Єдиний унікальний номер 205/5862/18
Провадження №1-кс/205/1783/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна, на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001205 від 19 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2018 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий посилаючись на викладені в клопотанні обставини просить накласти арешт на майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .

Із клопотання вбачається, що 18 травня 2018 року до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невстановлена особа шляхом шахрайських дій заволоділа майном заявниці, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

19 травня 2018 року даний факт було внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0001205, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході досудового слідства було встановлено, що ОСОБА_4 , в теперішній час перебуває на території АДРЕСА_2 , в зв`язку з чим, її було допитано у якості потерпілої у режимі відео конференції. Під час допиту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло Коксохімічним заводом від 08.06.94 їй належить частка 1/3 квартири АДРЕСА_1 загальною площею 46,6 кв.м

23.04.2004 року ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину набула 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , від померлого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також було допитано у якості потерпілої у режимі відео конференції ОСОБА_6 , яка повідомила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Коксохімічним заводом від 08.06.94 їй належить частка 1/3 квартири за адресою АДРЕСА_3 .

З 2004 року ОСОБА_4 , проживає у Сполучених Штатів Америки, де мешкає до теперішнього часу разом з донькою ОСОБА_6 . ОСОБА_4 , стало відомо, що невідома особа або група невідомих осіб скориставшись її відсутністю в Україні вчинила шахрайські дії відносно її власності. Реалізував кримінальний умисел невідома особа або група невідомих осіб здійснили без її дозволу та відома продаж її власної квартири за адресою АДРЕСА_3 чим спричинила їй матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.

Про факт продажу квартири ОСОБА_4 , стало відомо під час ознайомлення з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де було зазначено, що право власності було зареєстровано приватним нотаріусом ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу серія номер 220 від 14 квітня 2018 року. Рішення про державну реєстрацію індексний номер 40631256 було вчинено державним реєстратором приватним нотаріусом ОСОБА_7 Дніпровський міський нотаріальний округ. На підставі цього рішення одноосібним власником квартири за адресою АДРЕСА_3 став ОСОБА_8 .

На теперішній час, з використанням підроблених документів вищевказана квартира незаконно відчужена. Крім того, існують достатні підстави вважати, що нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , в подальшому може виступити предметом іпотеки, здано в оренду або пошкоджено.

На розгляд клопотання ані слідчий, ані прокурор не з`явились. Про причини неявки не повідомили. Письмових заяв про розгляд клопотання без своєї участі не надавали.

За ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши матеріали клопотання та надані докази, слідчий суддя виходить із наступного.
Згідно з п.3 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Так, ч.4,5 ст.132 КПК України встановлює, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Так, під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.
Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
При цьому, обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.
Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За ч.2,3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, дослідивши матеріали справи слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим в повній мірі обґрунтовано та доведено необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні нерухоме майно, у зв`язку із чим, клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна, на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001205 від 19 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 46,6 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., яка складається із: 1 - коридор, 2 санвузол, 3 кухня, 4,5 житлові кімнати; 6 комора, І балкон.
реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді ухвалено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення..

Слідчий суддя: ОСОБА_1