Справа № 473/1382/19
Номер провадження 1-в/473/92/2019

УХВАЛА
Іменем України

"04" квітня 2019 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вознесенська клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Синяшти Унгенського району Республіки Молдова, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не маючого дітей, до засудження зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 21 березня 2016 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 03 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 02 роки, засудженого 06 червня 2016 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів до 05 років позбавлення волі, ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 березня 2018 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 06 червня 2016 року по 07 липня 2016 року, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з розрахуну один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, який відбуває основне покарання в Державній установі «Вознесенська ВК №72»

про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання, в порядку статті 81 КК України,

Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_4

представник Державної установи «Вознесенська ВК №72» - ОСОБА_5 ,

засуджений - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
Вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06 червня 2016 року ОСОБА_6 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та із застосуванням ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України йому було призначено покарання в виді 05 років позбавлення волію. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 березня 2018 року ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з 06 червня 2016 року по 07 липня 2016 року, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з розрахуну один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. ОСОБА_6 відбуває основне покарання в Державній установі «Вознесенська ВК №72».

Початок строку: 17 травня 2016 року. Кінець строку: 27 листопада 2020 року.

Засуджений ОСОБА_6 подав до суду клопотання, в якому просив звільнити його умовно достроково від відбування основного покарання в порядку статті 81 КК України.

Представник Державної установи «Вознесенська ВК №72» ОСОБА_5 в судовому засіданні вважав, що клопотання засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 та вважав, що засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22 травня 2016 року. Під час тримання у СІЗО міста Миколаєва вимог режиму утримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

З 21 липня 2016 року відбував покарання у Вознесенській ВК №72 у Миколаївській області. За період відбування покарання вимог режиму утримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

З 09 серпня 2016 року відбував покарання у Вільнянській ВК №20 у Запорізькій області. За період відбування покарання вимог режиму утримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

З 24 жовтня 2016 року відбуває покарання у Вознесенській ВК №72 у Миколаївській області. За період відбування покарання характеризується позитивно. Має 7 заохочень та 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку.

05 червня 2018 року засуджений ОСОБА_6 розглядався на комісії відповідно до статті 82 КК України у вигляді обмеження волі. Рішенням комісії було відмовлено у зв`язку з тим, що засуджений за заявою в письмовій формі відмовився від пільги. Після розгляду комісією у порядку статті 82 КК України засуджений ОСОБА_6 мав 3 заохочення, 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку.
Загалом за весь період відбування покарання має 7 заохочень та 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку.

Засуджений ОСОБА_6 у взаємовідносинах з засудженими не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний. Поводить себе спокійно, чемний, доброзичливий. Має адекватну самооцінку. Під час проведення індивідуальних бесід - відвертий, розсудливий. На зауваження реагує спокійно, завжди приймає виважені, рішення, робить позитивні висновки з проведених з ним бесід, схильний до самокерованої поведінки. Входить до числа засуджених, які мають позитивну спрямованість. Завжди вчасно та якісно виконує поставлені йому завдання передбачені законом.

Засуджений ОСОБА_6 наказом №19/ОД-17 від 03 квітня 2017 року працевлаштований днювальним відділення СПС. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.

Згідно ст. 123 КВК України засуджений ОСОБА_6 приймає активну участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі «Освіта».

Позову за виконавчими листами та аліментів за особовою справою не має.

Засуджений ОСОБА_6 за характером спокійний та врівноважений. Здатний долати життєві труднощі та протистояти чужому негативному впливу. По відношенню до себе самокритичний, вимогливий та дисциплінований. За вольовими якостями цілеспрямований, самостійний та втриманий. Своєю поведінкою надає позитивний приклад іншим засудженим. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд.

У скоєному злочині розкаюється. Усвідомив тяжкість та суспільну небезпеку скоєного злочину. Повністю визнає себе винним у скоєному злочині.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 сумлінним ставленням до праці та своєю поведінкою довів виправлення, тому заслуговує на застосування до нього пільги, відповідно до ст.81 КК України, у вигляді умовно - дострокового звільнення від подальшого відбування основного покарання.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно - дострокове звільнення від відбування основного покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Задовольняючи клопотання засудженого ОСОБА_6 , суд, крім того, виходить з вимог ст.6 КВКУ.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВКУ, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до ч.2 ст.6 КВКУ - ресоціалізація це свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Відповідно до ч.3 ст.6 КВКУ основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

В судовому засіданні судом встановлений процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого ОСОБА_6 , які на думку суду, створюють у засудженого готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Засуджений ОСОБА_6 відбув більше 2/3 частини призначеного судом основного покарання.

Наявність даних обставин у сукупності, приводять суд до переконання про наявність правових підстав для застосування ст.81 КК України, тому клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання, в порядку ст.81 КК України, підлягає задоволенню, так як сумлінним відношенням до праці та зразковою поведінкою засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення.

Керуючись ст.81 КК України, та п.2 ч.1 ст.537 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 06 червня 2016 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів до 05 років позбавлення волі, ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 березня 2018 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 06 червня 2016 року по 07 липня 2016 року, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з розрахуну один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, який відбуває строк основного покарання в державній установі «Вознесенська ВК №72», - від подальшого відбування основного покарання звільнити умовно-достроково на 01 /один/ рік 07 /сім/ місяців 23 / двадцять три/ дні невідбутого строку основного покарання, зарахувавши в строк відбування основного покарання тримання його під вартою з 04 квітня 2019 року.

Апеляції на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду учасники процесу у встановленому законом порядку можуть подати до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 7 /семи/ днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1