Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/98/19
Провадження по справі № 1-кп/281/28/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2019 рокусмт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

провівши судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
08.05.2018 о 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебував на околиці с. Великий ДивлинЛугинського району, Житомирської області, зустрів свого односельця ОСОБА_6 , між якими виникла розмова з приводу меж земельних ділянок.

В ході розмови стосовно визначення межі їх земельних ділянок між ними виникла сварка, яка переросла в бійку, а саме ОСОБА_6 взяв в руки дерев`яну палицю та замахнувся нею у бік ОСОБА_4 однак не вдарив, так як ОСОБА_4 ухилився. З метою нанесення удару ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , діючи умисно, зайшов за спину ОСОБА_6 та схопив його обома руками за шию та голову застосовуючи силу, рукою умисно наніс останньому декілька ударів в обличчя, після чого штовхнув на землю та наніс удар ногою по тулубу, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді двох смугастих саден проекції правої вилиці, садна на шкірі з межею кайми верхньої губи справа, синця на нижній повіці внутрішнього кута правого ока, синця по передньо - боковій поверхні шиї справа на рівні середньої треті, синця в проекції тіла лівої лопатки, садна на фоні вище описаного синця в проекції лівої лопатки, синців по передній стінці живота зліва, в лівій єпігастральній та на відстані 7,5 см. від пупкового кільця вліво, трьох синців в правій єпігастральній ділянці в проекції печінки в на межі з правою пахвою ділянкою, синця по задньо-боковій поверхні грудної клітки зліва по лопатковій лінії умовно в проекції9-11 ребер, синці в проекції правого колінного суглоба більш до середини в проекції верхнього полюсу, садна по внутрішній поверхні нижнього полюса правого колінного суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю з обставин вищенаведених в обвинувальному акті, від дачі показів у суді відмовився, у вчиненому кається.
Потерпілий надав суду покази, які по змісту відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті. При визначенні обвинуваченому міри покарання поклався на розсуд суду.
Беручи до уваги, що зазначені обставини ніким не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом потерпілого та аналізом доказів, що характеризують особу обвинуваченого.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, є умисним злочином невеликої тяжкості проти здоров`я людини.
ОСОБА_4 не судимий, працюючий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину відносно особи похилого віку.
З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого, обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, які в сукупності із наведеним та виключно позитивними характеристиками обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, позиції прокурора та потерпілого, останній, зокрема, не наполягав на суворості покарання, суд дійшов висновку, що покаранням, достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів, буде штраф, передбаченого санкцією частини статті.
Потерпілим ОСОБА_6 заявлено позов про стягнення з обвинуваченого 1225 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди, заподіяної злочином.
Обвинувачений та його захисник цивільний позов не визнали та проти його задоволення заперечували.
Розглядаючи питання про задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого витрат на лікування підлягають задоволенню частково в розмірі 284,70 грн, в тій частині, в якій вони підтверджені документально товарними чеками за 10.05.2018. В іншій частині матеріальна шкода не підтверджується доказами.
Разом з тим, визнаючи розмір моральної шкоди суд виходить з положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, які вказують, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Оцінюючи у сукупності пояснення потерпілого, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, частково в сумі 1500 гривень.
Даних про процесуальні витрати матеріали провадження не містять. Речових доказів по даному кримінальному провадженню немає.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.
Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 284,70 грн. матеріальної шкоди та 1500 гривень моральної шкоди, заподіяної злочином.
Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1