ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/19371/18

11.12.2018 року Херсонського міського суду Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні кримінальне провадження № 0002653 від 17.09.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Щасливе Цюрупинського району Херсонської області, українки, громадянки України, не заміжної, маючу середню освіту, не працездатної, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 16.09.2018 року близько 04:00 годині, знаходячись в закладі «Крик душі» по вул. Миру в м. Херсоні, переслідуючи умисел спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи із корисливих мотивів, шляхом обману переконавши потерпілого ОСОБА_5 в добропорядності своїх намірів і спонукаючи останнього передати їй майно, а саме: мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Р Smart +», чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №2769-МТ від 28.09.2018 складає 7166 грн. 66 коп., під приводом отримання телефону для здійснення дзвінків, та з самого початку не маючи намірів повертати вказане майно, покинула місце скоєння кримінального правопорушення з вказаним мобільним телефоном та розпорядилась ним на власний розсуд, в результаті чого спричинила потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину свою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялась, пояснила, що дійсно 16.09.2018 року близько 04:00 годині, знаходилась в закладі «Крик душі» по вул. Миру в м. Херсоні, попрохала у ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Р Smart +», під приводом, що їй треба комусь зателефонувати, однак не збиралась повертати йому мобільний телефон, з яким вийшла з приміщення залу. Мобільний телефон потерпілому повернула, просила суд затвердити угоду.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачена повністю відшкодувала завдану матеріальну шкоду, оскільки повернула мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Р Smart +». Також просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним та обвинуваченою, яку без тиску на добровільних засадах уклав з нею.

28.09.2018 року у даному кримінальному проваджені між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 із власної ініціативи та домовленості, відповідно до положень ст. ст. 468, 469, 471 та 473 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно вказаної угоди, сторони угоди узгодили покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,00 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення,

Таким чином, зміст укладеної угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена пояснила, що їй цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачена повідомила про добровільність своєї позиції, просила суд затвердити угоду про примирення та призначити їй узгоджене покарання.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Суд шляхом опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції статті, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення.

На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 28.09.2018 року у кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні по ч.1 ст. 190 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №2769МТ від 28.09.2018 року в сумі 286,00 грн.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Р Smart +», чорного кольору вважати повернутим.
Вирок може бути оскаржений в Херсонський апеляційний суд в 30-денний строк з дня його проголошення через Херсонський міський суд Херсонської області.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору.

СуддяОСОБА_1