УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 р.
м. Київ

Справа № 752/10851/17

Провадження № 51-4098 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 (в режимі
відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_10 , на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року у кримінальній справі № 752/10851/17.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Сімферопольського районного суду АР Крим від 09 грудня 2013 року засуджено:
- ОСОБА_8 за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 - п.п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 14 - ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 14 - ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 14 - ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 - ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 28 - ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 - ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, до покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна;
- ОСОБА_9 за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 - п.п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 14 - ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14 - ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 - ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28 - ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 - ч. 4 ст. 358 КК України, до покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 146 КК України ОСОБА_9 виправдано за відсутністю в його діях складу злочину;
- ОСОБА_10 за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 - п.п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 14 , ч. 3 ст. 28 - п.п. 3, 6, 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 14 - ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 14 - ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 - ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28 - ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 - ч. 4 ст. 358 КК України, до покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна.
Цим же вироком засуджені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .
Обвинувачена ОСОБА_8 , не погоджуючись з вказаним вироком, подала апеляційну скаргу.
Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року апеляційне провадження у справі за апеляцією ОСОБА_8 на вирок Сімферопольського районного суду АР Крим від 09 грудня 2013 року закрито у зв`язку з відмовою апелянта від своїх апеляційних вимог.

Вимоги касаційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали

У спільній касаційній скарзі захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які діють в інтересах ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповідно, не погоджуючись із ухваленим рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, просять його скасувати і направити кримінальну справу на новий апеляційний розгляд. Свої вимоги захисники мотивують тим, що суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 , порушив процесуальні права їх підзахисних, не повідомивши останнім про розгляд поданої скарги. Крім того, захисники вказують на те, що обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також були подані апеляційні скарги, які до цього часу залишаються не розглянутими.
Від обвинуваченої ОСОБА_8 надійшло клопотання, в якому вона повністю підтримує касаційну скаргу захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду.

Позиції учасників судового провадження
Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинувачена ОСОБА_8 підтримали касаційну скаргу.
Прокурори ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечили проти задоволення касаційної скарги.
Мотиви Суду
Однією з основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду. Обмеження в реалізації права учасників судового розгляду на оскарження судового рішення припустиме лише у випадках, передбачених законом.
За змістом положень ст. 354 КПК України (1960 року) після виконання вимог, передбачених ст. 351 цього Кодексу, суд першої інстанції протягом семи діб передає справу разом з поданою апеляцією і запереченнями на неї до апеляційного суду і визначає дату розгляду ним справи. Про дату призначення справи до апеляційного розгляду суд першої інстанції зобов`язаний оповістити заінтересованих осіб шляхом направлення їм відповідних письмових повідомлень.
Однак зазначених вимог закону дотримано не було.
Як убачається з матеріалів справи, не погоджуючись з вироком місцевого суду, ОСОБА_8 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою на вказане судове рішення.
Голосіївський районний суд м. Києва поновив їй строк на апеляційне оскарження і призначив розгляд кримінальної справи щодо неї в Апеляційному суді м. Києва на 11 грудня 2017 року.
Проте, всупереч вимогам ст.ст. 351, 354 КПК України (1960 року) суд повідомив про апеляційний розгляд лише прокурора та обвинувачену ОСОБА_8 . Інші обвинувачені, їх захисники, потерпілі сповіщені належним чином про судове засідання не були.
Крім того, суд апеляційної інстанції, закриваючи апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 , зазначив про відсутність апеляційних скарг інших учасників. Однак, такий висновок не відповідає дійсним обставинам, оскільки за наявними у суду касаційної інстанції матеріалами вбачається, що на вирок Сімферопольського районного суду АР Крим від 09 грудня 2013 року були подані апеляційні скарги іншими учасниками, зокрема, обвинуваченими ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , які на час постановлення ухвали апеляційного суду залишались не розглянутими.
Згідно з положеннями статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку; винятки з цього права можуть поширюватися на правопорушення, визначені законом як незначні.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року, вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду.
З огляду на наведене, Суд, погоджуючись з доводами касаційної скарги захисників, уважає, що ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий апеляційний розгляд, під час якого слід врахувати викладене та усунути вказані недоліки.
Керуючись статтями 395, 396 КПК України (1960 року), пунктами 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_10 , задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року у справі № 752/10851/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на вирок Сімферопольського районного суду АР Крим від 09 грудня 2013 року скасувати і направити справу на новий апеляційний розгляд.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3