Справа № 751/5089/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/168/18
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ЧВК №44 ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

засудженої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_9 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 7 серпня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою засудженій ОСОБА_9 відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.

В обґрунтування ухваленого рішення місцевим судом зазначено, що відбуття встановленої законом частини строку покарання не є достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а викладені в характеристиці і висновку до неї обставини у своїй сукупності не дають підстав для такого звільнення.

Не погодившись з рішенням суду адвокат ОСОБА_8 звернувся в інтересах засудженої ОСОБА_9 з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та застосувати до його підзахисної умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом не було повно та всебічно вивчено дані про особу засудженої, зокрема, зазначені в характеристиці дані засудженої свідчать про її сумлінну поведінку, а неповне виконання нею денних завдань на виробництві та нижчого за середньо габаритний відсоток виконання денних завдань засудженою пов`язаний з тим, що вона суміщає роботу з доглядом за дитиною і має коротшу тривалість робочого дня, а відповідно повністю виконувати денні завдання розраховані на умови повної зайнятості не має жодної можливості.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_8 та засудженої ОСОБА_9 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення місцевого суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії, суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин частини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Крім того, під час вирішення питання про умовно дострокове звільнення, суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про відшкодування матеріальних збитків.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_9 обґрунтував своє рішення тим, що викладені в характеристиці і висновку до неї обставини у своїй сукупності не дають підстав для звільнення.

Такий висновок суду узгоджується з доказами, які містяться у матеріалах провадження.

Необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого є його сумлінна поведінка і ставлення до праці. Суд може дати висновок про виправлення засудженого, ґрунтуючись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Колегія суддів звертає увагу, що застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Відповідно до характеристики, затвердженої начальником ДУ «Чернігівська виправна колонія (№44)» засуджена поведінкою і ставленням до праці не довела своє виправлення, характеризується посередньо, не бере участі у роботі самодіяльних організацій засуджених згідно ст.127 КВК України, не проявляє соціально-корисну активність в установі, не входить до складу ради колективу засуджених чи відділення, ставлення до праці не є сумлінним, до праці відноситься задовільно, денне завдання виконує не в повному обсязі, відсоток виконання денного завдання нижче за середньобригадний. Провину у скоєному згідно вироку суду визнала, раніше неодноразово судима, звільнялась умовно-достроково, в тому числі і згідно Закону України «Про амністію», до неї застосовувався іспитовий строк, але належних висновків для себе не зробила та скоїла умисний тяжкий злочин, що свідчить про стійке небажання виправлятись, за характером спокійна, врівноважена, зосереджена на власних потребах.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженої про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки матеріали провадження не містять даних про те, що ОСОБА_9 стала на шлях виправлення, а тому доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду.

Надана в судовому засіданні апеляційного суду позитивна характеристика засудженої ОСОБА_9 , за підписом начальника будинку дитини ДУ «Чернігівська виправна колонія (№44)», на думку колегії суддів, не може свідчити про те, що остання стала на шлях виправлення, оскільки здебільшого характеризує її лише, як матір та не висвітлює її поведінку в цілому.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, через що, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 7 серпня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_9 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4