Ухвала
про залишення скарги без руху

11 травня 2019 року
м. Київ
справа № 723/714/18
провадження № 51- 2230 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової
палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2018 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 05 лютого 2019 року,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , в якій він просить скасувати зазначені судові рішення, а кримінальне провадження закрити.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженого ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) пункту 4 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до положень ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
При вирішенні питання про наявність цих підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржник вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, засуджений ОСОБА_4 подав скаргу на судові рішення, в якій хоча й посилається на відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України (далі КК), на недоведеність його вини, однак не зазначив належних обґрунтувань щодо підстави перегляду оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку та в чому полягає їх незаконність і необґрунтованість в частині його засудження за вказаною нормою КК, з урахуванням положень ст. 438 КПК.
Крім того, засуджений ОСОБА_4 ставить питання у скарзі про перегляд судових рішень з підстави невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості і його особі, при цьому хоч і посилається на несправедливість призначеного покарання внаслідок суворості, однак не зазначив переконливих обґрунтувань, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень в частині призначення йому покарання з огляду на його розмір і вид, та яка саме норма кримінального закону порушено судом при призначенні покарання.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі, однак скаржник не вказав про участь чи не бажання брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2018 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 05 лютого 2019 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3