Справа № 297/492/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2019 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України звернулась до Берегівського районного суду із заявою на бездіяльність слідчого Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області та просила зобов`язати слідчого Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які містяться у її заяві про кримінальне правопорушення від 15 лютого 2019 року, яка була зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події 15 лютого 2019 року за № 749, про вчинення службовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРСІНГБУД» та Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРТОРІС» кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 190 КК України.

Скарга мотивована тим, що 15 лютого 2019 року скаржниця звернулася до Берегівського ВП із заявою про кримінальне правопорушення, у якій повідомила про факт вчинення службовими особами ТОВ «СТАРСІНГБУД» та ТОВ «МАРТОРІС» кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 190 КК України.

Так, десь із серпня 2017 року до неї, скаржниці, почали телефонувати представники вищезазначених юридичних осіб та вимагати погашення заборгованості за кредитним договором від 16 червня 2015 року № 200294309, укладеним між нею і ПАТ «Банк Михайлівський», тому вона, ОСОБА_3 , переказувала кошти на банківські рахунки, які їй по телефону продиктували представники вищевказаних юридичних осіб, оскільки вважала, що сплачує кредит. Приблизно у вересні 2018 року скаржниця дізналася про те, що ПАТ «Банк Михайлівський» ліквідували, і тому остання запідозрила, що ТОВ «СТАРСІНГБУД» та ТОВ «МАРТОРІС» не придбавали право вимоги за кредитним договором від 16 червня 2015 року № 200294309, який вона уклала з ПАТ «Банк Михайлівський».

У зв`язку з цим вона, ОСОБА_3 , по телефону вимагала від представників вищевказаних юридичних осіб надати документи, які підтверджують факт придбання їхніми компаніями права вимоги за кредитними договором від 16 червня 2015 року № 200294309. Однак, в цьому було відмовлено.

Далі, вона направила рекомендованим листом з описом поштового вкладення обом компаніям заяви, в яких просила повернути їй кошти, які були помилково перераховані нею на їхні банківські рахунки. В подальшому, вищевказані поштові відправлення були повернуті скаржниці - у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання.

Крім того, скаржниця зазначила, що власником і директором обох компаній, а саме ТОВ «СТАРСІНГБУД» і ТОВ «МАРТОРІС» є одна й та сама особа - ОСОБА_4 .

У зв`язку з вищенаведеним скаржниця вважає, що службові особи ТОВ «СТАРСІНГБУД» та ТОВ «МАРТОРІС» є шахраями, які увійшовши до неї в довіру, шляхом зловживання,?заволоділи належними грошовими коштами на загальну суму 22 110 грн..

Отже, скаржниця вважає, що у даному випадку в діях службових осіб ТОВ «СТАРСІНГБУД» і TOB «МАРТОРІС» вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 190 КК України.

Так, заяву про кримінальне правопорушення скаржниця подала до Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області 15 лютого 2019 року, що підтверджується талоном-повідомленням від 15 лютого 2019 року № 45.

Скаржниця ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась.

Слідчий СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву через канцелярію суду про розгляд скарги без його участі, долучив при цьому витяг з ЄРДР про внесення відомостей про кримінальне правопорушення за заявою скаржниці від 15.02.2019 року.

Вивчивши скаргу, долучені до неї матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів скарги до Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області 11.02.2019 року надійшла заява від ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, вчинене службовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРСІНГБУД» та Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРТОРІС», передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 190 КК України (а.с. 21-23).

Вказане підтверджується талоном-повідомленням № 45 від 15.02.2019 року (а.с. 24).

Так, із долученого слідчим ОСОБА_5 витягом із ЄРДР від 16.02.2019 вбачається, що ним 15.02.2019 року о 23:27 годині було внесено до ЄРДР відомості про вчинені кримінальні правопорушення, які містяться у заяві скаржниці ОСОБА_3 від 15.02.2019 року (а.с. 28).

Таким чином, встановлено, що підстав для задоволення скарги немає, оскільки слідчим Берегівського ВП було виконані вимоги ст. 214 КПК України та внесено до ЄРДР відомості за заявою скаржниці ОСОБА_3 не пізніше 24 годин після подання заяви, тому слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які містяться у її заяві від 15.02.2019 року про вчинення службовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРСІНГБУД» та Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРТОРІС» кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 190 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1