Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/96/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 194 (89) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2018 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000134 апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_7 на вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Називаєвськ Омської області, українця, громадянина України, не одруженого,утриманців і пільг не має, освіта середня, не працюючого, військовозобов`язаного, стан здоров`я задовільний, раніше судимого:

- 17.10.2008 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 10.08.2010 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 року;

- 01.08.2011 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

- Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за 31.10.2014 року за ч.3 ст.297 КК України, звільненого умовно-достроково 13.12.2017 року Ленінським районним судом Кіровоградської області з не відбутим терміном покарання 11 місяців 17 днів, мешканця АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125 КК України та ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України та призначено покарання:

- за ч. 2 ст.125 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.

- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Згідно ст.70 КК України шляхом поглинання покарань призначено остаточно покарання з урахуванням положень ст.72 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі частково приєднано ОСОБА_8 невідбуту частину покарання за вироком Новоархангельського районного суду від 31.10.2014 року і призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави процесуальні витрати по справі в розмірі 6006 грн. 00 коп.

Інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника - ОСОБА_10

потерпілої - ОСОБА_7

представника потерпілої захисника ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125 КК України та ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України та призначити покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, за ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців. Згідно ст.70 КК України шляхом поглинення покарань призначити остаточне покарання з урахуванням положень ст.72 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі приєднати ОСОБА_8 невідбуту частину покарання за вироком Новоархангельського районного суду від 31.10.2014 року і призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 5 місяців 17 днів.

Вважає, що призначене покарання не є достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів. Суд першої інстанції не зазначив підстав обрання саме цього виду покарання та його сроку, та не враховано думку потерпілої.

Не зазначено, обставини, що обтяжують покарання, а саме рецидив злочину та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення загально небезпечним шляхом.

У матеріалах кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 відсутні дані на підтвердження того, що останній відшкодував чи намагався відшкодувати збитки потерпій. Тому судом першої інстанції невірно зазначено обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Короткий зміст обставин вчинення кримінальних правопорушень.

ОСОБА_8 вчинив закінчений замах на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу та умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я за таких обставин

25 березня 2018 року близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_8 перебував на території домоволодіння своєї матері ОСОБА_7 , що розташоване по АДРЕСА_1 і між ними на побутовому ґрунті виникла сварка. В цей час у ОСОБА_8 виник умисел спрямований на знищення житлового будинку ОСОБА_7 шляхом підпалу. З цією метою ОСОБА_8 пішов до приміщення сараю, де взяв полімерну каністру з легкозаймистим нафтопродуктом зміненим в результаті випаровування світлого нафтопродукту (бензин, газ, дизельне паливо), з якої діючи умисно, облив стіни житлового будинку зовні та майно в одній з кімнат будинку. Після чого залишив приміщення житлового будинку.

Продовжуючи свої протиправні дії, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 є людиною похилого віку, проживає сім`єю з неповнолітнім онуком, якому є піклувальником, достовірно знаючи про відсутність в останньої будь-якого іншого житла та діючи із спонукань помсти, обвинувачений, ігноруючи протидію власниці домоволодіння ОСОБА_7 , яка намагалася його зупинити, за допомогою сірників здійснив підпал.

Обвинувачений вчинив усі дії, виконати які вважав за необхідне для досягнення злочинної мети знищення житлового будинку вогнем. В подальшому завдяки зусиллям власниці домоволодіння ОСОБА_7 пожежу було ліквідовано. За таких обставин ОСОБА_8 не досяг злочинного результату з причин, що не залежали від його волі.

Цього ж дня, ОСОБА_8 , облив свою матір з тієї ж полімерної каністри, потрапив на верхній одяг в області тулуба та лівої руки останньої. Після чого, він, маючи намір заподіяти ОСОБА_7 тілесні ушкодження, умисно кинув у її бік запалений сірник, внаслідок чого на потерпілій почав горіти одяг, який остання самотужки загасила. ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляд опікової рани лівої кисті другого ступеня, площею 1%, що мають ознаки легких з короткочасним розладом здоров`я на термін більше шести діб.

Заслухавши доповідача, у дебатах прокурора який підтримав подану апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 ; потерпілу та в її інтересах представника потерпілого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційні вимоги; засудженого ОСОБА_8 та захисника в його інтересах, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

За змістом положень ч.1 та 2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Колегія суддів перевіривши матеріали кримінального провадження дійшла висновку, що судом першої інстанції при постановленні вироку було безпосередньо та повно досліджено всі матеріали кримінального провадження, надана оцінка доказам у їх сукупності якими підтверджується вина ОСОБА_8 в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.125 КК України та ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України.

Посилання в суді апеляційної інстанції в судових дебатах обвинуваченого на те, що він не визнає себе винним, та докази не відповідають фактичним обставинам справи спростовуються матеріалами кримінального провадження.
У судовому засіданні в суді першої інстанції допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, визнав повністю. Показав, що обставини викладені у його обвинуваченні, та встановлені органами досудового розслідування ним визнаються і не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчинених діянь.
На підставі викладеного, колегія суддів відповідно до ст.404 ч.1 КПК України не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких, відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України докази не досліджувались.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час судового розгляду не допущено порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку (ч.2 ст.412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 як і на правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.125 КК України та ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керувався вимогами ст.65 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував пом`якшуючи покарання обставини - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, яке виразилось у тому, що він визнав свою вину та щиро жалкував про скоєння ним кримінального правопорушення, засуджував свою протиправну поведінку, в процесі досудового та судового розгляду справи давав правдиві показання, які посприяли органам правосуддя встановити істину по справі, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено. Враховано особу обвинуваченого, що по місцю проживання характеризується посередньо, у лікарів нарколога, психіатра на "Д" обліку не перебуває, в момент вчинення злочину не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, є осудним, військовозобов`язаного, утриманців і пільг немає, характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, що відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до категорії невеликої тяжкості та тяжкого злочину. Обвинувачений, маючи не зняту та не погашену судимість вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення, з невідбутим терміном покарання 11 місяців 17 днів, прийшов до вірного висновку, що остаточне покарання у слід призначити у відповідності до вимог ст.ст.70,71,72 КК України, за сукупністю злочинів та вироків, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 31.10.2014 року.

Суд обґрунтовано прийшов висновку про відсутність підстав для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, з застосуванням ст.69 КК України, та призначив покарання у відповідності до вимог ч.3 ст.68 КК України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року передбачено, що у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково і в період іспитового строку або строку умовно - дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.
Призначаючи покарання суд першої інстанції із урахуванням ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, наявності пом`якшуючої обставини дійшов висновку про можливість призначення покарання наближене до мінімального за санкцією ст..194 ч.2 КК України.
Однак не вповній мірі було враховано позицію потерпілої в кримінальному провадженні, яка категорично зазначала під час судового розгляду як в суді першої, так апеляційної інстанції про призначення максимального терміну покаркання, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності та вчинив злочин стосовно особи похилого віку (під особою похилого віку розуміється жінка віком понад 55 років, суд зауважує, що вік обвинуваченому було достеменно відомо, оскільки потерпіла є його матір`ю), рецидив злочинів, вчинення злочину в період умовно-дострокового звільнення, колегія суддів вважає призначене покаранняє занадто м`яким .

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.420 КПК України у разі необхідності застосування більш суворого покарання суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга представника потерпілої в кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасуванню з постановленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2018 року в частині призначеного покарання скасувати.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.125 КК України та ч.2 ст.15 ч. 2 ст.194 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст.125 КК України у виді обмеження волі строком - 2 роки.
- за ч. 2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років
Згідно ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання з урахуванням положень ст.72 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати ОСОБА_8 невідбуту частину покарання за вироком Новоархангельського районного суду від 31.10.2014 року і призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці.

В решті вирок суду - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченою, як тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2