Справа № 484/811/19
Провадження № 1-кс/484/377/19
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту

м. Первомайськ 18 лютого 2019 року

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань- ОСОБА_2 , прокурора Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 а також підозрюваного ОСОБА_6 розглянув винесене у кримінальному провадженні № 0000358 слідчим ОСОБА_4 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, не працюючого, який має середню освіту, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, затриманого 16 лютого 2019 року о 01.20 год. в порядку ст. 208 КПК України, фізичне затримання мало місце 15 лютого 2019 року о 23.15 год., повідомленого про підозру 16.02.2019 року о 12 год. 00 хв., підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 186 та ч.3 ст. 357 КК України.

Перевіривши матеріали, додані до клопотання, дослідивши докази, надані в їх обґрунтування, матеріали кримінального провадження № 0000358, заслухавши доводи прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, -

ВСТАНОВИВ:

В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 357 КК України, а саме на теперішній час ОСОБА_6 підозрюється в тому, що будучи раніше судимим за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний тяжкий злочин.
Так, 15.02.2019 року близько 19.00год. ОСОБА_6 з метою викрадення чужого майна прийшов до домоволодіння ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , зайшовши через відчинену хвіртку до подвір`я та побачивши, що вхідні двері не замкнені, безперешкодно проник до будинку ОСОБА_7 , перебуваючи всередині будинку, присвічуючи собі дорогу ліхтариком, пройшов до кімнати, в якій відпочивала ОСОБА_8 , з метою викрадення будь-якого майна. Побачивши, що ОСОБА_8 не спить та спостерігає за його діями, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні наміри, розуміючи, що його дії носять відкритий характер та зрозумілі оточуючим, відкрито викрав зі столу мобільні телефони ОСОБА_7 , а саме: бувший у використанні кнопковий мобільний телефон марки «Нокіа» вартістю 300грн., бувший у використанні мобільний телефон марки «SAMSUNG» вартістю 300грн., бувший у використанні мобільний телефон марки «Нокіа» 1280 вартістю 350грн., бувший у використанні мобільний телефон марки «S-TELL» S3-05 вартістю 300грн.
Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 пройшов до кімнати, у котрій відпочивала ОСОБА_9 та підійшов до дерев`яної шафи. Від дій ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_7 прокинулась та почала робити йому усні зауваження. Незважаючи на слова ОСОБА_7 , розуміючи, що його дії носять відкритий характер та зрозумілі потерпілій, ОСОБА_6 відкрито викрав з шафи грошові кошти ОСОБА_7 в сумі 1000грн. та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , спричинивши ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 2250грн., після чого з викраденим майном зник.
Зазначені вище обставини підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 15.02.2019 за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка підтвердила обставини вчинення злочинів в яких підозрюється ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка також підтвердила обставини вчинення злочинів в яких підозрюється ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який підтвердив, що дійсно ОСОБА_6 забрав у ОСОБА_7 паспорт та мобільні телефони;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка підтвердила, що дійсно ОСОБА_6 забрав у ОСОБА_7 паспорт та мобільні телефони;

- протоколом огляду предметів, а саме паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , котрий добровільно видала ОСОБА_11 ;

- протоколом огляду предметів, а саме двох мобільних телефонів марки «Нокіа», мобільного телефону марки «SAMSUNG», мобільного телефону марки «S-TELL» та грошових коштів в сумі 1000грн., котрі добровільно видав ОСОБА_6 ;

- протоколом впізнання особи за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_7 , яка серед інших осіб впізнала ОСОБА_6 як особу, яка входила до приміщення.

В судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання та доводи на його обгрунтування, прокурор вважав клопотання обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, вважали, що підозра є необґрунтованою, так як ОСОБА_6 не мав наміру скоювати злочин, після звільнення з місць позбавлення волі жодних правопорушень не скоював, ризики також є необґрунтованими, так як він не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду, впливати на свідків та потерпілу і вчиняти інші кримінальні правопорушення. Захисник крім того просила обрати підозрюваному ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вважаю, що зазначені вище встановлені під час досудового розслідування обставини є достатніми для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 357 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно та у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом,тобто підозра є обґрунтованою.

Таким чином ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України дозволяє застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави на підставі ч.3 ст.183 КПК України.

Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні не здобуто доказів міцних соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_6 , наявності у нього родини та утриманців.

Натомість встановлено, що ОСОБА_6 неодноразово судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, проте на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний тяжкий злочин.
Санкція частини статті, за якою підозрюється ОСОБА_6 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

За викладених обставин не виключається вплив підозрюваного на потерпілу, свідків та осіб, які можуть бути причетні до цього ж кримінального правопорушення, можливо вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та суду.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Врахувавши вище викладене, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, є необхідним та доцільним застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Ч. 4, ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , розмір заподіяної шкоди, а також ризики передбачені ст.177 КПК України, застава визначається у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1853 х 30 = 55590 грн.).

Крім цього, обираючи відносно підозрюваного альтернативну міру запобіжного заходу у вигляді застави, вважаю за необхідне, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та (або) суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомити їх про зміну свого місця проживання та місця роботи, докласти зусиль до пошуку роботи, утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у справі.

Керуючись ст. ст. 12, 111, 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 18 квітня 2019 року включно.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 закінчується о 23 годині 15 хвилин 18 квітня 2019 року.

Одночасно визначається застава розміром 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 55590 (п`ятидесяти п`яти тисяч п`ятиста дев`яноста) грн. для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, визначених в КПК України.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент на протязі дії ухвали внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у випадку внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та (або) суду; не відлучатися з АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти їх про зміну свого місця проживання та місця роботи, докласти зусиль до пошуку роботи, утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у справі.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню Первомайським ВП ГУНП в Миколаївській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою в цей же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1