Справа № 369/7470/17 Головуючий в суді 1-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/907/2018 Суддя -доповідач ОСОБА_2
Категорія: ст.187 КК України
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 серпня 2018 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 13.12.2012 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 357, ст.70, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 02.03.2016 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років;
за ч.1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 04.06.2016 року до дня набрання вироком законної сили.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 1012 (одну тисячу дванадцять) грн. 14 коп. у відшкодування витрат на залучення експертів.
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду, 04.06.2016 приблизно о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_7 знаходився на набережній Київського водосховища, що розташоване за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, алея імені « ОСОБА_9 ». В цей час по алеї Київського водосховища у м. Вишгород Київської області прогулювалась ОСОБА_10 , та прямувала в бік Київської ГАЕС. Побачивши ОСОБА_10 у ОСОБА_7 виник умисел спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужого майна поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, (розбої) з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 , діючи умисно, підійшов до потерпілої ОСОБА_10 зі спини та штовхнув її від чого остання впала на асфальт. Після цього почав душити її руками за горло та погрожував фізичною розправою, яку потерпіла сприйняла як реальну погрозу її життю. ОСОБА_10 почала кричати. ОСОБА_7 прикрив їй рот своєю рукою та почав погрожувати фізичною розправою. ОСОБА_10 перестала кричати та останній прибрав руку з рота потерпілої. Після цього, ОСОБА_10 намагалась відповзти від нього в бік. ОСОБА_7 , тримаючи її за руку, пішов за нею і присів поряд із ОСОБА_10 , після чого запитав чи є у останньої грошові кошти. Вона відповіла, що має. Після цього самостійно віддала йому мобільний телефон марки «Samsung GT-S5300» помаранчевого кольору, вартістю 450 гривень та грошові кошти в розмірі 156 гривень. Потім ОСОБА_7 почав тягти ОСОБА_10 на інший бік дороги в напрямку рослинних насаджень. В цей час на дорозі по алеї Київського водосховища у м. Вишгород Київської області у напрямку ГАЕС їхав автомобіль (марку та реєстраційний номер досудовим розслідуванням не встановлено). Побачивши вказаний автомобіль, ОСОБА_7 щоб не бути викритим на місці вчинення кримінального правопорушення припинив свої злочинні дії та разом з викраденим втік в невідомому напрямку.
В результаті викрадення зазначеного майна, ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 606 (шістсот шість) гривень.
Крім того, 04.06.2016 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік території стадіону «Енергетик», що розташований по вул. Шолуденка в м. Вишгороді Київської області, разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_11 , під час спільного розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого, маючи прямий умисел, спрямований на умисне заподіяння смерті ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання у виді спричинення смерті іншій людині, ОСОБА_7 зіштовхнув ОСОБА_11 в яр, який розташований з тильної сторони стадіону «Енергетик» по вищевказаній адресі, в результаті падіння ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому латеральної кістки. Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на протиправне заподіяння смерті іншій особі, ОСОБА_7 спустився в яр та почав душити ОСОБА_11 . В цей момент повз них проходили невідомі особи, тому ОСОБА_7 щоб не бути викритим, припинив свої злочинні дії, відійшов від потерпілої ОСОБА_11 .
Після того, як невідомі особи відійшли на достатню відстань, приблизно о 18 год. 30 хв., ОСОБА_7 , з метою закінчення свого злочинного наміру, спрямованого на протиправне заподіяння смерті іншій особі, знову зіштовхнув в яр ОСОБА_11 , яка в цей час піднялась до нього. Після чого, ОСОБА_7 маючи умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , спустився в яр та дістав кухонний ніж з пакету з продуктами, що лежав неподалік від ОСОБА_11 та лівою рукою почав душити потерпілу, а правою наніс вказаним ножем три удари в життєво-важливі органи ОСОБА_11 , а саме, один удар в область живота та два удари в область шиї.
Після цього, ОСОБА_7 вважаючи, що нанесені ним тілесні ушкодження у вигляді ножових поранень ОСОБА_11 достатні для спричинення їй смерті, викинув ніж на місці вчинення злочину та залишив потерпілу ОСОБА_11 в яру, а сам направився до лісопосадки, що знаходиться з тильної сторони стадіону «Енергетик», за вищевказаною адресою.
Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки в той час коли ОСОБА_7 залишав місце скоєння злочину, повз них пройшла жінка, яка виявила поранену ОСОБА_11 та викликала швидку медичну допомогу. Внаслідок того, що потерпілу своєчасно було доставлено до Вишгородської ЦРЛ та надано медичну допомогу, остання залишилася живою.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років, за ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 12 років позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04.06.2016 по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; з 21.06.2017 по день набрання вироком суду законної сили строк попереднього ув`язнення зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Вважає, що судом при призначенні покарання не в повній мірі враховано особу обвинуваченого та тяжкість вчинених злочинів. Зазначає, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, в тому числі і тяжкого, за які відбував покарання у виді позбавлення волі реально. Також вказує, що обвинувачений ніде не працює, за місцем проживання характеризується негативно, звільнившись з місць позбавлення волі, ОСОБА_7 на шлях виправлення не став та повторно вчинив нові умисні злочини, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, що свідчить про небажання його ставати на шлях виправлення. Також прокурор звертає увагу суду на те, що місцевим судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність при зарахуванні обвинуваченому строку попереднього ув`язнення у строк покарання, після 21.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, яка частково підтримала подану апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які вважають ухвалу суду законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на доказах, які зібрані у справі та не викликають сумнівів у своїй достовірності.
За змістом ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Всупереч доводам апелянта, обираючи обвинуваченому вид і міру покарання, місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на «Д» обліку у лікаря-психіатра з 1990 року, обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів та пом`якшуючу покарання обставину - активне сприяння розкриттю злочину.
На думку колегії суддів, призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів і підстав вважати його явно несправедливим внаслідок м`якості, апеляційний суд не вбачає.
Твердження прокурора про те, що місцевим судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність при зарахуванні обвинуваченому строку попереднього ув`язнення у строк покарання, після 21.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, є безпідставними.
За змістом ч.5 ст.72 КК України,в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно роз`яснень Великої Палати Верховного Суду, Закон № 838-VIIIє законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи у розумінні ст.5 КК України, оскільки передбачає коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотня дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вчинив інкриміновані йому злочини і був ув`язнений 04 червня 2016 року, тобто до внесення змін до ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону № 2046-VIII, який набрав чинності 21 червня 2017року, відповідно до яких попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Таким чином, місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку про зарахування обвинуваченому ОСОБА_7 в строк відбування покарання, строку попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в період з 04 червня 2016 року до набрання вироком законної сили.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду відповідає вимогам закону, у зв`язку з чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 серпня 2018 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: