Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 6 лютого 2019 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.02.2019 року у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 0000613 відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що скарга подана на бездіяльність, яка не підлягає оскарженню в розумінні ст.220, п.1 ч.1 ст.303 КПК України, що відповідно до вимог ч.4 ст.304 КПК України є підставою для відмови у відкритті провадження.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу на бездіяльність Генерального прокурора, першого заступника Генерального прокурора, заступників Генерального прокурора та зобов`язати вказаних прокурорів з урахуванням повноважень, наданих їм КПК України та відомчими актами Генеральної прокуратури України, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, здійснення ефективного прокурорського нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування: ознайомитись з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000613; перевірити стан додержання вимог закону та наказу Генерального прокурора України від 19.12.2012 року № 4гн «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» в Києво-Святошинській ________________________________________

Провадження № 11-сс/824/2008/2019
Категорія: ст.303 КПК України
Слідчий суддя: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1
місцевій прокуратурі Київської області у цьому кримінальному провадженні; заслухати на

нараді результати вказаної перевірки та звіт керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про роботу з нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні; доручити здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування; призначити прокурором, який здійснюватиме відповідні повноваження у кримінальному провадженні, прокурора, який може забезпечити ефективне здійснення прокурорського нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування; надати прокурору, який буде здійснювати повноваження прокурора у кримінальному провадженні, практичну допомогу в організації прокурорського нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що слідчим слідчого відділу Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000613 за фактом крадіжки невстановленою особою речей з будинку колишнього Генерального прокурора України ОСОБА_6 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, вул. Стрілецька, 5-а, за попередньою правовою кваліфікацією за ч.3 ст.185 КК України, в якому ОСОБА_5 представляє інтереси потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . Ним як представником потерпілих до Генеральної прокуратури України подано письмове клопотання від 24.01.2019 року № 2 про здійснення процесуальних дій з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Клопотання надійшло до Генеральної прокуратури України 24.01.2019 року, однак всупереч вимогам ст.220 КПК України задоволено не було, постанову про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання не винесено і про результати його розгляду не повідомлено, що свідчить про вчинену прокурором бездіяльність, яка може бути оскаржена представником потерпілих на підставі п.7 ч.1 ст.56, п.1 ч.1 ст.303 КПК України. А тому висновки в ухвалі про те, що скарга подана на бездіяльність, яка не може бути оскаржена, вважає помилковими.

Стосовно суті скарги, то ОСОБА_5 посилається на положення ст.2, ч.2 ст.9, ст.25 ч.4 ст.38 КПК України, якими визначено завдання кримінального провадження та обов`язок слідчого, прокурора всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який наголошував на тому, що розслідування повинно бути ефективним у тому розумінні, що компетентні органи мають діяти з належною наполегливістю і за своєю ініціативою порушувати провадження, яке здатне встановити обставини, за яких сталася подія, та хто саме був причетний до події. Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2014 року, однак до теперішнього часу особа (особи), яка вчинила крадіжку майна потерпілих, не встановлена, викрадене майно не розшукане, а домоволодіння приведено у стан, який не дозволяє використовувати його за призначенням. Досудове розслідування здійснюється неефективно, численні клопотання про проведення процесуальних та слідчих дій, подані до органу досудового розслідування, місцевої прокуратури та Прокуратури Київської області, не розглядаються, що змусило ОСОБА_5 звертатися до слідчих суддів зі скаргами на бездіяльність слідчих та начальника слідчого відділу. Між тим, судові рішення про задоволення скарг також не виконуються, у зв`язку з чим він повторно заявляв клопотання аналогічного змісту. Дії, які він просить зобов`язати вчинити посадових осіб Генеральної прокуратури України, відносяться до їхніх повноважень у відповідності з наказом Генерального прокурора України від 19.12.2012 року № 4гн, ч.5 ст.36 КПК України.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_5 , який повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не прибув і направив заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі. А тому згідно з ч.4 ст.405 КПК України його неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 24.01.2019 року адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подав клопотання до Генеральної прокуратури України, в якій, посилаючись на нездійснення ефективного досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000613, відомості про яке були внесені до ЄРДР 13.04.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, просив з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, здійснення ефективного прокурорського нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування: ознайомитись з матеріалами досудового розслідування, перевірити стан додержання вимог закону та наказу Генерального прокурора України від 19.12.2012 року № 4гн в місцевій прокуратурі, заслухати на нараді результати вказаної перевірки та звіт керівника місцевої прокуратури, доручити здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування та призначити процесуальним керівником іншого прокурора, надавши йому практичну допомогу.

04.02.2019 року ОСОБА_5 подав скаргу слідчому судді не бездіяльність прокурорів Генеральної прокуратури України, в якій просив зобов`язати їх вчинити вказані раніше процесуальні дії та прийняти процесуальні рішення.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя, серед іншого, послався на положення ст.ст.26, 303 КПК України, якими визначено зміст диспозитивності як загальної засади кримінального провадження та визначено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, і дійшов висновку про те, що скарга подана на бездіяльність, яка не підлягає оскарженню, і не є бездіяльністю в розумінні положень ст.220 КПК України.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується.

Так, частиною 1 статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, предметом оскарження може бути бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

У відповідності з положеннями ст.220 КПК України клопотання представника потерпілого про виконання будь-яких процесуальних дій прокурор зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як правильно зазначив слідчий суддя, зміст та вимоги скарги ОСОБА_5 , який не просив зобов`язати уповноважених осіб Генеральної прокуратури України розглянути клопотання в порядку ст.220 КПК України, свідчить, що предмет оскарження виходить за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді.

Додатково колегія суддів зауважує, що клопотання в порядку ст.220 КПК України подаються прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000613 здійснюється Києво-Святошинською місцевою прокуратурою Київської області, а тому посадові особи Генеральної прокуратури України не є суб`єктами, рішення, дії чи бездіяльність яких може бути оскаржена під час досудового розслідування відповідно до вимог ст.303 КПК України.

Отже, право на оскарження бездіяльності прокурора, про яку вказує представник потерпілого, чинним законодавством не передбачене.

Згідно з ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Тому рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 є законним, обґрунтованим і вмотивованим, і підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 6 лютого 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 0000613, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3