КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ "Альтера Консалт", на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 19 грудня 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ другого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , та накладено арешт на ноутбук "ASUS MODEL U31F MBVER U31F B8NOAS69345234A U31F-RX293R" сірого кольору.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та необхідність накладення арешту на вказане майно, з підстав, передбачених ст.ст. 98, 170 КПК України.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник власника майна адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ "Альтера Консалт", подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 19 грудня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволені клопотання про накладення арешту на майно.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що службові особи ТОВ "Альтера Консалт" жодним чином не ухилилися від оподаткування, як посилається суддя в оскаржуваній ухвалі, оскільки такі обставини не встановлені, не доведені і посилатися на такий факт в стверджувальній формі є незаконним та необґрунтованим, тому як відсутні докази цього і здійснюється лише перевірка певних обставин.
На підтвердження вказаного зазначає, що 10.01.2017 року ТОВ "Альтера Консалт" отримало від ГУ ДФС у м. Києві акт від 10.01.2017 року №4/26-15-14-02-04/37787823 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Альтера Консалт" (код 37787823). Не погоджуючись з цим ТОВ "Альтера Консалт" надало заперечення на акт перевірки та за результатами розгляду поданих заперечень комісія з розгляду спірних питань ГУ ДФС у м. Києві прийняла рішення висновки акта перевірки залишити без змін. 06.02.2017 року ТОВ "Альтера Консалт" отримало податкові повідомлення-рішення, які в подальшому було оскаржено до ДФС України, котра залишила їх без змін, а скаргу ТОВ "Альтера Консалт" без задоволення.
Крім того, на даний час в провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва знаходиться справа №826/5783/17 за позовом ТОВ "Альтера Консалт" до ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих на підставі акта від 10.01.2017 року №4/26-15-14-02-04/37787823 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Альтера Консалт" (код 37787823) з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.09.2016 року, разом з цим станом на дату подання скарги та дату постановлення оскаржуваної ухвали, рішення адміністративним судом не прийнято.
В судове засідання представник власника майна не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів судового провадження, другим слідчим відділом розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні під №0000071 від 10.04.2017 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Альтера Консалт» () ухилилися від оподаткування, а саме податку на прибуток на 4.2 млн. грн. та податку на додану вартість на 8,7 млн. грн.
12.12.2018 на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 04.12.2018 (справа № 753/23660/18, провадження №1-кс/753/6781/18) проведено обшук офісного приміщення ТОВ «Альтера Консалт» за адресою: м. Київ, вул. Протасів Яр, буд. 2-Д в результаті якого вилучено - ноутбук «ASUS MODEL U31F MBVER U31F B8NOAS69345234A U31F-RX293R» сірого кольору.
13.12.2018 здійснено огляд вищевказаного ноутбуку, в результаті чого виявлено файли із реквізитами підприємств, які зазначені в ухвалі суду але зазначені файли не виявляється за можливе скопіювати на флеш накопичувач через необхідність спеціальних знань відповідного спеціаліста.
Постановою слідчого від 13.12.2018, відповідно до ст. 98 КПК України, ноутбук «ASUS MODEL U31F MBVER U31F B8NOAS69345234A U31F-RX293R» сірого кольору визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000071 від 10.04.2017.

13.12.2018 р. старший слідчий з особливо важливих справ другого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на ноутбук "ASUS MODEL U31F MBVER U31F B8NOAS69345234A U31F-RX293R" сірого кольору, з метою збереження речових доказів та проведення експертизи комп`ютерної техніки спеціалістом.

19.12.2018 р. ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва вказане клопотання слідчого було задоволено.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора, слідчого, досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, а саме на ноутбук "ASUS MODEL U31F MBVER U31F B8NOAS69345234A U31F-RX293R" сірого кольору, з тих підстав, що він у встановленому законом порядку визнаний речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно може зникнути, арешт на нього слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.
Окрім цього, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
З урахуванням цього, слідчий суддя, всупереч тверджень апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.
Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності арешту не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 19 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ другого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , та накладено арешт на ноутбук "ASUS MODEL U31F MBVER U31F B8NOAS69345234A U31F-RX293R" сірого кольору, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ "Альтера Консалт", - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1179/2019
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1