Справа №760/5990/18
№1-кп/760/773/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання доцільності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

за участю сторін та інших учасників провадження

секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 29.01.2018 року за № 0000949 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_2 до 03 лютого 2018 року, а по провадженню ще тільки розпочатий судовий розгляд і остаточне рішення не прийняте судом.
У судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на існуючі ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 та його захисник заперечували проти доводів прокурора. Просили звільнити ОСОБА_2 з під варти та застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від клопотань суд обов`язаний розглянути питання доцільності продовження строку тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу.

Так, перевіривши наявність існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та врахувавши відповідно до ст. 178 КПК України всі обставини, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку про достатність даних, якими підтверджується вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких, а також існуючі ризики, що в разі перебування обвинуваченого на більш м`якому запобіжному заході, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилятися від явки до суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у провадженні.
Продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
З огляду на наведене, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 год. 10 хв. 28 березня 2019 року.
Керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, статтями 331, 177, 178 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до 16 год. 10 хв. 28 березня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1