Справа № 573/1717/18
Номер провадження 1-кп/573/25/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2019 року колегія суддів Білопільського районного суду Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_12 ,

свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

адвоката свідка ОСОБА_15 ОСОБА_17 ,

адвоката свідка ОСОБА_16 ОСОБА_18 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина України, уродженця міста Москва, з повною середньою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

- за п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
І. ОСОБА_6 останнім часом тимчасово мешкав в будинку АДРЕСА_2 , що належав його покійній тещі, разом із дружиною ОСОБА_11 та двома рідними синами - ОСОБА_19 і ОСОБА_16 .

При цьому, між ОСОБА_19 , з одного боку, та ОСОБА_6 і ОСОБА_16 , з другого боку, на ґрунті зловживання останніми спиртними напоями склались неприязні стосунки, внаслідок чого між ними інколи відбувались побутові сварки.

Так, 10 червня 2018 року ОСОБА_6 протягом усього дня перебував вдома в будинку АДРЕСА_2 та вживав спиртні напої. У після обідній час цього ж дня між ОСОБА_19 і ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, виник конфлікт на побутовому ґрунті, що в подальшому перейшов у обопільну бійку.

ОСОБА_19 , розуміючи, що під час вказаного конфлікту перебуває у меншості та не має змоги самостійно подолати спрямовані проти нього протиправні дії сп`янілих батька та брата, у присутності останніх зателефонував своєму знайомому ОСОБА_15 та попросив його приїхати на допомогу, узявши із собою кого-небудь із їхніх загальнихзнайомих та заспокоїти сп`янілих батька та брата, про щопопередив останніх.

Почувши це, ОСОБА_6 та ОСОБА_16 зайшли до будинку, де знаходились до того часу, поки близько 23:30 год. 10 червня 2018 року до їх домогосподарства приїхав ОСОБА_15 на власному легковому автомобілі марки ЗАЗ 110217 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_20 .

ОСОБА_19 дочекався приїзду своїх знайомих, які з його дозволу, тобто на законних підставах, зайшли у двір даного домоволодіння. Надалі між ОСОБА_16 , який у цей час вийшов з будинку у двір, з одного боку, та ОСОБА_20 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 та ОСОБА_19 , з другого боку, виникла словесна сварка, в ході якої ОСОБА_16 кимось із вищеперерахованих осіб були спричинені удари в обличчя та тулуб, від яких той впав на землю, після чого його побиття було припинене, а відповідно перестала існувати будь-яка загроза його життю та здоров`ю.

В той же час, 10 червня 2018 року, біля 23:30 год., ОСОБА_6 , знаходячись у домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_2 та почувши, що на подвір`ї вказаного господарства відбувається сварка, вийшов у двір та побачив там свого сина ОСОБА_19 і раніше незнайомих йому осіб, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , при цьому деякі з них, хто саме ОСОБА_6 не впевнився, завдали тілесних ушкоджень його сину ОСОБА_16 , але після того, як останній впав на землю, припинили його побиття.

Вирішивши, що усі вищеперераховані особи, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 та ОСОБА_19 причетні до побиття його сина, сп`янілий ОСОБА_6 , незважаючи на те, що побиття припинилось і загрози життю та здоров`ю його сина не має, розлютився та обурився на них.

В цей момент у ОСОБА_6 , який вважав себе та свого сина ОСОБА_16 приниженими і ображеними діями вищевказаних осіб, з мотивів особистої неприязні, виник умисел на позбавлення життя останніх.

Реалізовуючи свій умисел на заподіяння смерті вказаним вище особам, ОСОБА_6 зайшов до будинку, де взяв належну йому двоствольну мисливську рушницю марки «ТОЗ-34Р», 12 калібру, серійний номер НОМЕР_1 , яка зберігалась в його домогосподарстві без відповідного дозволу, зарядив її двома набоями та ще два набої поклав собі в кишеню і вийшов у двір.

Надалі, ОСОБА_6 , тримаючи рушницю обома руками, умисно здійснив перший постріл з неї в обличчя ОСОБА_8 та через декілька секунд зробив другий постріл у ділянку грудей ОСОБА_20 , які від отриманих вогнепальних поранень одразу померли на місці події.

Побачивши це, ОСОБА_19 , який знаходився поруч і бачив усе, що відбувається, схопив кухонний ніж та попрямував з ним у бік ОСОБА_6 і між ними одразу зав`язалася боротьба, під час якої ОСОБА_6 вихопив у ОСОБА_19 ніж з рук. Продовжуючи свої злочинні дії, не зважаючи на те, що знаряддя нападу перейшло до його рук і його життю та здоров`ю вже нічого не загрожує, ОСОБА_6 продовжив реалізовувати свій раніше виниклий умисел на позбавлення життя ОСОБА_19 та навмисно, тримаючи ніж у правій руці, завдав ним один удар в ліву половину грудної клітки потерпілого, внаслідок чого ОСОБА_19 через нетривалий час від отриманого ножового поранення помер на місці події.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 є проникаюче сліпе шротове вогнепальне поранення порожнини роту, яке супроводжувалось розтрощенням верхньої щелепи, ментальним переломом нижньої щелепи, ушкодженням язика, м`яких тканин порожнини роту, множинними дірчатими переломами 2-3 шийних хребців з ушкодженням шийного відділу спинного мозку.

Смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в період часу з 22 до 24 години.

При судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_8 виявлено наступні тілесні ушкодження: садно кінчика носу, синець в проекції правої виличної кістки, рана спинки носу, проникаюче сліпе шротове вогнепальне поранення обличчя з розтрощенням верхньої щелепи, ментальним переломом нижньої щелепи, ушкодженням язика, м`яких тканин порожнини роту, множинними дірчатими переломами 2-3 шийних хребців з ушкодженням шийного відділу спинного мозку.

Тілесні ушкодження у виді вогнепального ушкодження було заподіяне при пострілі з вогнепальної зброї, ймовірніше, шротовим снарядом, з близької відстані до 5 м, в межах відносно компактної дії снаряда.

Інші ушкодження, а саме садно носу, синець в проекції правої виличної кістки, рана спинки носу, могли утворитись від ударно-ковзуючої дії тупих твердих предметів як з обмеженою, так і необмеженою травмуючою поверхнею, індивідуальні та конструктивні особливості травмуючого знаряддя в характері ушкоджень не відобразились, і утворились, вірогідніше всього, в термін та за обставин, зазначених в ухвалі суду від 10 червня 2018 року.

Садно кінчика носу, синець в проекції правої виличної кістки по ступеню тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Рана спинки носу відноситься до легких з короткочасним розладом здоров`я більше 6 днів але не більше 21 дня.

Проникаюче сліпе шротове вогнепальне поранення обличчя з розтрощенням верхньої щелепи, ментальним переломом нижньої щелепи, ушкодженням язика, м`яких тканин порожнини роту, множинними дірчатими переломами 2-3 шийних хребців з ушкодженням шийного відділу спинного мозку відносяться до тяжких по ознаку небезпеки для життя в момент спричинення.

Проникаюче сліпе шротове вогнепальне поранення порожнини роту, яке супроводжувалось розтрощенням верхньої щелепи, ментальним переломом нижньої щелепи, ушкодженням язика, м`яких тканин порожнини роту, множинними дірчатими переломами 2-3 шийних хребців з ушкодженням шийного відділу спинного мозку, знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 .

Таким чином, між умисними діями ОСОБА_6 та настанням смерті ОСОБА_8 є прямий причинний зв`язок.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_20 явилось проникаюче вогнепальне поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів.

Смерть ОСОБА_20 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в термін часу між 22 та 24 годиною.

При судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_20 виявлено наступні тілесні ушкодження: проникаюче сполучене вогнепальне сліпе шротове поранення грудної клітки зліва з ушкодженням лівої ключиці, підключичної артерії, 1-го ребра зліва, верхньої третини грудного відділу аорти, правої та лівої легені, нижньої третини трахеї, тіл 2-3 грудних хребців, двобічний гемопневматоракс, садно кінчика носу, садно верхньої губи по середній лінії, садно підборіддя по середній лінії, садна грудної клітки (2). Інших ушкоджень не виявлено.

Тілесне ушкодження у виді проникаючого сполученого вогнепального поранення лівої половини грудної клітки могло утворитись від пострілу з вогнепальної зброї снарядом, до складу якого входили з`єднання свинцю та міді, ймовірно, постріл зроблений з близької відстані до 1 м в межах компактної дії снаряда, смугоподібне садно в ділянці вогнепального поранення могло утворитися внаслідок ковзання, тертя по поверхні шкіри пижу чи прокладки, садно кінчика носу, садно верхньої губи по середній лінії, садно підборіддя по середній лінії могли утворитись від ковзуючої дії тупого (тупих) твердих предметів як з обмеженою, так і необмеженою травмуючою поверхнею, індивідуальні та конструктивні особливості травмуючого знаряддя в характері ушкоджень не відобразились, і утворились, вірогідніше всього, з термін та за обставин, зазначених в ухвалі суду від 10 червня 2018 року.

Садно кінчика носу, садно верхньої губи по середній лінії, садно підборіддя по середній лінії, садна грудної клітки (2) по ступеню тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, проникаюче сполучене вогнепальне сліпе шротове поранення грудної клітки зліва з ушкодженням лівої ключиці, підключичної артерії, 1-го ребра зліва, верхньої третини грудного відділу аорти, правої та лівої легені, нижньої третини трахеї, тіл 2-3 грудних хребців, двобічний гемопневматоракс відносяться до тяжких по ознаку небезпеки для життя в момент спричинення.

Проникаюче сполучене вогнепальне сліпе шротове поранення грудної клітки зліва з ушкодженням лівої ключиці, підключичної артерії, 1-го ребра зліва, верхньої третини грудного відділу аорти, правої та лівої легені, нижньої третини трахеї, тіл 2-3 грудних хребців, двобічний гемопневматоракс знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_20 .

Таким чином, між умисними діями ОСОБА_6 та настанням смерті ОСОБА_20 існує прямий причинний зв`язок.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_19 явилось проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітки, яке супроводжувалось ушкодженням перикарду, верхівки серця, ускладнених гемаперикардом, лівобічним гемапневматороксом.

Смерть ОСОБА_19 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в термін часу з 22 до 24 години.

При судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_19 виявлено наступні тілесні ушкодження: садно правої бровної дуги, синець спинки носу, синець в проекції лівої виличної кістки, синець верхньої губи зліва, синець підборіддя зліва, синець нижньої повіки справа, проникаюче ножове поранення грудної клітки зліва з ушкодженням перикарду та серця, ускладнених гемоперикардом, лівобічним гемапневматороксом. Інших ушкоджень не виявлено.

Тілесні ушкодження у виді крововиливів та саден обличчя могли утворитись від ударно-ковзуючих дій тупого (тупих) твердих предметів як з обмеженою, так і необмеженою травмуючою поверхнею, індивідуальні та конструктивні особливості травмуючого знаряддя в характері ушкоджень не відобразились. Проникаюче ножове поранення грудної клітки зліва з ушкодженням перикарду та серця, ускладнених гемоперикардом, двобічним гемапневматороксом, могло утворитись від одноразової дії гострокінцевого, односторонньо гострого предмету, яке володіє колото-ріжучими властивостями, що має найбільшу ширину клинка на рівні занурення у тіло до 1,9 см, має відносно гостре лезо та ОСОБА_21 подібний обух з вираженими ребрами шириною до 0,1 см і утворились, вірогідніше всього, в термін та за обставин зазначених в ухвалі суду від 10 червня 2018. Дані тілесні ушкодження утворились незадовго до настання смерті. Садно правої бровної дуги, синець спинки носу, синець в проекції лівої виличної кістки, синець верхньої губи зліва, синець підборіддя зліва, синець нижньої повіки справа по ступеню тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Проникаюче ножове поранення грудної клітки зліва з ушкодженням перикарду та серця, ускладнених гемоперикардом, лівобічним гемапневматороксом відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаку небезпеки для життя в момент спричинення.

Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва з ушкодженням перикарду та серця, ускладнених гемоперикардом, лівобічним гемапневматороксом знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_19 .

Таким чином, між умисними діями ОСОБА_6 та настанням смерті ОСОБА_19 існує прямий причинний зв`язок.

Отже, ОСОБА_6 , виконуючи вказані дії, а саме: здійснюючи постріли з мисливської рушниці в обличчя ОСОБА_8 та в область грудей ОСОБА_20 , які є місцями розташування життєво-важливих органів людини, а також наносячи удар ножем ОСОБА_19 в область грудей, де також розташовані життєво-важливі органи, усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння - протиправного посягання на життя інших людей, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілих, припускав і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом, направленим на вбивство.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні не визнав повністю, суду пояснив, що він та його молодший син ОСОБА_22 проживали в м. Суми, а влітку приїздили в с. Старі Вирки, де мешкали його дружина ОСОБА_11 та старший рідний син ОСОБА_19 , який змінив прізвище, взявши собі дівоче прізвище дружини. Стосунки між ними були нормальні, інколи сини сварились по дрібницям, але бійок між ними не було.

10 червня 1018 року ОСОБА_6 перебував в с. Старі Вирки Білопільського району разом із дружиною та синами. Протягом дня вживав спиртне, за весь день випив близько 100 г горілки, але п`яним не був. Близько 20 год. він знаходився у другій кімнаті будинку та дивився телевізор, коли почув, що у першій кімнаті сваряться сини. Старший син ОСОБА_23 виганяв молодшого сина ОСОБА_24 з будинку. Обидва вони були напідпитку. Причина конфлікту між синами йому не була відома. ОСОБА_6 вийшов та зробив з цього приводу зауваження ОСОБА_25 , на що останній двічі вдарив його в обличчя. Після чого ОСОБА_23 сказав, що зараз зателефонує кому потрібно, приїдуть та завантажать їх з ОСОБА_24 у багажник. ОСОБА_23 вийшов у кімнату, яка є кухнею, і став комусь телефонувати. Він комусь довго телефонував. В цей час ОСОБА_6 з ОСОБА_24 пішли у другу кімнату будинку. Через деякий час ОСОБА_23 покликав ОСОБА_24 у двір. ОСОБА_6 , виглянувши у вікно, побачив, що у дворі ОСОБА_24 б`ють троє незнайомих хлопців. Потім він дізнався, що це були ОСОБА_8 , ОСОБА_20 та ОСОБА_15 . Побачивши таку картину, ОСОБА_6 вийшов у двір, там ОСОБА_8 та ОСОБА_20 з двох боків били ОСОБА_24 ногами, який вже в цей час лежав на землі без свідомості. В руках у них нічого не було. ОСОБА_15 його вже не бив і стояв поодаль у дворі. ОСОБА_19 в цей час у дворі не було і де він знаходився йому не відомо. ОСОБА_6 зробив хлопцям зауваження, на що ОСОБА_8 висловився на його адресу нецензурною лайкою та сказав: «І тебя уроєм!». Після цього, розуміючи, що не зможе здолати хлопців сам, викликати поліцію у нього не було часу та побоючись за життя сина ОСОБА_24 , він пішов у будинок, взяв рушницю, яку колись придбав у знайомого на ім`я ОСОБА_26 разом з металевим сейфом. Дана рушниця завжди була у нього заряджена і зберігалась не в сейфі, а поряд з ним. Рушницю зарядив двома набоями та ще два набої поклав до кишені, вийшов у двір, де ОСОБА_8 та ОСОБА_20 продовжували побиття ОСОБА_24 . Рушницю взяв з метою, щоб полякати хлопців. А зарядив її тому, що поряд на столі лежали патрони. Два патрони до кишені взяв просто так. ОСОБА_19 та ОСОБА_15 в цей час у дворі він не побачив. ОСОБА_6 сказав хлопцям, щоб вони залишити ОСОБА_24 у спокої, на що ОСОБА_8 пішов в його бік з кулаками. Будь-яких попереджувальних пострілів він не здійснив, бо в нього не було часу. Злякавшись за своє життя, він вистрелив у ОСОБА_8 , бо той знаходився від нього вже на відстані близько 1,5 м та підняв руку для нанесення удару. Попав йому в обличчя, від чого той зразу впав на землю. В цей час ОСОБА_20 теж став рухатись в його бік і він змушений був вистрелити і у нього, щоб захистити себе. В момент пострілу ОСОБА_20 від нього знаходився на відстані теж близько 1,5 м. ОСОБА_24 в цей час лежав на землі. ОСОБА_25 він не бачив взагалі. Тоді ОСОБА_6 відступив назад і отримав удар в щоку якось ззаду, також позаду на нього хтось напав з ножем, від чого він кинув рушницю на землю. В момент нападу він не знав, хто це був. Спочатку нападаючий наніс удар в область голови, потім однією рукою здавив йому шию, придушуючи при цьому, а іншу руку з ножем заніс для удару. ОСОБА_6 вихопив у нападаючого ніж та разом з ним впали на землю, останній спиною впав, а він зверху на нього. Лежачи на землі, нападаючий продовжував його придушувати за шию, тому у ОСОБА_6 не залишалось вибору як вдарити його ножем, щоб припинити удушення. Перебуваючи спиною до нього, правою рукою, в якій був ніж, вдарив в ліву частину тіла нападаючого. Після нанесення удару той зразу обм`як і ОСОБА_6 вдалось вивільнитися з його рук і тоді він тільки побачив, що нападаючим був його син ОСОБА_19 . В цей час до нього підійшов ОСОБА_24 , якому він сказав, щоб викликав таксі.

Злякавшись вчиненого, ОСОБА_6 зібрав деякі речі, документи. Випив у будинку ще 100-150 г горілки та разом з молодшим сином на автомобілі ОСОБА_14 поїхали в м. Ворожба, щоб виїхати далі в м. Суми.

Намірів вбивати ОСОБА_8 , ОСОБА_20 та ОСОБА_19 у нього не було, він тільки намагався захистити себе і свого сина ОСОБА_16 . Стріляв в них не прицілюючись, а навмання. Під час здійснення пострілів та після їх здійснення ОСОБА_15 не бачив. Зазначених подій його дружина ОСОБА_11 не бачила, бо постійно перебувала в будинку.

Хоча обвинувачений ОСОБА_6 і не визнав свою винуватість в умисному вбивстві трьох осіб, але вона підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , які суду пояснили наступне.

Так, потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що загиблий ОСОБА_27 був її найстаршим з трьох синів і жив разом з ними. За характером він веселий, не конфліктний, ворогів не мав. 10 червня 2018 року близько 7 год. вона пішла на роботу, чоловік та сини ще спали. Близько 19 год. повернулась додому, разом з усією сім`єю повечеряли і ОСОБА_28 пішов гуляти. Більше живим вона його не бачила. Опівночі їй зателефонували з поліції і сказали, що ОСОБА_28 вбито. Вони з чоловіком поїхали на місце злочину, там побачили вбитих сина, ОСОБА_20 та ОСОБА_19 . До 10 червня 2018 року вона не знала ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 та членів його сім`ї. Як син опинився у компанії з ОСОБА_20 та ОСОБА_15 і чому поїхав в с. Старі Вирки Білопільського району до ОСОБА_19 не знає. Обставини загибелі сина їй теж невідомі.

Потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що загиблий ОСОБА_27 був його сином. 10 червня 2018 року увечері син пішов гуляти в місто і додому живим вже не повернувся. Пізно вночі їм з дружиною повідомили, що сина вбито. Обставини загибелі ОСОБА_28 йому невідомі. Чому син разом з іншими поїхав в с. Старі Вирки до ОСОБА_19 йому теж невідомо. ОСОБА_28 був знайомий з ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , а чи дружив він з ними потерпілий не знає.

Потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що загиблий ОСОБА_29 був його єдиним сином та працював машиністом у локомотивному депо ст. Конотоп. За характером син добрий, порядний та працьовитий хлопець. 10 червня 2018 року у нього була зміна і увечері він поїхав на роботу. Приблизно о 23 год. хтось зателефонував і повідомив, що потрібно приїхати в с. Старі Вирки Білопільського району, там трапилась біда з сином. По приїзду туди ОСОБА_10 побачив поліцію, швидку допомогу. У двір господарства, де трапилось вбивство, їх не пускали, ніхто їм нічого не пояснював. Пізніше вже дізнався, що ОСОБА_6 застрелив сина, ОСОБА_8 та зарізав ОСОБА_19 . До цих подій ОСОБА_10 не знав ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 та інших.

Потерпіла ОСОБА_11 суду пояснила, що ОСОБА_6 є її чоловіком, ОСОБА_30 та ОСОБА_22 це її сини. Жили вони то в м. Суми, то в с. Старі Вирки Білопільського району, де знаходився будинок її покійних батьків. Стосунки в сім`ї були нормальні. Останнім часом чоловік сильно пив, до 1 л горілки в день. Вона з ним з цього приводу часто сварилася. 10 червня 2018 року всі були вдома в с. Старі Вирки, займались господарством. Чоловік та сини пили в цей день, а тому були напідпитку, сварились між собою. Близько 22-23 год. цього дня чоловік та сини були в хаті, вона знаходилась в першій кімнаті. Чи заходив в хату хто з чужих, ОСОБА_11 не пам`ятає, також не бачила як з хати вийшли чоловік та сини. Хтось з них їй сказав, щоб вона не виходила у двір. Перебуваючи в хаті, вона почула 2 постріли. Коли вийшла у двір, то там ні чоловіка, ні сина ОСОБА_24 не побачила, але побачила трупи людей. Вона пішла до сусідів звати на допомогу.

Хто до них приїжджав вона не знає, що трапилось у дворі теж їй невідомо. Загрози її життю чи здоров`ю ні з чийого боку не було. Рушницею в основном користувався син ОСОБА_19 , бо він любив полювання. Сейф стояв у кімнаті ОСОБА_25 , він не замикався, вона знала, що там є порох. Хто його купував і поклав в сейф їй невідомо.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що в с. Старі Вирки Білопільського району у нього мається дачний будиноку і по сусідству з ним через один будинок мешкала сім`я ОСОБА_31 . Влітку 2018 року, день та місяць він не пам`ятає, їздив в м. Ворожба, придбав там пива і увечері спільно з ОСОБА_19 пили пиво у нього вдома. Під час розмови ОСОБА_23 говорив, що до нього повинні були приїхати друзі, хто не вказував. Мету приїзду він не говорив. Потім прийшов напідпитку ОСОБА_24 , брат ОСОБА_19 , з кимось додому до ОСОБА_14 . ОСОБА_25 стало соромно за брата і він став говорити ОСОБА_24 , щоб той йшов звідти. Між ними була розмова на підвищених тонах. ОСОБА_24 з товаришем пішов. Потім і ОСОБА_23 пішов від ОСОБА_14 . В цей же день близько 12 години ночі вони з дружиною вже спали, коли їх розбудив стукіт у вікно. Стукав ОСОБА_22 і з ним поряд стояв ОСОБА_6 , який був дуже п`яним. ОСОБА_24 сказав, що вони побились і попросив їх з батьком відвезти в м. Білопілля. ОСОБА_14 сказав, що випив пива, в м. Білопілля не поїде, а довезе лише до м. Ворожба. Він одягнувся, вийшов з будинку і побачив, що за кермом його автомобіля сидить ОСОБА_6 . Свідок сказав йому, щоб той вийшов з автомобіля. Також побачив у ОСОБА_6 порізаний палець на руці, бо на кермі залишились сліди крові.

ОСОБА_14 не розпитував їх про те, хто і з ким побився. Пострілів він теж не чув. На своєму автомобілі він відвіз ОСОБА_24 з батьком в м. Ворожба і висадив неподалік від кафе «Калинка». Коли повернувся, то в селі вже було повно працівників поліції і тоді лише дізнався, що вбито три чоловіка.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що покійних ОСОБА_19 , ОСОБА_8 , ОСОБА_20 знав і підтримував з ними дружні стосунки. До подій 10 червня 2018 року ОСОБА_32 знав приблизно 1,5 роки. З його братом ОСОБА_33 познайомив ОСОБА_19 весною 2018 року. З ОСОБА_25 вони дружили, разом їздили на рибалку, останнім часом бачились часто, 1 раз в 2 тижні, а то й частіше. ОСОБА_19 любив рибалити та полювати, у нього було багато мисливських собак. Також ОСОБА_23 часто скаржився на батька та брата, що вони сильно п`ють в Сумах і потрібно їх забирати в село.

10 червня 2018 року увечері ОСОБА_15 був вдома, коли йому зателефонував ОСОБА_34 і попросив з`їздити в с. Старі Вирки до ОСОБА_19 , бо його б`ють батько та брат, а він поїхати не може, оскільки сам вдома з маленькою дитиною. Також він сказав забрати ОСОБА_25 , щоб той переночував у когось в м. Білопілля. Щоб не їхати самому, ОСОБА_15 зателефонував ОСОБА_35 і запропонував поїхати з ним у с. Старі Вирки допомогти другу, а до цього вони з ним домовлялись погулитя ввечері. На його пропозицію ОСОБА_8 погодився. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_36 і сказав, що він має вільний час і запропонував випити чаю. ОСОБА_15 йому сказав, що не може, бо їдуть в с. Старі Вирки допомогти ОСОБА_25 . ОСОБА_20 попросив взяти його із собою. ОСОБА_15 з ОСОБА_8 на своєму автомобілі ЗАЗ виїхали з м. Білопілля. В м. Ворожба вони підібрали ОСОБА_37 . ОСОБА_15 також телефонував ОСОБА_19 , просив скоріше приїхати та допомогти йому або забрати його, бо батько з братом його б`ють. Втрьох з хлопцями вони приїхали в с. Старі Вирки до подвір`я, в якому проживав ОСОБА_19 з рідними, приблизно о 23:45 год. ОСОБА_23 відкрив їм хвіртку і запросив зайти в будинок. Зайшли в будинок він, ОСОБА_8 , ОСОБА_20 та ОСОБА_19 . Там побачили, що в першій кімнаті на ліжку сиділа мати ОСОБА_25 і зразу з другої кімнати в першу вийшли батько та ОСОБА_24 , який підскочив до них з претензіями, чому вони приїхали і став виганяти з будинку. Також ОСОБА_38 кричав: «Ви че, подраться приехали, давайте драться!» На це ОСОБА_23 сказав, що тільки не потрібно битися. Вони всі стали виходити з будинку і на східцях будинку між ОСОБА_25 та ОСОБА_39 виникла сварка. Щоб припинити її ОСОБА_8 смикнув ОСОБА_24 , а ОСОБА_23 спереду штовхнув його і той впав зі східців на землю на спину. ОСОБА_23 нагнувся над ним і вони продовжували сваритись словесно та кричати один на одного. ОСОБА_38 в цей час ще кричав: «Ви меня бьете!» ОСОБА_40 не втрачав, весь час лаявся. В цей момент ОСОБА_15 стояв справа від східців, ОСОБА_8 зліва від нього зовсім поряд, ОСОБА_20 справа від нього і вони розмовляли. ОСОБА_6 в цей час ніде не було видно на подвір`ї. Вони продовжували з хлопцями розмовляти, ОСОБА_15 збирався запалити цигарку і в цей час з темряви вийшов з рушницею в руках ОСОБА_6 . Від побаченого всі застигли на місці. Зразу, без будь-якого попередження, він вистрелив у ОСОБА_8 , який здіснив 1-2 кроки та впав та землю. В бік ОСОБА_6 смикнувся ОСОБА_20 та відразу ж ОСОБА_6 вистрелив у нього і той впав. До здійснення пострілів ніхто з присутніх в бік ОСОБА_6 не рухався, не погрожував йому і взагалі нічого йому не говорив. ОСОБА_24 ніхто з них не бив. Після цього ОСОБА_15 підбіг до ОСОБА_6 , вихопив у нього з рук рушницю, вибіг з двору і викинув їх через дорогу на вулиці та повернувся у двір. Спочатку він нікого не помітив, підбіг ближче до сараю і тоді почув голос ОСОБА_25 : «Коля! У него нож!» У кого ніж він так і не сказав. Тоді тільки ОСОБА_15 побачив, що ОСОБА_23 , його батько та брат були на землі, ОСОБА_23 тримав за руки батька. ОСОБА_15 підбіг до них, відкинув від ОСОБА_41 , тоді відкинував батька, підняв ОСОБА_25 і сказав йому: «Біжим!». Сам розвернувся та побіг, думав, що ОСОБА_23 теж біжить за ним. Коли на вулиці обернувся, то побачив, що його поруч немає. ОСОБА_15 знову повернуся у двір і помітив, що ОСОБА_23 лежить на землі поранений. ОСОБА_15 вибіг на вулицю і став телефонувати ОСОБА_13 та іншим, які йому сказали, щоб біг звідти, бо і його можуть вбити, а вони по дорозі його підберуть.

ОСОБА_8 , ОСОБА_20 та він були тверезі. Ніхто з них і пальцем не чіпав ОСОБА_24 , окрім як ОСОБА_8 смикнув його за футболку. Коли вони приїхали, то побачили, що ОСОБА_24 був весь запухший від горілки та синців, на ньому був брудний одяг, ногі босі. У ОСОБА_6 також були підбиті обидва ока.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що в чернві 2018 року, близько 22 год., йому зателефонував ОСОБА_19 , з яким вони підтримували дружні стосунки, попросив приїхати та забрати його. Зв`язок був дуже поганий, часто переривався і більш, окрім як забери мене, він від ОСОБА_25 не почув. ОСОБА_13 пообіцяв, що забере його. ОСОБА_19 телефонував ще й другий раз, але він роздягав дитину, тому не зміг відповісти. Вдома ОСОБА_13 був з маленькою дитиною, яку нінакого було залишити, тому зателефонував ОСОБА_15 та попросив під`їхати до нього додому. ОСОБА_15 приїхав сам на власному автомобілі, вони переговорили і ОСОБА_13 сказав йому забрати ОСОБА_19 . ОСОБА_13 потім телефонував ОСОБА_15 , але не було зв`язку. ОСОБА_15 вийшов на зв`язок близько 00:20 год., в слухавку він заїкався, повторював хаотично слова: «Тут, тут таке, тут…». Хто поїхав з ОСОБА_15 і що там трапилось ОСОБА_13 дізнався вже від працівників поліції.

Із ОСОБА_19 вони дружили, але на особисті теми ніколи не розмовляли, тому ОСОБА_13 не був обізнаний про сімейні стосунки ОСОБА_25 з рідними. ОСОБА_15 близько дружили з ОСОБА_19 , вони зійшлись на спільному інтересі до риболовлі.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що обвинувачений ОСОБА_6 є його батьком, потерпіла ОСОБА_11 матір`ю, покійний ОСОБА_19 був його братом. З батьком та матір`ю у нього були нормальні стосунки. З братом у нього виникали лише словесні сварки. Батько постійно хотів його захистити. 10 червня 2018 року зранку ОСОБА_16 займався господарством. Протягом дня він випивав декілька раз, пив і сам, і з сусідом, але був в адекватному стані. Батько теж протягом дня вживав спиртне. Потім увечері, близько 20 год., у нього з братом знову виникла словесна сварка, причин якої він пояснити не може. Брат говорив, то поїдемо на рибалку, то не поїдемо. Батько їх заспокоював. Сварка зікінчилася тим, що ОСОБА_23 сказав їм з батьком: «Валите на Сумы, а то приедут люди и помогут вам выбраться!». Після цих слів ОСОБА_23 почав комусь телефонувати, а вони з батьком пішли в іншу кімнату будинку. Як хлопці приїхали ОСОБА_16 не бачив, було це близько 12 години ночі. Коли зайшов ОСОБА_23 , то сказав, щоб він виходив у двір. ОСОБА_16 пішов, а батько залишився у будинку. Він вийшов у коридор будинку, там побачив трьох молодиків і відразу його сильним ударом в потилицю збили з ніг і він впав на землю. Впізнав ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , вони раніше не один раз приїжджали до брата. ОСОБА_8 теж знав в обличчя, в той день останній був випивши, бо від нього було чутно запах перегару. Хлопці, які приїхали, та ОСОБА_23 , нічого не говорячи, зразу стали його бити по всьому тілу ногами і руками. ОСОБА_16 думав, що вони його вб`ють. Від удару в голову у нього запаморочилось в голові, але свідомості він не втрачав. Потім як в тумані почув голос батька, який сказав хлопцям, що вони роблять, ви ж його вб`єте. У відповідь хлопці стали погрожувати батьку, обзивати його. При цьому вони не припиняли бити ОСОБА_16 . Потім він почув 2 хлопка. Коли ОСОБА_16 став підніматись, то ОСОБА_15 вибігав з двору з рушницею в руках.

Потім він почув якусь метушню і побачив, що брат тримає ніж біля горла батька, а у батька були порізані всі руки. Батько вихопив ніж у ОСОБА_25 , але як наніс йому удар він не бачив. Після цього вони з батьком переодяглися, попросили сусіда ОСОБА_14 довезти їх до м. Білопілля, бо батько хотів піти в поліцію. Сусід довіз їх до м. Ворожба, там вони з батьком випили ще пива і там же їх затримали та доставили в поліцію.

Батько рушницею рідко користувався, в основному це робив ОСОБА_23 . Рушниця лежала, здається на пічці в літній кухні. Кімната, в якій знаходився сейф, належала ОСОБА_25 . Все, що лежало в сейфі, належало ОСОБА_25 . Коли було потрібно батьку, то патрони він брав у ОСОБА_25 .

При цьому, колегія суддів критично відноситься до показань свідка ОСОБА_16 в частині того, що його життю та батька була загроза з боку ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 та ОСОБА_19 , оскільки такі його свідчення суперечать показанням зазначених вище свідків та письмовим доказам, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження. Колегія суддів вважає, що свідок намагається виправдати обвинуваченого ОСОБА_6 , який є його рідним батьком, з метою захистити його від відповідальності за скоєне правопорушення.

Незважаючи на показання обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував свою причетність до умисного вбивства трьох осіб і наполягав, що лише захищався від нападу вказаних осіб, його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, підверджується також наступними письмовими доказами, а саме:

-витягом із кримінального провадження №0000279, із якого вбачається, що 11 червня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесена інформація про те, що 11 червня 2018 року до чергової частини Білопільського ВП надійшло повідомлення про стрільбу в с. Старі Вирки Білопільського району Сумської області. При виїзді на місце події виявлено трупи ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 (том 1 а. п. 202);

-протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 11 червня 2018 року та флеш-картою з відеозаписом до нього, де під час огляду домоволодіння АДРЕСА_2 виявлені трупи ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , також були виявлені та вилучені рушниця ТОЗ-34 Р калібру 12 Ф НОМЕР_2 , з якої ОСОБА_6 здійснив постріли в ОСОБА_8 та ОСОБА_20 , ніж №2 з нашаруванням речовини бурого кольору, що знаходився поряд з трупом ОСОБА_19 , патрони, виріз з килимової доріжки з нашаруванням речовини бурого кольору, спортивні штани синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, кепка з нашаруванням речовини бурого кольору, що знаходилась поряд з трупом ОСОБА_8 , штора з речовиною бурого кольору з дверного отвору, ганчірка та виріз з простирадла з нашаруванням речовини бурого кольору, змиви з поверхні дверей та зі сходинок ґанку (том 1 а. п. 205-262);

-протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 11 червня 2018 року, де під час огляду автомобіля «BMW» 735 з номерним знаком НОМЕР_3 , на якому свідок ОСОБА_14 довозив до м. Ворожба ОСОБА_6 та ОСОБА_16 після вчинення вбивства, були виявлені плями бурого кольору на лівих передніх дверцятах та правому задньому пасажирському сидінні автомобіля, змиви з яких були зроблені на марлеві тампони (том 2 а. п. 14-22);

-протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 11 червня 2018 року та оптичним диском з відеозаписом протоколу огляду, під час якого був оглянутий автомобіль марки «Таврія», номерний знак НОМЕР_4 , на якому ОСОБА_15 , ОСОБА_8 та ОСОБА_20 приїхали до домоволодіння АДРЕСА_2 на прохання ОСОБА_19 . Під час огляду автомобіля на водійських дверцятах були виявлення нашарування речовини бурого кольору (том 2 а. п. 24-31);

-клопотанням слідчого про проведення обшуку від 12 червня 2018 року та ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду від 12 червня 2018 року про надання дозволу на проведення обшуку автомобіля марки «Таврія», номерний знак НОМЕР_4 з метою відшукування слідів кримінального правопорушення (том 2 а. п. 32-35);

-протоколом огляду трупа ОСОБА_20 від 11 червня 2018 року та фототаблицею до нього, згідно яких огляд трупа проводився у секційному відділі Путивльського відділення СМЕ слідчим ОСОБА_42 з участю понятих, криміналіста ОСОБА_43 та судово-медичного експерта ОСОБА_44 , де на трупі ОСОБА_20 виявлені тілесні ушкодження, що описані у висновку судово-медичної експертизи №66 від 10 вересня 2018 року. Під час огляду були вилучені лоскут шкіри з лівої половини грудної клітки, одяг та взуття з трупа ОСОБА_20 (том 2 а. п. 42-50);

-висновком судово-медичної експертизи №66 від 10 вересня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 11 червня 2018 року, з якого вбачається, що причиною смерті ОСОБА_20 є проникаюче вогнепальне поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів. Смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у період часу між 22 та 24 годиною. Будь-яких тілесних ушкоджень, які б свідчили про боротьбу та самозахист, на тілі потерпілого не виявлено. В момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий знаходився в вертикальному положенні лівою передньо-боковою поверхнею грудної клітки до нападника зі схиленим наперед тулубом (том 2 а. п. 54-60);

-протоколом огляду трупа ОСОБА_19 від 11 червня 2018 року та фототаблицею до нього, згідно яких огляд трупа проводився у секційному відділі Путивльського відділення СМЕ слідчим ОСОБА_42 з участю понятих, криміналіста ОСОБА_43 та судово-медичного експерта ОСОБА_44 , де на трупі ОСОБА_19 виявлені тілесні ушкодження, що описані у висновку судово-медичної експертизи №67 від 10 вересня 2018 року. Під час огляду були вилучені лоскут шкіри з ушкодженням з лівої половини передньої частини грудної клітки, одяг та взуття з трупа ОСОБА_19 (том 2 а. п. 64-74);

-висновком судово-медичної експертизи №67 від 10 вересня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 11 червня 2018 року, з якого вбачається, що причиною смерті ОСОБА_19 є проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітки, яке супроводжувалось ушкодженням перикарду, верхівки серця, ускладених гемаперикардом, лівобічним гемапневматораксом. Смерть настала 10 червня 2018 року у період часу між 22 та 24 годиною. На трупі виявлені тілесні ушкодження у вигляді: садна правої бровної дуги, синця спинки носу, синця в проекції виличної кістки, синця верхньої губи зліва, синця підборіддя зліва, синця нижньої повіки справа, які свідчать про наявність боротьби та самозахисту потерпілого. Потерпілий в момент отримання тілесного ушкодження, яке безпосередньо призвело до настання смерті, ймовірніше всього, перебував у вертикальному положенні обличчям до нападника, але не виключається можливість отримання даного ушкодження, перебуваючи в горизонтальному положенні, лежачи на спині (том 2 а. п. 78-84);

-протоколом огляду трупа ОСОБА_8 від 11 червня 2018 року та фототаблицею до нього, згідно яких огляд трупа проводився у секційному відділі Путивльського відділення СМЕ слідчим ОСОБА_42 з участю понятих, криміналіста ОСОБА_43 та судово-медичного експерта ОСОБА_44 , де на трупі ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження, що описані у висновку судово-медичної експертизи №68 від 10 вересня 2018 року. Також під час огляду була вилучена рана з носо-губної ділянки на клапті шкіри з носо-губної ділянки, одяг та взуття з трупу ОСОБА_8 (том 2 а. п. 88-95);

-висновком судово-медичної експертизи №68 від 06 вересня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 11 червня 2018 року, з якого вбачається, що причиною смерті ОСОБА_8 є проникаюче сліпе шротове поранення порожнини рота, яке супроводжувалось розтрощенням верхньої щелепи, ментальним переломом нижньої щелепи, ушкодженням язика, м`яких тканин порожнини роту, множинними дірчатими переломами 2-3 шийних хребців з ушкодженням шийного відділу спинного мозку. Смерть настала 10 червня 2018 року у період часу між 22 та 24 годиною. Тілесні ушкодження у вигляді садна, рани спинки носу, синця обличчя, можуть свідчити про боротьбу та самозахист. Під час отримання вогнепального ушкодження, ймовірніше всього, потерпілий перебував у вертикальному положенні обличчям до нападника (том 2 а. п. 99-105);

-висновком судово-медичної експертизи №184 від 23 липня 2018 року, з якого вбачається, що при обстеженні у ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: садно у козелка лівого вуха, садно тильної поверхні правої кисті у основи 3 пальця, садно в нижній треті лівого плеча по внутрішній поверхні, садно на лівому ліктьовому суглобі, садно на лівому передпліччі по передній поверхні в нижній треті, садно в нижній треті правого передпліччя по зовнішній поверхні, садно на правій гомілці в нижній треті по передній поверхні, синець лівої половини обличчя (щоці, в проекції виличної кістки), синець лівого плеча в верхній треті по зовнішній поверхні, синець лівого плеча в середній треті, синець в проекції крила підвздошної кістки зліва, рана по зовнішньому краю правої бровної дуги, рана по зовнішньому краю лівої бровної дуги, рана на 1-му пальці лівої кисті. Враховуючи локалізацію, кількість та характер ушкоджень, мало ймовірно, заподіяння їх самостійно, а також в результаті довільного падіння з вертикального положення на площину за умов відсутності надання тілу додаткового прискорення, тобто ударів, поштовхів (том 2 а. п. 114-115).

-висновком судово-медичної експертизи №175 від 02 липня 2018 року, з якого вбачається, що при обстеженні ОСОБА_16 у нього виявлені тілесні ушкодження: забій м`яких тканин потиличної області, садна лобу справа (2), садно 1-го пальця лівої кисті на дистальній фаланзі, садно лівого колінного суглобу, садно вушної раковини зліва, множинні садна правої поперекової області, синець в проекції правої виличної кістки, синець правого плеча по внутрішній поверхні в верхній треті, синець лівої поперекової області, синець лівої надключичної області, синець правої бокової поверохні шиї, синець в надключичній області зліва. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких без короткочасного розладу здоров`я, в момент їх отримання, йомірніше всього, ОСОБА_16 знаходився як в вертикальному, так і в горизонтальному положенні обличчям до нападників (том 2 а. п. 119-120).

-висновком судово-імунологічної експертизи №570 від 29 червня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 21 червня 2018 року, згідно з яким кров обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_20 та свідка ОСОБА_15 має однакову групову належність, а саме: належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В (том 2 а. п. 146-152);

-висновком судово-імунологічної експертизи №577 від 11 липня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 20 червня 2018 року, згідно з яким на вирізі з килимової доріжки та спортивних штанах, що були вилучені під час огляду місця події, а саме домогосподарства АДРЕСА_2 , знайдена кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_20 , так і від підозрюваного ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_15 і неможливе від ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 (том 2 а. п. 155-160);

-висновком судово-імунологічної експертизи №582 від 26 липня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 21 червня 2018 року, згідно з яким на бейсболці, в протоколі огляду місця події вказана як кепка, що виявлена поряд з трупом ОСОБА_8 , шторі з дверного отвору, що були вилучені під час огляду місця події, а саме домогосподарства АДРЕСА_2 , знайдена кров людини, походження якої можливе на бейсболці як від потерпілого ОСОБА_8 , так і не виключається домішка крові від потерпілого ОСОБА_20 , підозрюваного ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_15 і неможливе від ОСОБА_19 , ОСОБА_16 . На шторі походження крові можливе як від потерпілого ОСОБА_20 , так і від підозрюваного ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_15 і неможливе від ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 (том 2 а. п. 163-168);

-висновком судово-імунологічної експертизи №575 від 11 липня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 21 червня 2018 року, згідно з яким на вирізі з тканини (як виріз з простирадла вказано у протоколі огляду місця події) та на відрізку тканини, слідчим вказана як ганчірка, що були вилучені під час огляду місця події, а саме домогосподарства АДРЕСА_2 , знайдена кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_20 , так і від підозрюваного ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_15 і неможливе від ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 (том 2 а. п. 171-175);

-висновком судово-імунологічної експертизи №573 від 11 липня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 21 червня 2018 року, згідно з яким на змивах з поверхні дверей та зі сходинок ґанку, що були вилучені під час огляду місця події, а саме домогосподарства АДРЕСА_2 , знайдена кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_20 , так і від підозрюваного ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_15 і неможливе від ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 (том 2 а. п. 178-182);

-висновком судово-імунологічної експертизи №574 від 10 липня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 21 червня 2018 року, згідно з яким на марлевому тампоні зі змивом з карти лівих передніх дверей автомобіля BMW 735 та на марлевому тампоні зі змивом з правого заднього пасажирського сидіння автомобіля BMW 735, що були вилучені під час огляду місця події, а саме автомобіля BMW 735, на якому свідок ОСОБА_14 довозив до м. Ворожба ОСОБА_6 та ОСОБА_16 після вчинення вбивства, знайдена кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_20 , так і від підозрюваного ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_15 і неможливе від ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 (том 2 а. п. 185-190);

-висновком судово-імунологічної експертизи №571 від 11 липня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 20 червня 2018 року, згідно з яким на марлевому тампоні зі змивом з водійських дверцят автомобіля ЗАЗ 110217, що були вилучені під час огляду місця події, а саме автомобіля НОМЕР_5 , на якому свідок ОСОБА_15 спільно з загиблими ОСОБА_8 та ОСОБА_20 прибули до місця пригоди, знайдена кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_20 , так і від підозрюваного ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_15 і неможливе від ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 (том 2 а. п. 193-198);

-висновком судово-імунологічної експертизи №584 від 26 липня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 21 червня 2018 року, згідно з яким на футболці, кросівках, що належали потерпілому ОСОБА_20 і були вилучені під час огляду його трупу, знайдена кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_20 , так і від підозрюваного ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_15 і неможливе від ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 (том 2 а. п. 201-206);

-висновком судово-імунологічної експертизи №585 від 26 липня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 21 червня 2018 року, згідно з яким на спортивній кофті, що належала потерпілому ОСОБА_8 і була вилучена під час огляду його трупу, знайдена кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_8 , так і не виключається домішка крові від потерпілого ОСОБА_20 , підозрюваного ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_15 і неможливе від ОСОБА_19 , ОСОБА_16 (том 2 а. п. 209-214);

-висновком судово-імунологічної експертизи №586 від 26 липня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 21 червня 2018 року, згідно з яким на спортивному джемпері та кросівках, що належали потерпілому ОСОБА_19 і були вилучені під час огляду його трупу, знайдена кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_19 , так і від свідка ОСОБА_16 . Також в них не виключається домішка крові від потерпілого ОСОБА_20 , підозрюваного ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_15 і неможливе від ОСОБА_8 (том 2 а. п. 217-222);

-висновком судово-імунологічної експертизи №580 від 26 липня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 20 червня 2018 року, згідно з яким на спортивній куртці та футболці, що належать ОСОБА_6 і були вилучені у нього під час затримання, знайдена кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_20 , так і від підозрюваного ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_15 і неможливе від ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 (том 2 а. п. 225-230);

-висновком судово-імунологічної експертизи №581 від 26 липня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 20 червня 2018 року, згідно з яким на лівому черевику та в об`єктах №№6,7,9-13 на брюках, що належать ОСОБА_6 і були вилучені під час його затримання, знайдена кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_19 , так і від свідка ОСОБА_16 . Також в об`єкті №8 на цих же брюках знайдено кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_19 , так і свідка ОСОБА_16 і не виключається домішка крові від потерпілого ОСОБА_20 , підозрюваного ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_15 і неможливе від ОСОБА_8 (том 2 а. п. 233-238);

-висновком судово-медичної (цитологічної) експертизи №147 від 17 липня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 21 червня 2018 року, згідно з яким при судово-цитологічному дослідженні клинка ножа №2, що був виявлений біля трупа ОСОБА_19 , виявлена кров людини, походження якої можливе від ОСОБА_19 (том 2 а. п. 241-246);

-висновком судово-медичної (медико-криміналістичної) експертизи №211 від 16 серпня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 22 червня 2018 року, відповідно до якого ушкодження на клапті шкіри з лівої половини грудної клітки, вилученого від трупа ОСОБА_19 , могли бути заподіяні клинком ножа №2, що був виявлений біля трупа ОСОБА_19 (том 2 а. п. 249-255);

-висновком судово-медичної (медико-криміналістичної) експертизи №199 від 13 серпня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 22 червня 2018 року, відповідно до якого на клапті шкіри з лівої половини грудної клітки, вилученого від трупа ОСОБА_20 , є ушкодження, що має морфологічні ознаки вхідної вогнепальної рани, на що вказує її неправильна овальна форма, наскрізне ушкодження, дефект мінус тканина, наявність однієї рани, осадження та кіптява навколо країв рани, наявність зерен пороху та слідів свинцю та міді по краям рани, наявність навколо ран слідів рушничного мастила. Дана рана могла бути заподіяна при пострілі з вогнепальної зброї снарядом, до складу якого входили з`єднання свинцю та міді. Постріл зроблений з близької відстані до 1 м в межах компактної (суцільної) дії снаряда (том 3 а. п. 2-5);

-висновком судово-медичної (медико-криміналістичної) експертизи №200 від 13 серпня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 21 червня 2018 року, відповідно до якого на клапті шкіри з носо-губної ділянки, вилученого від трупа ОСОБА_8 , пошкодження має морфологічні ознаки вхідної вогнепальної рани, на що вказує її неправильна округла форма, наскрізне ушкодження, дефект мінус тканина, наявність центральної рани та на 0,5 см від її лівого краю чотирьох дрібних ран (які ймовірно утворилися від ізольованих шротин), осадження та кіптява навколо країв рани, наявність зерен пороху та слідів свинцю та міді по краям рани, наявність навколо ран слідів рушничного мастила. Дана рана могла бути заподіяна при пострілі з вогнепальної зброї, ймовірно, шротовим снарядом, до складу якого входили з`єднання свинцю та міді. Постріл ймовірно зроблений з близької відстані до 5 м в межах компакної (суцільної) дії снаряда (том 3 а. п. 7-10);

-висновком судово-медичної (медико-криміналістичної) експертизи №198 від 21 серпня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 20 червня 2018 року, відповідно до якого на джинсових штанах, що вилучені з трупа ОСОБА_19 , маються сліди крові (том 3 а. п. 12-16);

-висновком балістичної експертизи №19/119/6-3/139е від 10 серпня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 23 червня 2018 року, відповідно до якого рушниця, вилучена під час огляду місця події 11 червня 2018 року в с. Старі Вирки Білопільського району, вул. Шевченка, 54, є вогнепальною зброєю, гладкоствольною мисливською рушницею 12 калібру моделі «ТОЗ-34Р» №Ф12845. Дана рушниця знаходиться в справному стані. Дві стряліні гільзи 12 калібру із патронників рушниці «ТОЗ-34Р» 12 калібру № НОМЕР_1 , що вилучені під час огляду місця події 11 червня 2018 року в с. Старі Вирки Білопільського району, вул. Шевченка, 54, є частинами боєприпасів та призначені для спорядження патронів до гладкоствольної мисливської зброї. Гільза із патронника верхнього ствола мисливської рушниці 12 калібру моделі «ТОЗ-34Р» №Ф12845 стріляна із верхнього ствола мисливської рушниці 12 калібру моделі «ТОЗ-34Р» №Ф12845. Гільза із патронника нижнього ствола мисливської рушниці 12 калібру моделі «ТОЗ-34Р» №Ф12845 стріляна із нижнього ствола мисливської рушниці 12 калібру моделі «ТОЗ-34Р» №Ф12845 (том 3 а. п. 19-20, 22-38);

-висновком судово-балістичної експертизи №19/119/6-3/141е від 31 липня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 27 червня 2018 року, відповідно до якого 46 патронів, що вилучені 11 червня 2018 року під час огляду місця події в АДРЕСА_2 , є бойовими припасами до гладкоствольної мисливської вогнепальної зброї 12 калібру (том 3 а. п. 43-49);

-протоколом огляду місця події від 11 червня 2018 року та фототаблицею до нього, під час якого в приміщенні кабінету №9 Білопільського ВП свідок ОСОБА_15 добровільно видав слідчому ОСОБА_45 кофту спортивну, в яку він був одягнутий з 10 на 11 червня 2018 року під час перебування в с. Старі Вирки Білопільського району Сумської області, де загинули ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 . Під час проведення судово-медичної (імунологічної) експертизи №579 від 11 липня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 22 червня 2018 року, на зазначеній кофті ОСОБА_15 знайдено кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_20 , так і від підозрюваного ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_15 і неможливе від ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 (том 3 а. п. 82-86, 94, 96-98);

-висновком судово-медичної експертизи №176 від 02 липня 2018 року, що проводилась на підставі ухвали слідчого судді від 21 червня 2018 року, відповідно до якого при судово-медичному обстеженні ОСОБА_15 будь-яких тілесних ушкоджень на його тілі не виявлено. Таким чином, присутність його крові на вказаній кофті виключається (том 3 а. п. 101-103);

-протоколом слідчого експерименту від 11 червня 2018 року, фототаблицею та флеш-картою з відеозаписом до нього, яка була переглянута в судовому засіданні, під час якого ОСОБА_6 розповів та показав, як і при яких обставинах 11 червня 2018 року спричинив ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 тілесні ушкодження, від яких останні померли (том 3 а. п. 105-128, 137);

-висновком судово-медичної експертизи №204 від 27 липня 2018 року, з якого вбачається, що механізм утворення тілесних ушкоджень при судово-медичному дослідженні трупів ОСОБА_46 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 може співпадати з механізмом спричинення (часом, кількістю, послідовністю спричинення), продемонстрованим підозрюваним ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту 11 червня 2018 року (том 3 а. п. 132-136);

-протоколом слідчого експерименту від 11 червня 2018 року, фототаблицею та флеш-картою з відеозаписом до нього, який був переглянутий в судовому засіданні, під час якого свідок ОСОБА_15 розповів та показав, як і при яких обставинах 11 червня 2018 року ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 тілесні ушкодження, від яких останні померли на місці вчинення злочину (том 3 а. п. 202-226);

-висновком судово-медичної експертизи №205 від 24 липня 2018 року, з якого вбачається, що механізм утворення тілесних ушкоджень при судово-медичному дослідженні трупів ОСОБА_46 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 може співпадати з механізмом спричинення (часом, кількістю, послідовністю спричинення), продемонстрованим свідком ОСОБА_15 під час проведення слідчого експерименту 11 червня 2018 року (том 3 а. п. 230-232);

-протоколом затримання ОСОБА_6 від 11 червня 2018 року та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що під час затримання у нього були вилучені спортивна куртка, футболка, брюки, черевики, на яких була виявлена кров людини (том 3 а. п. 233-244);

-висновком від 11 червня 2018 року та протоколом №81 від 11 червня 2018 року, згідно з якими при медичному огляді ОСОБА_6 встановлено факт вживання ним алкоголю (том 4 а. п. 33-34);

-висновком комплексної судово-психіатричної експертизи №355 від 16 липня 2018 року, з якого вбачається, що в момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 не перебував в стані фізіологічного афекту або в іншому емоційному стані, який міг суттєво вплинути на його свідомість та діяльність (том 4 а. п. 127-129).

Жоден із зазначених вище доказів, що надані суду стороною обвинувачення, сторона захисту не просила визнати неналежним чи недопустимим.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілих, свідків, всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку за внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 наполягали на тому, що обвинувачений захищав себе і свого сина ОСОБА_16 від протиправних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 і позбавив їх життя вимушено лише з метою зберігти своє та сина життя.

Але вказана версія сторони захисту не знайшла свого об`єктивного підтвердження, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно із ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.
Позбавлення життя не розглядається як таке, що вчинене на порушення цієї статті, якщо воно є наслідком виключно необхідного застосування сили:
a) для захисту будь-якої особи від незаконного насильства;
b) для здійснення законного арешту або для запобігання втечі особи, яку законно тримають під вартою;
c) при вчиненні правомірних дій для придушення заворушення або повстання.
За нормативним визначенням умисне вбивство (стаття 115 КК) з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідком, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає або свідомо припускає її настання.

Питання про наявність умислу необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень. Причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, їх стосунки.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 3 статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» умисне позбавлення життя двох або більше осіб кваліфікується за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК за умови, що їх убивство охоплювалось єдиним умислом винного. Для такої кваліфікації не має значення, яким мотивом керувався винний і чи був він однаковим при позбавленні життя кожного з потерпілих.
Відповідно до вимог п. п. 1, 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону» при розгляді справ даної категорії судам необхідно беззастережно додержувати вимог ч. 3 ст. 27 Конституції України і ст. 36 КК, враховуючи те, що відповідно до закону кожна особа має право на необхідну оборону від суспільно небезпечного посягання незалежно від можливості уникнути його або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.

Слід мати на увазі, що стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

При розгляді справ даної категорії судам необхідно з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Отже, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Правомірним слід вважати застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів незалежно від того, якої тяжкості шкода заподіяна тому, хто посягає, якщо воно здійснене для захисту від нападу озброєної особи або групи людей, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення.

Разом із тим, згідно з ч. 5 ст. 36 КК України незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає, не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення.

Тобто, закон передбачає винятки із загального правила про те, що при необхідній обороні особа, що захищається, повинна додержуватися визначеної межі, завдаючи шкоду посягаючому. Цими винятками є - напад озброєної особи, напад групи осіб або протиправне насильницьке вторгнення у житло чи інше приміщення. У таких випадках шкода, заподіяна особі, яка посягає, не обмежена ніякими межами, аж до позбавлення посягаючого життя.

Саме такий правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №342/538/14-к (провадження №51-648 км 18), від 20 листопада 2018 року у справі №490/11155/14-к (провадження №51- 2875км 18)
Аналізуючи обставини вчинення злочину ОСОБА_6 , колегія суддів прийшла до висновку про те, що він та його син ОСОБА_16 не зазнали суспільно небезпечного посягання з боку ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , яке створювало б реальну загрозу заподіянню шкоди їх здоров`ю чи життю.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 до домоволодіння, в якому мешкав ОСОБА_6 , ОСОБА_19 та інші члени їхньої сім`ї, приїхали за запрошенням ОСОБА_19 з метою захистити останнього від незаконних дій самого ОСОБА_6 та ОСОБА_16 . До житлового будинку вони теж зайшли за запрошенням ОСОБА_19 , тому будь-якої мови про незаконне вторгнення чи проникнення в житло обвинуваченого та членів його сім`ї з боку ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 не було.

Крім того, про приїзд ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , з метою надання йому допомоги, ОСОБА_19 попереджав як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_16 завчасно, тому у них був вибір та достатньо часу для уникнення будь-яких сутичок.

Даний факт в судовому засіданні підтвердили як ОСОБА_6 , так і свідок ОСОБА_16 , зазначивши, що ОСОБА_19 попереджав їх, що покликав на допомогу друзів.

ОСОБА_6 свої дії назвав необхідною обороною, вказавши, що ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 били його сина ОСОБА_16 , погрожували йому самому і тому він був змушений захищати своє та сина життя, оскільки останній в момент побиття втратив свідомість.

Але колегія суддів зазначає, що в судовому засіданні сам ОСОБА_16 вказав, що свідомість він не втрачав, що також підтвердив і свідок ОСОБА_15 .

Крім того, наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_16 та ОСОБА_6 не свідчить про наявність у ОСОБА_6 стану необхідної оборони, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 10 червня 2018 року між ОСОБА_6 , ОСОБА_16 та ОСОБА_19 була бійка, під час якої кожен із них отримав тілесні ушкодження, хоча вказаний факт в судовому засіданні заперечували ОСОБА_6 та ОСОБА_16 , лише зазначили, що ОСОБА_19 двічі кулаком вдарив ОСОБА_6 в обличчя.

ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 його взагалі не чіпали, а ОСОБА_19 вдарив в обличчя зліва, коли нападав з ножем, та ще до приїзду хлопців двічі вдарив кулаком в обличчя. ОСОБА_19 , зі слів ОСОБА_6 , ніхто взагалі не бив в цей день.

Але як вбачається з висновку судово-медичної експертизи №184 від 23 липня 2018 року, при обстеженні у ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: садно у козелка лівого вуха, садно тильної поверхні правої кисті у основи 3 пальця, садно в нижній треті лівого плеча по внутрішній поверхні, садно на лівому ліктьовому суглобі, садно на лівому передпліччі по передній поверхні в нижній треті, садно в нижній треті правого передпліччя по зовнішній поверхні, садно на правій гомілці в нижній треті по передній поверхні, синець лівої половини обличчя (щоці, в проекції виличної кістки), синець лівого плеча в верхній треті по зовнішній поверхні, синець лівого плеча в середній треті, синець в проекції крила підвздошної кістки зліва, рана по зовнішньому краю правої бровної дуги, рана по зовнішньому краю лівої бровної дуги, рана на 1-му пальці лівої кисті. Враховуючи локалізацію, кількість та характер ушкоджень, мало ймовірно заподіяння їх самостійно, а також в результаті довільного падіння з вертикального положення на площину за умов відсутності надання тілу додаткового прискорення, тобто ударів, поштовхів (том 2 а. п. 114-115).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №67 від 10 вересня 2018 року на трупі ОСОБА_19 , окрім смертельної рани, виявлені тілесні ушкодження у вигляді: садна правої бровної дуги, синця спинки носу, синця в проекції виличної кістки, синця верхньої губи зліва, синця підборіддя зліва, синця нижньої повіки справа, які свідчать про наявність боротьби та самозахисту потерпілого (том 2 а. п. 78-84).

З висновку судово-медичної експертизи №175 від 02 липня 2018 року вбачається, що при обстеженні у ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження: забій м`яких тканин потиличної області, садна лобу справа (2), садно 1-го пальця лівої кисті на дистальній фаланзі, садно лівого колінного суглобу, садно вушної раковини зліва, множинні садна правої поперекової області, синець в проекції правої виличної кістки, синець правого плеча по внутрішній поверхні в верхній треті, синець лівої поперекової області, синець лівої надключичної області, синець правої бокової поверхні шиї, синець надключичній області зліва. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких без короткочасного розладу здоров`я, в момент їх отримання, йомірніше всього, ОСОБА_16 знаходився як в вертикальному, так і в горизонтальному положенні обличчям до нападників (том 2 а. п. 119-120).

Таким чином, наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_19 , ОСОБА_16 та ОСОБА_6 , навіть не враховуючи порізу на пальці та рану лівої надбровної дуги у останнього, що з його слів йому заподіяв ОСОБА_19 в момент нападу з ножем, підтверджує той факт, що між ОСОБА_6 , ОСОБА_16 та ОСОБА_19 мала місце бійка до подій вечора 10 червня 2018 року, коли до них прибули ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , в результаті якої і були їм заподіяні частина зазначених вище тілесних ушкоджень.

Про наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_16 та ОСОБА_6 зразу про приїзду зазначив і свідок ОСОБА_15 .

Крім того, про своє побиття ОСОБА_19 повідомив свідку ОСОБА_15 , який підтвердив даний факт в судовому засіданні.

В судовому засіданні ОСОБА_6 наявність такої великої кількості виявлених у нього тілесних ушкодень пояснити не зміг. Також не міг пояснити звідки тілесні ушкоджень, окрім смертельної, взялись і у ОСОБА_19 , якщо він наполягав, що бійки між ним та синами до приїзду ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 не було.

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 12 червня 2018 року, фототаблиці та флеш-карти з відеозаписом до нього, який був переглянутий в судовому засіданні, свідок ОСОБА_16 розповів та показав, як і при яких обставинах 11 червня 2018 року йому були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 (том 3 а. п. 180- 196).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №206 від 24 липня 2018 року механізм утворення тілесних ушкоджень при судово-медичному дослідженні ОСОБА_16 може співпадати з механізмом спричинення (часом, кількістю, послідовністю спричинення), продемонстрованим свідком ОСОБА_16 під час проведення слідчого експерименту 12 червня 2018 року (том 3 а. п. 198-200).

Але під час перегляду відео до протоколу слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_16 останній зазначив, що у батька побачив підбите око і сказав ОСОБА_19 про те, навіщо той чіпав старого. Також свідок зазначив, що його били приїхавші молодики, як і куди били не зазначив. З його слів, ОСОБА_19 впав раніше чим ті люди, що приїхали. Брат вже лежав, коли пролунали 2 постріли. Як їх затримали з батьком він не пам`ятає, бо в той день випили дуже багато і всі були п`яні.

В той же час, в судовому засіданні ОСОБА_16 зазначив іншу версію подій, про що зазначено вище у його показаннях.

Таким чином, свідок ОСОБА_16 як під час слідчого експерименту, так і в судовому засіданні надав показання, які суперечать письмовим доказам, що маються в матеріалах провадження, а судово-медична експертиза по механізму спричинення тілесних ушкоджень проводилась за його поясненнями, які він надав під час слідчого експерименту.

Крім того, свідок ОСОБА_15 зазначив, що ОСОБА_16 ніхто з приїхавших, в тому числі і він, не чіпали, у дворі його штовхнув ОСОБА_8 , від чого той впав на землю, та лежачого ОСОБА_16 вдарив ОСОБА_19 .

Тому колегія суддів до показань свідка ОСОБА_16 відноситься критично, оскільки вони суперечливі, не відповідають обставинам справи і надані суду з метою виправдати протиправні дії свого батька ОСОБА_6 .

В той же час, показання ОСОБА_15 логічні, послідовні, узгоджуються з письмовими доказами, що надані стороною обвинувачення. Як під час слідчого експерименту, так і в судовому засіданні він надав однакові показання.

Сам ОСОБА_6 зазначив, що неприязних стосунків із вказаним свідком до 10 червня 2018 року у нього не було, тому підстав обмовляти обвинуваченого у зазначених діях у свідка ОСОБА_15 немає.

В своїх показаннях до допиту ОСОБА_15 . ОСОБА_6 вказував, що ОСОБА_15 його сина ОСОБА_24 не бив, а потім, коли суд допитав даного свідка, обвинувачений змінив показання і став говорити, що ОСОБА_15 теж бив.

Даний факт дає підстави прийти висновку, що версія ОСОБА_6 про побиття його сина лише ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 і самозахист та захист свого сина ОСОБА_16 не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Колегія суддів зазначає, що частину тілесних ушкоджень, яку саме на даний час неможливо встановити, ОСОБА_16 отримав до приїзду під час бійки з ОСОБА_19 , а частину - під час конфлікту вже по приїзду ОСОБА_20 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , коли його вдарив ОСОБА_19 та штовхнув ОСОБА_8 , від чого той впав на землю.

Але всі виявлені у ОСОБА_16 тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я і ніякої загрози його життю не представляли.

Тому показання ОСОБА_6 та ОСОБА_16 в частині того, що всі тілесні ушкодження ОСОБА_16 отримав від загиблих, колегія суддів не приймає і вважає їх наданими суду з метою захистити ОСОБА_6 від відповідальності за вчинений злочин.

Також ОСОБА_6 та його захисник наполягали на тому, що поріз на пальці руки у ОСОБА_6 свідчить про самозахист від нападу на нього з ножем ОСОБА_19 і це підтверджується висновком судово-медичної експертизи №204 від 27 липня 2018 року, відповідно до якого механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному обстеженні у ОСОБА_6 , може співпадати з механізмом спричинення (часом, кількістю, послідовністю спричинення), продемонстрованим самим ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту 11 червня 2018 року (том 3 а. п. 132-136).

Але колегія суддів зазначає, що наявність порізу на пальці у обвинуваченого також не свідчить на наявність стану необхідної оборони.

Якщо слідувати версії ОСОБА_6 , то в момент нападу у нього в руках була рушниця, яку він кинув, намагаючись захиститись від ОСОБА_19 .

Але вказаний факт не відповідає обставинам справи, оскільки рушницю у ОСОБА_6 забрав ОСОБА_15 і викинув на вулиці, що підтверджується показаннями самого свідка ОСОБА_15 та протоколом огляду місця події, під час якого рушниця була виявлена саме в тому місці, про яке вказав свідок.

Також свідок суду зазначив, що коли викинув рушницю на вулиці і повернувся у двір, то ОСОБА_19 йому крикнув: «Коля! У него нож!». І тоді свідок побачив, що ОСОБА_19 , його батько та брат були на землі, ОСОБА_23 тримав за руки батька. ОСОБА_15 підбіг до них, відкинув від ОСОБА_19 ОСОБА_16 , тоді відкинував ОСОБА_6 . Суд може допустити, що під час цих подій ОСОБА_6 і отримав поранення ножем, що було виявлено у нього на пальці.

В той же час, слідчуючи версії ОСОБА_6 , то для нього припинилась небезпека для його життя з того моменту, коли він відібрав ніж у ОСОБА_19 .

Тому напад на ОСОБА_6 саме ОСОБА_19 спростовується показаннями свідка ОСОБА_15 та матеріалами кримінального провадження. ОСОБА_19 змушений був захищатись від ОСОБА_6 , оскільки він здійснив постріли в ОСОБА_8 і ОСОБА_20 та тримав рушницю в руках, в зв`язку з чим була загроза і життю ОСОБА_19 .

Колегія суддів вважає, що у ОСОБА_6 не було законних та обґрунтованих підстав для позбавлення життя потерпілих і він вчинив злочин з прямим умислом.

Аналіз доказів в даному провадженні, показань самого ОСОБА_6 свідчать про те, що він діяв цілеспрямовано з метою, яка була направлена саме на позбавлення життя ОСОБА_8 , ОСОБА_20 та ОСОБА_19 .

Про це свідчить і той факт, що в момент здійснення пострілів ОСОБА_6 у ОСОБА_47 , ОСОБА_20 жодних предметів в руках не було, нападу на ОСОБА_6 , ОСОБА_16 з їх боку теж не було.

В судовому засіданні ОСОБА_6 зазначив, що рушницю тримав завжди зарядженою, добре був обізнаний як нею користуватися і знав, що даний предмет призначений для ураження живої цілі, знищення та пошкодження навколишнього середовища.

ОСОБА_6 вказав, що рушницю він зарядив у будинку 2 патронами, а ще 2 патрони взяв із собою, це свідчить про те, що він готувався до її використання саме на ураження потерпілих і готувався здійснити не менше 4 пострілів. І пострілів більше він не здійснив лише з-за того, що не встиг перезарядити рушницю, бо ОСОБА_15 забрав її у нього.

Із зарядженою рушницею ОСОБА_6 вийшов з будинку, пройшов мимо ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , підійшов до них впритул зпереду і здійснив постріли, перебуваючи обличчям до ґанку будинку і обличчям до хлопців.

Але якщо обвинувачений дійсно боявся потерпілих та бажав припинити їхні дії, про що неодноразово зазначав в судовому засіданні, то він мав можливість здійснити постріли з вікна будинку або з ґанку, а не йти для цього безпосередньо до місця конфлікту повз нападників і наражати себе на небезпеку.

Попереджувальних пострілів ОСОБА_6 не зробив, хоча мав на це час, будь-яких словесних попереджень, що буде стріляти, теж не висловив.

Якщо слідувати версії ОСОБА_6 щодо нападу, то для того, щоб зупинити ОСОБА_8 , ОСОБА_48 він міг здійснити постріли по тих частинах їхнього тіла, пошкодження яких не загрожували б життю останніх, але могли б зупинити їхні дії. В той же час, ОСОБА_6 одразу здійснив постріли в життєво важливі органи потерпілих, ОСОБА_8 - в обличчя, ОСОБА_20 - в ліву частину грудної клітки, від яких останні померли на місці події.

Таким чином, з огляду на наведені вище докази, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 не становили загрози для ОСОБА_6 та його сина ОСОБА_16 і підстав для самозахисту або необхідності відвернення посягання на нього самого чи на ОСОБА_16 з боку загиблих у обвинуваченого не виникало. При цьому, характер та локалізація завданих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 в область голови, ОСОБА_20 , ОСОБА_19 - в ліву частину грудної клітки переконливо свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_6 усвідомлював можливість настання негативних наслідків від своїх дій, бажав їх настання, тобто його умисел був єдиним і направлений на позбавлення життя ОСОБА_8 , ОСОБА_48 , ОСОБА_19 , оскільки всі троє загиблих позбавлені життя без розриву у часі. Припинив свої дії ОСОБА_6 лише тоді, коли вже ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 отримали поранення, а ОСОБА_49 втік з подвір`я, де сталась подія, з метою уникнути розправи.

Визначальним у поведінці ОСОБА_6 було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілим (саме розправитися з ними). Тому такі його дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, оскільки вони вони мають протиправний характер.
Крім того, колегія суддів звертає увагу і на ставлення обвинуваченого до наслідків вчиненого ним. Після здійснення своїй дій ОСОБА_6 не прийняв заходів щодо виклику карети швидкої допомоги та поліції, не дочекався на місці події приїзду поліції, а, навпаки, випив ще горілки, взяв велику суму грошей, документи та намагався втекти з місця події спільно з ОСОБА_16 і був затриманий вже в м. Ворожба Білопільського району під час вживання пива в магазині «Калинка».

Таким чином, винуватість ОСОБА_6 в умисному позбавленні життя ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 в судовому засіданні підтвердилась повністю.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 зазначеними умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, кваліфікуючою ознакою якого є умисне вбивство двох і більше осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності із ст. 65 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання ОСОБА_6 характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід, є особою похилого віку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, колегія суддів визначє вчинення злочину вперше.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 згідно із ст. 67 КК України, колегія суддів визнає те, що він вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання для обвинуваченого колегія суддів враховує, що загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів з огляду на відповідність таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Враховуючи обставини скоєння злочину, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним, відсутність з його боку каяття, враховуючи вказану вище обтяжуючу покарання обставину, а також суспільну небезпечність вчиненого ним злочину та тяжкість суспільно небезпечних наслідків, що настали у вигляді смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , які обумовлюють ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів, колегія суддів вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише в разі застосування відносно нього покарання у виді позбавлення волі.

ІІ. Крім того, досудовим розслідуванням ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що приблизно в 2006 році (більш точної дати встановити не надалося можливим), за невстановлених слідством обставин придбав банку з порохом для власних потреб. У подальшому ОСОБА_6 , розуміючи, що порох є вибуховою речовиною, діючи в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України №622 від 21.08.1998, не маючи передбаченого законом дозволу, переніс незаконно придбану банку з порохом до місця свого помешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де почав її зберігати в металевому сейфі, розташованому у одній з житлових кімнат.

В подальшому, 11 червня 2018 року, у ОСОБА_6 , у зв`язку із вчиненням ним іншого кримінального правопорушення, під час проведення огляду помешкання розташованого за адресою: АДРЕСА_2 працівниками поліції було виявлено та вилучено пласмасову банку з порохом, яка знаходилась в металевому сейфі, що перебував в житловій кімнаті будинку АДРЕСА_3 .

Відповідно до висновку судової вибухо-технічної експертизи №19/119/7-і/989е від 03 липня 2018 року, вилучена у помешканні ОСОБА_6 речовина вагою 185,462 г відноситься до вибухових речовин та є нітроцелюлозним порохом - вибуховою речовиною метальної дії та придатна для горіння.

Отже, незаконно придбавши, перенісши та зберігаючи вибухову речовину у вигляді нітроцелюлозного пороху, ОСОБА_6 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення громадської безпеки в частині правил обороту вибухових речовин та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

За вказаним епізодом дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання вибухової речовини без передчаного законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою винуваттість у незаконному зберіганні пороху не визнав. Суду зазначив, що даний порох йому не належить, він його не купував і ніякого відношення до нього не має. Належить він його загиблому сину ОСОБА_19 , який займався риболовлею, полюванням і використовував при цьому порох. Зберігався порох в сейфі у кімнаті ОСОБА_25 .

Потерпіла ОСОБА_11 суду зазначила, що сейф, в якому зберігався порох, знаходився в кімнаті сина ОСОБА_19 . Сейф не закривався і до нього був вільний доступ. Про те, що в сейфі зберігався порох, вона теж знала, але хто його придбав і поклав туди, їй невідомо.

Свідок ОСОБА_16 суду зазначив, що кімната, в якій знаходився сейф, належала брату ОСОБА_25 . Все, що лежало в сейфі, теж належало йому. Коли було потрібно батьку, то патрони він брав у ОСОБА_25 . ОСОБА_16 було відомо, що в сейфі був порох, який ОСОБА_23 використовував для рибалки та полювання.

Як докази винуватості ОСОБА_6 у незаконному поводженні з вибуховою речовиною стороною обвинувачення суду надані наступні докази:

-витяг з кримінального провадження №0000287, із якого вбачається, що 14 червня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесена інформація про те, що 13 червня 2018 року до чергової частини Білопільського ВП надійшов рапорт оперуповноваженого ОСОБА_50 про виявлення та вилучення під час обшуку помешкання ОСОБА_6 речовини, схожої на порох (том 1 а. п. 263);

-протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 11 червня 2018 року та флеш-картою з відеозаписом до нього, де під час огляду сейфа в будинку АДРЕСА_2 виявлена та вилучена банка з порохом (том 1 а. п. 205-262);

-висновком судової вибухово-технічної експертизи №19/119/7-1/989е від 03 липня 2018 року, згідно з яким надана на дослідження речовина, що була вилучена під час огляду місця події, відноситься до вибухових речовин. Наданий на дослідження зразок речовини є нітроцелюлозним порохом вибуховою речовиної метальної дії (том 3 а. п. 53-55);

-висновком судової вибухово-технічної експертизи №19/119/10/61е від 12 липня 2018 року, згідно з яким вага наданої на дослідження речовини, що була вилучена під час огляду місця події, складає 185,462 г і вона придатна для горіння (том 3 а. п. 59-63).

Витяг з кримінального провадження №0000287 про те, що 13 червня 2018 року до чергової частини Білопільського ВП надійшов рапорт оперуповноваженого ОСОБА_50 про виявлення та вилучення під час обшуку помешкання ОСОБА_6 речовини, схожої на порох, та протокол огляду місця події з фототаблицею до нього від 11 червня 2018 року, де під час огляду сейфа в будинку АДРЕСА_2 виявлена та вилучена банка з порохом, свідчать лише про виявлення та вилучення вибухової речовини, але не доводять того, що її незаконно придбав, носив та зберігав саме ОСОБА_6 .

Висновок судової вибухово-технічної експертизи №19/119/7-1/989е від 03 липня 2018 року та висновок судової вибухово-технічної експертизи №19/119/10/61е від 12 липня 2018 року вказують лише на те, що виявлена та вилучена під час огляду місця події речовина є вибухової речовиною, придатною для горіння. Але вони не доводять того факту, що вказану речовину придбав, носив та зберігав саме ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_11 та ОСОБА_16 також не підтвердили належність виявленого пороху ОСОБА_6 .

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілу ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_16 , всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку за внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що надані суду докази не є беззаперечними доказами винуватості ОСОБА_6 у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухової речовини.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне провадження, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод, і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 90 КПК України передбачено, що рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.

Пунктами 1 та 2 частини 1 статті 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Пунктом 2 та підпунктом «c» пункту 3 статті 6 Конценції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Нечипорук і Йонкало проти України» ЄСПЛ у п. 150 свого рішення від 21 квітня 2011 року зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом».

Так як у судовому засіданні винуватість ОСОБА_6 у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухової речовини не знайшла свого підтвердження поза розумним сумнівом, тому його за вказаним злочином необхідно виправдати у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпанням можливостей їх отримання.
У даному кримінальному провадженні заявлені наступні цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_6 :

- потерпілою ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди у сумі 804168 грн. (том 1 а. п. 58);

- потерпілим ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди у сумі 804168 грн. та матеріальної шкоди у сумі 40236 грн., яка складається з витрат на поховання сина (том 1 п. 62-72, том 4 а. п. 187-189).

Обвинувачений ОСОБА_6 вказані цивільні позови потерпілих не визнав у повному обсязі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Потерпілим ОСОБА_8 на обґрунтування позову про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 40236 грн. зазначено, що ці кошти ним витрачені на поховання сина, на підтвердження чого надані рахунок від 12 чеврня 2018 року на суму 23463 грн., що витрачені на поминальний обід, та товарний чек №67 від 11 червня 2018 року на суму 16767 грн., що витрачені на ритуальні послуги, пов`язані з похованням сина.

Таким чином, загальна сума матеріальних витрат, що підлягає стягненню з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 складає 40230 грн. Різниця між заявленою матеріальною шкодою потерпілим і матеріальною шкодою, яку суд вважає за необхідне стягнути, становить 6 грн., бо ця сумма документально не підтверджена.
Щодо відшкодування моральної шкода, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи питання щодо наявності спричинення потерпілим моральної шкоди та визначення розміру шкоди, що підлягає стягненню на користь цивільного позивача, колегія суддів враховує роз`яснення пунктів 3 та 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», в якому зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.
У судовому засіданні достовірно встановлено, що моральна шкода потерпілим завдана внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_6 і полягає вона в тому, що в результаті вбивства їхнього сина тяжкість вимушених втрат є непоправною та такою, яку неможливо компенсувати у будь-який спосіб.
Колегія суддів приходить до висновку про те, що втрата сина потерпілими безумовно призвела до душевних переживань, порушила їх звичайний спосіб життя, тобто завдала їм моральної шкоди, при визначенні розміру відшкодування якої враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань, характер і тривалість цих втрат, їх наслідки та інші обставини, що мають значення.

Тому, виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості, враховуючи обставини справи, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди, заявленої потерпілими, є завищеним.
Отже, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер і обсяг душевних страждань потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а також і те, що моральну шкоду не можливо відшкодувати в повному обсязі, так як немає точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, гідності особи, а тому колегія суддів вважає за необхідне позов про стягнення моральної шкоди задовольнити частково і стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на їх користь по 500 000 грн. кожному.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою необхідно залишити до набрання вироком законної сили.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
З обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави 14014 грн. процесуальних витрат за проведення експертиз (том 3 а. п. 21, 42, 70, 73).
Стосовно процесуальних витрат в сумі 12002 грн. за проведення судової вибухово-технічної експертизи №19/119/7-1/989е від 03 липня 2018 року та судової вибухово-технічної експертизи №19/119/10/61е від 12 липня 2018 року, то стягненню з обвинуваченого вони не підлягають, оскільки ці витрати пов`язані з дослідженнями вибухової речовини нітроцелюлозного пороху за злочином, що передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, за який ОСОБА_6 підлягає виправданню.

Ухвалами слідчого судді Білопільського районного суду від 13 червня 2018 року накладений арешт речові докази, який необхідно скасувати, оскільки відпала потреба в ньому.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років.

ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України та виправдати його у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення його винуватості та вичерпанням можливостей їх отримання.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з 11 червня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 500 000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_9 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 40230 грн. майнової шкоди та 500000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_8 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 14014 грн. процесуальних витрат.

Скасувати арешт на футболку чорного кольору, спортивні брюки та кросівки чорного кольору, які вилучені в ході огляду трупа ОСОБА_20 ; на кофту червоного кольору зі вставками чорного кольору, джинсові брюки та кросівки синього кольору, які вилучені з трупа ОСОБА_19 ; спортивну кофту, брюки темно-синього кольору, кросівки чорного кольору, що вилучені з трупа ОСОБА_8 ; спортивну кофту темно-синього кольору на змійці, штани захисного кольору на резинці, спортивні кросівки чорного кольору, що вилучені у свідка ОСОБА_15 ; на спортивну махерову куртку синього кольору, 8 цукерок «Карамель», коробку сірників, три пачки цигарок «Фест», банківську картку «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_6 , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_7 , посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_8 , пластикову пенсійну картку маркету «Сам», папірець з написом телефону барвником синього кольору ( НОМЕР_9 ), паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_10 , синтетичну футболку типу теніска чорного кольору зі смугами блакитного та коричневого кольору, шкіряні туфлі чорного кольору 40 розміру, синтетичні брюки чорного кольору зі змійкою, два патрони з мисливської зброї в пластиковому контейнері, ключ двохборідковий з надписом «CLASS», частина ключа з написом «AOCAM», електронний ключ, одну грошова купюра номіналом 100 грн., дві купюри номіналом 20 грн., дві купюри номіналом 10 грн., одну купюра номіналом 5 грн., одна купюра номіналом 2 грн., одна купюра номіналом 1 грн., 2 монети номіналом 25 коп., 2 монети номіналом 10 коп., шкіряний ремень коричневого кольору з металевою бляшкою, що вилучені під час затримання обвинуваченого ОСОБА_6 ; на спортивну кофту сірого кольору з чорними руками, шорти сірого кольору джинсові, що були вилучені у свідка ОСОБА_16 , який накладений ухвалами слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 13 червня 2018 року, оскільки відпала потреба в ньому.

Речові докази:

-автомобіль марки ЗАЗ 110217 д.н. НОМЕР_4 , автонасос, що передані на зберігання ОСОБА_15 , залишити йому як власнику;

-спортивну кофту темно-синього кольору на змійці, штани захисного кольору на резинці, спортивні кросівки чорного кольору, що вилучені у свідка ОСОБА_15 та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білопільського ВП Сумського РВП ГУПН в Сумській області, повернути ОСОБА_15 ;

-спортивну кофту сірого кольору з чорними руками, шорти сірого кольору джинсові, що були вилучені у свідка ОСОБА_16 та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білопільського ВП Сумського РВП ГУПН в Сумській області, повернути ОСОБА_16 ;

-рушницю ТОЗ-34 Р калібру 12.Ф № НОМЕР_2 ; гільзу з верхнього ствола рушниці ТОЗ-34 Р 12 калібру; гільзу з нижнього ствола рушниці ТОЗ-34 Р 12 калібру; ніж, виявлений поряд з трупом ОСОБА_19 ; кепку, вилучену поряд з трупом ОСОБА_8 ; інородне тіло з рани трупа ОСОБА_20 ; штору з дверного пройому до кімнати №3; ганчірку зі столу в кімнаті №1; ніж зі столу кімнати №1; змиви з поверхонь обох рук трупа ОСОБА_19 ; змиви з поверхонь обох рук трупа ОСОБА_20 ; змиви з поверхонь обох рук трупа ОСОБА_8 ; змив речовини бурого кольору та контрольний змив з поверхні дверей; змив речовини бурого кольору та контрольний змив зі сходинок ґанку будинку; штани спортивні синього кольору; патронтаж з набоями в кількості 28 штук 12 калібру; 10 штук набоїв з сумки на підлозі в кімнаті №3; банку з порохом; 16 штук набоїв, виявлених у кімнаті №3; виріз з простирадла; предмет, схожий на древесно-волокнистий пиж; виріз з килимка; мікронашарування з долонів трупа ОСОБА_8 ; мікронашарування з долонів трупа ОСОБА_20 ; мікронашарування з долонів трупа ОСОБА_19 ; пачку цигарок «Мінск»; пачку цигарок «Sweetklarnet»; зразок ґрунту з плями №1 та контрольний зразок ґрунту; зразок ґрунту з плями №2 та контрольний зразок ґрунту; змиви та контрольні змиви з керма, з ручки дверцят водія, з ручки пасажирських дверей, з водійських дверцят з лівої сторони, з руків`я перемикання передач з автомобіля ЗАЗ 110217 д.н. НОМЕР_4 ; кофту червоного кольору зі вставками чорного кольору, джинсові брюки та кросівки синього кольору, які вилучені з трупа ОСОБА_19 ; спортивну кофту, брюки темно-синього кольору, кросівки чорного кольору, що вилучені з трупа ОСОБА_8 ; футболку чорного кольору, спортивні брюки та кросівки чорного кольору, які вилучені в ході огляду трупа ОСОБА_20 ; частину ключа з написом «AOCAM», папірець з написом телефону барвником синього кольору ( НОМЕР_9 ), два патрони з мисливської зброї в пластиковому контейнері, що вилучені у ОСОБА_6 при затриманні, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білопільського ВП Сумського РВП ГУПН в Сумській області, знищити;

-мобільний телефон «Stell», зв`язку ключів, запальничку, портсигар з сигаретами, ланцюжок білого кольору з хрестиком, що належали загиблому ОСОБА_8 і знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , залишити останньому;

-барсетку чорного кольору, пачку цигарок «Честерфілд», гроші в сумі 1727 грн., мобільний телефон марки «Айтрон» білого кольору, пляшку зі спреєм «Евказолін», мобільний телефон «Нокія Х 1», банку з зубочистками, 2 штуки медичних ампул з написом «демедрол», чехол з окулярами, балончик зі спреєм чорного кольору, коробку з пластирем, зарядний пристрій для зарядки акумулятора, записник чорного кольору, дві авторучки, що належали загиблому ОСОБА_20 і передані на зберігання потерпілому ОСОБА_10 , залишити останньому;

-спортивну махерову куртку синього кольору, синтетичну футболку типу теніска чорного кольору зі смугами блакитного та коричневого кольору, шкіряні туфлі чорного кольору 40 розміру, синтетичні брюки чорного кольору зі змійкою, ключ двохборідковий з надписом «CLASS», електронний ключ, шкіряний ремень коричневого кольору з металевою бляшкою, що вилучені під час затримання обвинуваченого ОСОБА_6 та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білопільського ВП Сумського РВП ГУПН в Сумській області, повернути ОСОБА_6 ;

-банківську картку «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_6 , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_7 , посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_8 , пластикову пенсійну картку маркету «Сам», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_10 , 8 цукерок «Карамель», коробку сірників, три пачки цигарок «Фест», мобільний телефон «Нокія», мобільний телефон «LG», одну грошову купюру номіналом 100 грн., дві купюри номіналом 20 грн., дві купюри номіналом 10 грн., одну купюру номіналом 5 грн., одну купюруноміналом 2 грн., одну купюра номіналом 1 грн., 2 монети номіналом 25 коп., 2 монети номіналом 10 коп., що зберігаються у потерпілої ОСОБА_11 , залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя

Судді