КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/367/2019 Категорія КК: ч. 1 ст. 111 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0003306 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 111 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 грудня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003306 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, повернуто прокурору.

Рішення суду обґрунтоване тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 111 КК України не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки слідчий не сформулював обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_7 , а виклав його всупереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України у формі фактичних обставин кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, які вважав встановленими. Крім того, в обвинувальному акті не зазначено місце реєстрації обвинуваченого ОСОБА_7 та відомості про те, чи притягувалась особа до кримінальної відповідальності.

Крім того, в даному кримінальному провадженні не були здійсненні стороною обвинувачення всі можливі, передбачені законом, заходи щодо дотримання права підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Так, стороною обвинувачення не надано даних, які б вказували про те, що обвинувачений ОСОБА_7 знає або має знати про пред`явлення йому обвинувачення, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення ним протиправного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції.

Вважає, що ухвалу суду першої інстанції винесено необґрунтовано, з порушенням норм чинного кримінального процесуального законодавства, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 містить усі необхідні відомості, передбачені ст. 291 КПК України, в тому числі викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, як передбачено п. 5 ч. 2 ст. 291 цього Кодексу, а тому твердження суду першої інстанції, що слідчий не сформулював обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_7 відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України - є надуманими.

Відомості щодо реєстрації обвинуваченого, а також чи притягувалася особа до кримінальної відповідальності чинним КПК України не передбачено, а тому доводи суду першої інстанції з цих питань є надуманими.

Крім того, судом першої інстанції не взято до відому той факт, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.10.2016 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_7 .

Під час досудового розслідування та при виконанні вимог ст. 290 КПК України у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 слідчим та прокурором у повному обсязі дотримано вимоги статті 297-5 КПК України, а саме: повістки про виклик підозрюваного надсилалися за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та публікувалися в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України, а копії процесуальних документів стосовно ОСОБА_7 вручались захиснику у відповідності до вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України.

Відтак доводи суду першої інстанції, що стороною обвинувачення не надано даних, які б вказували про те, що обвинувачений ОСОБА_7 знає або має знати про пред`явлення йому обвинувачення - є надуманими, а тому суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для прийняття рішення про повернення обвинувального акту через невідповідність обвинувального акту вимогам закону.

Крім того, під час судового розгляду судом в порушення ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання проведено без участі обвинуваченого.

Разом з цим дані, зазначені в ухвалі про те, що обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився в судове засідання, а про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом публікації в газеті «Урядовий кур`єр» не у повній мірі відповідають дійсності тому, що вивченням матеріалів судової справи установлено, що жодної інформації з газети «Урядовий кур`єр» про виклик обвинуваченого ОСОБА_7 в матеріалах справи не має, а тому повідомлення належним чином обвинуваченого ОСОБА_7 про час та місце розгляду справи судом не здійснено.

Наведені обставини свідчать про допущення істотних порушень колегією суддів при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника ОСОБА_9 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції з наступних підстав.

Як передбачено п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

У відповідності з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, не дотримався вимог КПК України і ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення, повернувши обвинувальний акт прокурору з мотивів і підстав, не передбачених кримінальним процесуальним законом.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України та містить, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з положеннями закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення, яке відповідає вимогам п. 13 ч. 1 ст. 3, ст. 110, ст. 291 КПК України.

Також необґрунтовані посилання суду, як на підставу для повернення обвинувального акта прокурору, на те, що в обвинувальному акті не зазначено місце реєстрації обвинуваченого ОСОБА_7 та відомості про те, чи притягувалась особа до кримінальної відповідальності, оскільки ч. 2 ст. 291 КПК України, якою визначено відомості, які має містити обвинувальний акт, не передбачено зазначення відомостей щодо реєстрації обвинуваченого, а також чи притягувалася особа до кримінальної відповідальності.

Як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі, доводи суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення не надано даних, які б вказували про те, що обвинувачений ОСОБА_7 знає або має знати про пред`явлення йому обвинувачення, є надуманими та спростовуються матеріалами кримінального провадження, оскільки слідчим та прокурором у повному обсязі дотримано вимоги статті 297-5 КПК України, а саме: повістки про виклик підозрюваного надсилалися за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та публікувалися в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України, а копії процесуальних документів стосовно ОСОБА_7 вручались захиснику у відповідності до вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України.

Крім того, під час судового розгляду судом в порушення ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання проведено без участі обвинуваченого, при цьому в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про належне повідомлення його про дату, час і місце судового розгляду, оскільки відсутня інформація з газети «Урядовий кур`єр» про виклик обвинуваченого ОСОБА_7 .

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта відносно ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 191 КК України вимогам ст. 291 КПК України є безпідставним та належним чином не вмотивованим.

Відсутні передбачені законом підстави, що перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду, а тому вимоги апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами кримінального провадження, і підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 грудня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003306 щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 111 КК України повернуто прокурору скасувати.

Призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження в Деснянському районному суді міста Києва.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4