У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/74/19

№ 1-кс/183/212/19

25 січня 2019 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого середню освіту, проживаючого АДРЕСА_1 , судимого:
-02.07.2008 р. Новомосковським міським судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавленні волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки,

-24.03.2010 р. Новомосковським міським судом Дніпропетровської області, за ч. 1 ст. 309 КК України 1 рік позбавленні волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбутий термін 3 роки 1 місяця по вироку Новомосковського міського суду від 02.07.2008, к відбуттю 4 роки 1 місяць позбавлення волі,

-15.07.2011 р. Новомосковським міським судом Дніпропетровської області, за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавленні волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати не відбутий термін 1 рік 2 місяця по вироку Новомосковського міськрайонного суду від 24.03.2010, к відбуттю 4 роки 2 місяця позбавлення волі,

-04.05.2016 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за ч. 1 ст. 125 КК України громадські роботи 200 годин,

-04.01.2017 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 389 КК України позбавленні волі на 2 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати 20 днів по вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.05.2016, к відбуттю 2 роки 20 днів позбавленні волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнити з іспитовим терміном на 2 роки. 27.10.2017 звільнений з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області по відбуттю покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що на початку травня 2018 р. приблизно о 12 год. 00 хв., він знаходячись неподалік від сміттєзвалища, що розташоване по вул. Артема, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, побачив на землі споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5 та уніфікований запал ручної гранати модернізованого типу УЗРГМ-2 та достовірно знаючи, що вищевказаний предмет являється корпусом ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5 та уніфікованим запалом ручної гранати модернізованого типу УЗРГМ-2, а також розуміючи, що в нього не має передбаченого законом дозволу на поводження з вибуховими речовинами та пристроями, підняв з землі гранату РГД-5 та запал УЗРГМ-2 і поклав їх до своєї кишені, тим самим придбав вибухову речовину та пристрій. Речі переніс до місця свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , та почав їх без передбаченого законом дозволу зберігати у приміщенні будинку, розташованого за вищевказаною адресою.

22 листопада 2018 р. приблизно о 13 год. 20 хв., ОСОБА_4 гранату РГД-5 та запал УЗРГМ-2 без передбаченого законом дозволу, безпосередньо при собі переніс його до провулку Прогонний м. Новомосковська, Дніпропетровської області. В це же день в період часу з 15 год. 10 хв. до 15 год. 25 хв. він надав для огляду слідчому з лівої внутрішньої кишені куртки, споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5, що відноситься до категорії вибухових речовин та уніфікований запал ручних гранат модернізований типу УЗРГМ-2, що відноситься до категорії вибухових пристроїв, які останній придбав, зберігав та носив без передбаченого законом дозволу.
25 серпня 2018 р., приблизно о 13 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, після чого, діючи умисно, повторно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вхідного світлофора «Н», який розташований неподалік вулиці Північна, на 163 км. станції Новомосковськ, Дніпропетровської області, де за допомогою гайкового ключа, який він раніше підготував для вчинення злочину, відкрутив середню точку дроселю трансформатору ДТ 06-100 та таємно викрав міждросельну перемичку. ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном пішов, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдав ПАТ «Українська залізниця» матеріальних збитків.
26 жовтня 2018 р., приблизно о 13 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна. В цей же день, приблизно о 14 год. 50 хв., ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до дросель трансформатору, який знаходиться поблизу світлофора НМ 4 станції Новомосковськ, що розташований неподалік вул. Ковальова, 5, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, де за допомогою гайкового ключа, який він раніше підготував для вчинення злочину, відкрутив перемичку середньої точки та перемичку з середньої точки на вирівнювач, та шляхом вільного доступу викрав їх.

26 жовтня 2018 р., приблизно о 16 год. 30 хв., ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до дросель трансформатора, який знаходиться поблизу світлофора НМ 7 станції Новомосковськ, що розташований неподалік вул. Ковальова, 5, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, де за допомогою гайкового ключа, який він раніше підготував для вчинення злочину, відкрутив перемичку середньої точки та перемичку з середньої точки на вирівнювач та шляхом вільного доступу викрав їх. Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном пішов, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдав ПАТ «Українська залізниця» матеріальних збитків.
31 жовтня 2018 р., приблизно о 09 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна. Діючи умисно, повторно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до дросель трансформатору, який знаходиться поблизу світлофора Ч 4 станції Новомосковськ, що розташований неподалік вул. Ковальова, 5, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, де за допомогою гайкового ключа, який він раніше підготував для вчинення злочину, відкрутив перемичку середньої точки та викрав її, чим завдав ПАТ «Українська залізниця» матеріальних збитків.

12 листопада 2018 р. приблизно о 06 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, через незачинену хвіртку, незаконно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , та з вищевказаного двору, таємно викрав два рулони сітки рабиці довжиною 15 метрів, висотою 140 см., товщиною 7 мм., загальною вагою 45 кг. та довжиною 6 метрів, висотою 150 см., товщиною 7 мм., загальною вагою 22 кг., що належить ОСОБА_7 . З місця скоєння злочину з викраденим майном втік, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди.

18 листопада 2018 р. приблизно о 07 год. 20 хв., ОСОБА_4 , проходив поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 та в цей момент у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що може знаходитися у дворі вищевказаного домоволодіння. Після чого, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, незаконно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 та з території вищевказаного домоволодіння, таємно викрав металеву хвіртку, зеленого кольору, розміром 170 х 140 см., товщиною 3 мм., загальною вагою 68 кг., що належить ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном втік, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальної шкоди.
26 листопада 2018 р. приблизно о 16 год. 45 хв., ОСОБА_4 , проходив поблизу території підприємства ФОП « ОСОБА_9 » та в цей момент у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що може знаходитися на території вищевказаного підприємства. Після чого, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, зайшов на територію підприємства ФОП « ОСОБА_9 », що розташоване по АДРЕСА_2 , звідки викрав велосипед марки «Україна», синього кольору чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди.
10 грудня 2018 р. приблизно о 10 год. 40 хв., ОСОБА_4 , проходив поблизу ТП 13, що знаходиться по вул. Ковальова, 12, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області та в цей момент у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що може знаходитися у ТП 13, що належить ПАТ «Інтерпайп НМТЗ». Після чого, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, таємно викрав частину металевих воріт, розміром 2х1 метр, загальною вагою 40 кг., що знаходилося у ТП 13, чим заподіяв ПАТ «Інтерпайп НМТЗ» матеріальної шкоди.
12 грудня 2018 р. приблизно о 12 год. 45 хв., ОСОБА_4 , проходив поблизу супермаркету «Варус-27», розташованого за адресою: вул. Сучкова, №38, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, де побачив біля входу вищевказаного супермаркету велосипед марки «Україна», та в цей момент у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме вищевказаного велосипеду. Після чого, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Україна», синього кольору, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, поєднана з проникненням у сховище, та за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння, зберігання, придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Обґрунтованість підозри у інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушеннях підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Слідчій вказав, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, вказав, що буде з`являтися до слідчого просить обрати запобіжний захід домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 вказала, що в задоволені клопотання повинно бути відмовлено, так як ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, буде своєчасно з`являтися до слідчого, вину визнає, тому можливо обрати запобіжний захід домашній арешт.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 суд враховує, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеним тільки один, який і дає підстави для задоволення клопотання 16 січня 2019 р. та 17 січня 2019 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушеннях передбачених ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України,
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 , т неодноразово судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до категорії середньої тяжкості та до категорії тяжких кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став. Вказані обставини свідчать про те, що він перебуваючи на свободі продовжить скоювати кримінальні правопорушення.
Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Суд не встановив наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який слідчий посилається у клопотанні, оскільки він нічим об`єктивно не доведений, а тому на думку суду, це є припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності такого ризику, тому ризик для обґрунтування при обранні запобіжного заходу, суд врахувати не може.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави. При визначенні розміру застави, суд враховує, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також і те, що розмір застави передбачений у межах встановлених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків, тому суд вважає за можливе призначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає на сьогодні 92050 грн. (1841х50), що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 задовольнити, застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 25 березня 2019 року.

Встановити розмір застави ОСОБА_4 - 92050 грн.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави зобов`язати : прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1