Ухвала
Іменем України
06 травня 2019 року
м. Київ
справа № 754/104/19
провадження № 51-2120ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ПАТ «ВФ Україна» на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року,
встановив:
Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ПАТ «ВФ Україна» на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 09 січня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого відділення СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та надано начальнику слідчого відділення СВ Деснянського управління поліції, а також слідчим слідчої групи тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, а саме до інформації відносно абонентів, які здійснювали з`єднання за період часу з 15:30 год. 22 вересня 2018 року до 11:00 год. 25 вересня 2018 року, через базові станції за адресою: АДРЕСА_1 , а саме Lас: 1843 Cid: 30951, 30954, 31237, 14785, 1323, 8076, 1478, 8077, 6323, 14786, із зазначенням даних щодо тривалості з`єднання, типу з`єднання, вхідних і вихідних дзвінків, а також SMS, GPRS, ІМЕІ та ІMSI, із прив`язкою до місцевості та зазначенням адреси встановлення базової станції (ретрансляційної антени) та азимуту, а також інформації щодо «0» (нульових) з`єднань абонентів, що перебували в зоні дії вищезазначених базових станцій (ретрансляційних антен).
Зі змісту касаційної скарги убачається, що адвокат ОСОБА_4 не погоджується із зазначеною ухвалою апеляційного суду.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та копії доданих судових рішень, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, старший слідчий СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0008227 від 25 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, звернувся до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні ПАТ «ВФ Україна».
Ухвалою слідчого судді зазначене клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві було задоволено та надано тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна».
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді ОСОБА_4 в інтересах ПАТ «ВФ Україна» оскаржила його до апеляційного суду з поданням відповідної апеляційної скарги, у відкритті провадження за якою відмовлено.
Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду, рішення про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження на ухвалу слідчого судді було прийнято на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, яка передбачає, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Так, статтею 309 КПК України встановлений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.
Як убачається зі змісту ухвали, апеляційним судом вірно зазначено, виходячи з аналізу вищевказаної норми, що апеляційному оскарженню підлягають ті ухвали слідчих суддів, якими надано дозвіл на вилучення документів, без яких особа взагалі не матиме можливості продовжувати здійснювати свою діяльність.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, зважаючи на те, що тимчасове вилучення документів, перерахованих в ухвалі слідчого судді, не позбавляє ПАТ «ВФ Україна» можливості продовжувати здійснювати свою діяльність, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
З огляду на наведене, а також зважаючи на те, що обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами провадження, а із касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити адвокату ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою, ПАТ «ВФ Україна», на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3