Справа № 461/1175/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2019 Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бариш Бучацького району Тернопільської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого провідним спеціалістом відділу правової експертизи з містобудівних та житлових питань Управління правової роботи юридичного Департаменту Львівської міської ради, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , обіймаючи посаду провідного спеціаліста відділу правової експертизи з містобудівних та житлових питань Управління правової роботи юридичного Департаменту Львівської міської ради, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_5 під приводом сприяння у прийнятті позитивного рішення в апеляційній інстанції, а також за неподання касаційної скарги, заволодів грошовими коштами останнього на суму 7000,0 доларів США.

Так, на розгляді в Шевченківському районному судді м. Львова перебувала справа за позовом ОСОБА_5 до Львівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник відповідача Львівської міської ради ОСОБА_4 , який діяв на підставі довіреності від 17.01.2017 за № 2901/вих.90, заперечив щодо позовних вимог.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 26 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено, у зв`язку із недоведеністю позивачем факту спільного проживання.

В цей же день, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном представника ОСОБА_7 ОСОБА_5 , у значному розмірі шляхом зловживання довірою останнього, діючи з корисливих мотивів, обвинувачений звернувся до представника позивача ОСОБА_5 та в ході розмови переконав останнього, що за грошову винагороду в розмірі 6000,0 доларів США він не буде заперечувати в апеляційному суді про визнання поданого позову з боку Львівської міської ради, а прийняте судом на користь ОСОБА_5 рішення не буде оскаржене міською радою в касаційному порядку, усвідомлюючи при цьому що будь-яких рішень, без погодження з міською радою, інтереси якої він представляє, у вказаній цивільній справі в силу своїх службових повноважень він приймати не може.

Представник позивача ОСОБА_5 погодився на вказану пропозицію та 25 січня 2018 року останнім було подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області.

У лютому 2018 року ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою у значному розмірі, зустрівся із ОСОБА_5 , де висловив останньому вимогу передати 19.02.2018 частину з раніше оговореної суми в розмірі 1000,0 доларів США за видачу акту спільного проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

У приміщенні Львівської міської ради 19 лютого 2018 року приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_4 , та передав раніше обговорену суму в розмірі 1000,0 доларів США. В подальшому 26 лютого 2018 року останній передав потерпілому акт, датований 22.02.2018 та підписаний комісією у складі працівників Львівського комунального підприємства «Варшавське-407» про спільне проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Крім того, під час зустрічі ОСОБА_4 ,. продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, змінив загальний розмір суми грошових коштів з 6000,0 доларів США до 7000,0 доларів США, пояснюючи це тим, що частину з них має передати іншій особі.

Під час розгляду справи апеляційним судом Львівської області, представник Львівської міської ради ОСОБА_4 , який діяв на підставі довіреності, 07 червня 2018 року подав до канцелярії вказаного суду клопотання по справі № 466/5386/17 про розгляд зазначеної справи без його участі та з урахуванням відзиву, що додається до клопотання.

Цього ж дня, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном до кінця, об 11 годині 00 хвилин, знаходячись на другому поверсі приміщення кав`ярні «Тірамісу», яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , під час бесіди, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , переконав останнього, що апеляційним судом буде прийняте рішення на користь останнього, та запевнив що в касаційному порядку воно оскаржуватись міською радою не буде, після чого одержав грошові кошти в розмірі 6000,0 доларів від ОСОБА_5

13 вересня 2018 року постановою апеляційного суду Львівської області рішення Шевченківського районного міста Львова від 26 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Ухвалою Верховного Суду України 11 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Львівської міської ради на постанову апеляційного суду Львівської області.

Таким чином, ОСОБА_4 , 19.02.2018 та 07.06.2018 заволодів грошовими коштами представника ОСОБА_7 ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою останнього на загальну суму 7 000 доларів США (що згідно офіційного курсу гривні до долара США, встановленого НБУ становить 183950 гривень), що завдало значної шкоди потерпілому.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину, який йому інкриміновано, визнав повністю, дав пояснення, які в повній мірі відповідають встановленим фактичним обставинам скоєного злочину, які ним не заперечуються і не спростовуються. Щиро розкаявся у скоєному, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що саме за таких обставин, як пояснює обвинувачений все відбувалось.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечує фактичні обставини справи та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

На підставі повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 , яке судом визнається правдивим і достовірним, та інших матеріалів досудового розслідування, об`єктивність і повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд визнає доведеною винуватість обвинуваченого у скоєнні злочину, який йому інкриміновано.

Виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження приходить до висновку, що кваліфікація дій за ч. 2 ст. 190 КК України є правильною, оскільки ОСОБА_4 усвідомлюючи, що будь-яких рішень, без погодження з міською радою, інтереси якої він представляє, у вказаній цивільній справі в силу своїх службових повноважень він приймати не може, шляхом зловживання довірою заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 , чим завдав значної шкоди останньому.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_4 у скоєному злочині.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимого, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, з місця проживання та за місцем праці характеризується позитивно, на даний час перебуває на пенсії, та вважає, що виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства, а тому обвинуваченому слід призначати покарання у виді штрафу.
Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,0 гривень.

Речові докази: грошові кошти в сумі 3780,0 гривень, 2 банкноти номіналом 50 американських доларів, а також 60 банкнот номіналом 100 американських доларі, відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 08 червня 2018 року повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Апеляція на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок складено 05 квітня 2019 року

Суддя ОСОБА_1