печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , в присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурорів від участі у розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 ,-
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні з розгляду клопотання прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про продовження міри запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою, адвокат ОСОБА_5 заявив відвід прокурорам від участі у розгляді даного провадження. Заява вмотивована тим, що Головна військова прокуратура намагається у поза процесуальний і позасудовий спосіб дискредитувати докази сторони захисту, крім того здійснює тиск на експертів та суддів в рамках даного кримінального провадження. Таким чином, на думку заявника вбачається особиста зацікавленість прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, що викликає сумнів в їх неупередженості.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав заяву, та просив її задовольнити.

Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечували проти задоволення вказаного відводу.
Вивчивши заяву слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких прокурор підлягає відводу визначений ч.ч. 1, 2, 3 ст. 77 КПК України,
У відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, визначено одну з підстав для застосування відводу прокурора - існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
При цьому, вдаючись в аналіз вищезгаданої норми, безумовною підставою для відводу прокурора, слідчого є його особиста зацікавленість в ході здійснення досудового розслідування.
Згідно ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.
За наведених обставин, слідчий суддя враховуючи все вищевикладене приходить до висновку, що в ході судового розгляду не знайшла свого підтвердження упередженість прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № №0000507, та порушення останніми загальних засад кримінального провадження, а тому заява не підлягає задоволенню.
Не вбачаючи підстав для відводу прокурорів, керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурорів від участі у розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1