ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/813/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0010644 від 08.12.2018 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь, Запорізької області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2018, близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні залізничного вокзалу «Дарниця», що за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, З, умисно, з корисливих спонукань, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись поряд з касами вказаного вокзалу, підійшов позаду до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, умисно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , з правої кишені куртки, в яку була одягнена неповнолітня ОСОБА_5 таємно викрав мобільний телефон Xiomi redmi note 5, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 6399 гривень, чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 6 399 гривень 00 копійок.
Продовжуючи свої дії, направлені на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , утримуючи при собі вказаний мобільний телефон, схований до лівої кишені куртки, в яку був одягнений, направився на вихід з приміщення вокзалу «Дарниця» та вийшов на вулицю, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю і пояснив, що дійсно 07.12.2018, близько 20 години 30 хвилин на залізничному вокзалі «Дарниця» підійшов до потерпілої ОСОБА_5 , з кишені якої витягнув мобільний телефон, назви та вартості якого обвинувачений в судовому засіданні не оспорював. У скоєному щиро покаявся.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також доказів на обґрунтування позовних вимог, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно з ч.3 ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого судом не встановлено, оскільки обвинувачений хоч і зазначив, що у скоєному він щиро кається, проте встановлено, що він не вчинив жодних дій, які б давали суду змогу у цьому пересвідчитись, зокрема дій, спрямованих на повне чи часткове відшкодування завданих потерпілій збитків.
Обставин, які б обтяжували покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом також не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір матеріальної шкоди, спричиненої злочином, яка обвинуваченим на цей час не відшкодована, позицію потерпілої, яка не наполягала на призначенні суворого покарання обвинуваченому, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді громадських робіт.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання - 240 /двісті сорок/ годин громадських робіт.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у виді "особистого зобов`язання" до набрання вироком законної сили- залишити без змін.

Речові докази:
-компакт-диск «ДВД» - залишити в матеріалах справи;
-мобільний телефон «Huawei» - залишити у власності ОСОБА_6 ;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1