ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 192/2062/18 (пр. № 1-кп/201/291/2019), відомості про яке 18 вересня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000604, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною вищою освітою, неодруженого, раніше не судимого, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 31 серпня 2018 року близько 11.00 години, перебуваючи в гаражі, розташованому неподалік від будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, вчиняючи злочин повторно, викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: зварювальний апарат «Зенит ЗСИ-200 МН» вартість якого складає 1555 гривень 29 копійок.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 з викраденим, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на суму 1555 гривень 29 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення і особи обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, при цьому, зазначені обставини суд відносить до пом`якшуючих його покарання. При цьому обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого, а також обставинам, що пом`якшують покарання останнього і відсутності таких, що його обтяжують, сукупність яких, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому покарання, пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення такого покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення останнім нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, з огляду на відсутність у матеріалах кримінального провадження документального підтвердження витрат на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертиз під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, у суду відсутні підстави для стягнення зазначених витрат з обвинуваченого на користь держави в порядку, передбаченому ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлення уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ зварювальний апарат фірми «Зеніт» ЗСИ-200 МН, який зберігається у камері зберігання речових доказів Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 000154 від 17 вересня 2018 року) передати за належністю ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1