У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2018 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про арешт майна, -
в с т а н о в и в:
до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва звернувся прокурор Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000353 від 17.10.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000353 від 17.10.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за фактом заволодіння шляхом обману нежитловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що до Київської місцевої прокуратури №10 надійшло повідомлення КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про те, що в нежитловому приміщенні (групи приміщень №1) загальною площею 38 кв. м. будинку АДРЕСА_1 , невідомі особи проводять ремонтні роботи.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежитлове приміщення з реєстраційним номером 391 загальною площею 40 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу укладеного 27.03.2018 між нею та ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 у свою чергу отримала вказане нежитлове приміщення 31.08.2017 на підставі договору дарування укладеного із ОСОБА_6 .
Останній у свою чергу нежитлове приміщення отримав у власність 25.10.2016 на підставі договору купівлі-продажу укладеного із ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 нежитлове приміщення з реєстраційним номером 391 отримав у приватну власність на підставі Рішення Шевченківського районного суду міста Києва по справі №2-2656/07 від 12.07.2007 судді ОСОБА_8 .
Згідно інформації Шевченківського районного суду м. Києва від 19.10.2018 за номером справи 2-2656/07 в Шевченківському районному суді м. Києва обліковується цивільна справа за позовом ОСОБА_9 до Житлово-будівельного кооперативу «Верстат-4», ОСОБА_10 про визнання зборів неправомочними та визнання недійсними протоколів та рішення звітно-виборчих зборів. Дана справа перебувала в провадженні судді ОСОБА_11 , якою 30.11.2017 ухвалено рішення про часткове задоволення позову.
Справа №2-2656/07 в провадженні інших суддів Шевченківського районного суду м. Києва не перебувала, рішень щодо будь-яких приміщень у справі №2-2656/07 не ухвалювалось. ОСОБА_8 працює в Шевченківському районному суді м. Києва на посаді судді лише з 04.02.2010.
У зв`язку з наведеними обставинами, на даний момент існує реальна можливість вчинення правочинів спрямованих на незаконне розпорядження нежитловим приміщенням з реєстраційним номером 391 загальною площею 40 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання прокурор не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі.
В силу вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, розгляд клопотання про арешт такого проведено без повідомлення власника майна.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
З долучених до клопотання доказів, вбачається, що слідчим відділом Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000353 від 17.10.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Вказані відомості до реєстру розслідувань внесені за заявою директора Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», якою останній повідомив правоохоронні органи про те, що в нежитловому приміщенні (групи приміщень №1) загальною площею 38 кв. м. будинку АДРЕСА_1 , невідомі особи проводять ремонтні роботи, одночасно інформуючи, що договірні орендні відносини на зазначене приміщення на Підприємстві відсутні.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна нежитлове приміщення з реєстраційним номером 391 загальною площею 40 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу укладеного 27.03.2018 між нею та ОСОБА_5 .
Як вбачається з відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_5 отримала вказане нежитлове приміщення 31.08.2017 на підставі договору дарування укладеного із ОСОБА_6 , останній у свою чергу нежитлове приміщення отримав у власність 25.10.2016 на підставі договору купівлі-продажу укладеного із ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 нежитлове приміщення з реєстраційним номером 391 отримав у приватну власність на підставі Рішення Шевченківського районного суду міста Києва по справі №2-2656/07 від 12.07.2007 судді ОСОБА_8 .
Згідно листа Шевченківського районного суду м. Києва від 19.10.2018 року за номером справи 2-2656/07 в Шевченківському районному суді м. Києва обліковується цивільна справа за позовом ОСОБА_9 до Житлово-будівельного кооперативу «Верстат-4», ОСОБА_10 про визнання зборів неправомочними та визнання недійсними протоколів та рішення звітно-виборчих зборів. Дана справа перебувала в провадженні судді ОСОБА_11 , якою 30.11.2017 ухвалено рішення про часткове задоволення позову.
Справа №2-2656/07 в провадженні інших суддів Шевченківського районного суду м. Києва не перебувала, рішень щодо будь-яких приміщень у справі №2-2656/07 не ухвалювалось. ОСОБА_8 працює в Шевченківському районному суді м. Києва на посаді судді лише з 04.02.2010.
Постановою старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_12 вказане нежитлове приміщення визнано речовим доказом.
З врахуванням зазначеного, на даний час та на цьому етапі досудового розслідування є достатні підстави вважати про ймовірне вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України, а також, що вказаний товар селітри аміачної є безпосереднім об`єктом кримінально-протиправних дій.
За вказаних обставин, зазначене майно відповідає критеріям, наведеним у ст. 98 КПК України, а тому, з метою його збереження, підлягає арешту.
Водночас, накладення арешту на майно унеможливить його подальше відчуження третім особам, які можуть його придбати, не будучи інформованими про попередню долю цього майна.
Відтак, до належного вирішення питання щодо небезпечності вказаної речовини, з метою убезпечення від можливих невідворотних наслідків, слідчий суддя вважає, що арешт майна буде доцільним та пропорційним переслідуваній меті, заходом у кримінальному провадженні.
З врахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання про арешт майна є підставним, а тому підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 2, 7-9, 98, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в:
клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на нежитлове приміщення з реєстраційним номером 391 загальною площею 40 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти реєстраційні дії щодо зміни власника вказаного нерухомого майна.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали скерувати заінтересованим особам, що не були присутні в судовому засіданні.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а особами, що не були присутні в судовому засіданні під час її оголошення у той же строк з дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити власнику (володільцю) майна, що арешт майна є тимчасовим заходом та може бути скасований в порядку, що передбачений ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1