Справа № 738/1674/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/275/18
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешкав до засудження: АДРЕСА_1 , одруженого, освіта вища, засудженого вироком Менського районного суду від 30 жовтня 2017 року за ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, з конфіскацією ? частини належного йому на праві власності майна,

відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зарахування ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення в строк покарання і звільнення з-під варти.

Місцевий суд у своєму рішенні зазначив, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки фактично захисник та засуджений не погоджуються з вироком, ухваленим судом першої інстанції, та з ухвалою, постановленою судом апеляційної інстанції, в частині вирішення питання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення. Клопотання захисника в частині звільнення з-під варти не підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у виді позбавлення волі, а не тримається під вартою.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову ухвалу, якою зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання термін його попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 04 липня 2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку покарання. В обґрунтування скарги послався на порушення місцевим судом кримінального процесуального закону та рішення Верховного Суду. Зазначив, що на підставі ч.5 ст.72 КК України, а також правової позиції Верховного Суду його підзахисному підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 04.07.2018 року.

Заслухавши доповідь судді, захисника засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий погодився з позицією сторони захисту; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як слідує з матеріалів провадження, вироком Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років із конфіскацією 1/2 частини належного йому майна; визнано невинуватим та виправдано у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ст.257 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_8 у строк відбування покарання зараховано термін попереднього ув`язнення з 03 листопада 2014 року по 21 липня 2015 року, з 27 вересня 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 04 липня 2018 року вищевказаний вирок Менського районного суду щодо ОСОБА_8 було залишено без змін.

При цьому, на підставі ч.2 ст.404 КПК України та ч.5 ст.72 КК України, в строк відбуття покарання ОСОБА_8 зараховано термін попереднього ув`язнення з 03 листопада 2014 року по 20 червня 2017 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по 04 липня 2018 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з часу фактичного затримання з 03 листопада 2014 року.

З 14 серпня 2018 року ОСОБА_8 відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Менська виправна колонія №91».

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 04 липня 2018 року, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 зараховано у строк відбування покарання до 20.06.2017 року за правилами ч.5 ст.72 КК України у редакції Закону №838-VIII (з урахуванням принципу заборони зворотної дії закону, який «іншим чином погіршує становище особи»), а починаючи з 21.06.2017 року за правилами ч.5 ст.72 КК України у редакції Закону № 2046-VIII (відповідно до принципу прямої дії закону).

Аналізуючи зміст і цілі законодавчих норм, що мають правове значення для вирішення порушеного апелянтом питання про застосування ч.5 ст.72 КК України, колегія суддів виходить із наступного.

У редакції Закону №838-VIII, частиною 5 статті 72 КК України було визначено правило зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Але в подальшому такий підхід законодавець визнав недостатньо обґрунтованим, тому 21.06.2017 року набрав чинності Закон № 2046-VIII, який ч.5 ст.72 КК України виклав в іншій редакції, що передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Отже, положення ч.5 ст.72 КК України в зазначених вище редакціях передбачають різні правила зарахування попереднього ув`язнення: 1) під час призначення покарання у виді позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч.1 ст.72 КК України; 2) під час призначення виду покарання, не вказаного в ч.1 ст.72 КК України

Вирішуючи питання щодо дії в часі положень ч.5 ст.72 КК України, Велика палата Верховного Суду у постанові від 29.08.2018 року, зазначила, що Закон №2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи у розумінні ст.5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, тож вирішуючи питання про те, якою редакцією ч.5 ст.72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч.2 і 3 ст.4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.

На підставі цього у зазначеному рішенні Верховий Суд констатував, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення, за скоєння якого було засудженого ОСОБА_8 , останній вчинив 22 червня 2014 року, тобто до 20 червня 2017 року.

А тому, на думку колегії суддів, приймаючи до уваги єдність судової практики, клопотання захисника про зарахування ОСОБА_8 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року за правилами ч.5 ст.72 КК України у редакції Закону №838-VIII, підлягає задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зарахування засудженому ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення в строк покарання - скасувати.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), зарахувати засудженому ОСОБА_8 у строк покарання термін його попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 04 липня 2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4