ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/559/19 Номер провадження 11-кп/814/726/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 121 КК України ТЗ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001533 за апеляційною скаргою прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 березня 2019 року,

встановила:
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001533 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України повернуто прокурору.

У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_8 відмовлено.

Таке рішення суд мотивував тим, що в обвинувальному акті відсутні повна адреса місця проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , а також відсутнє належне формулювання обвинувачення, оскільки в обвинувальному акті зазначено кілька адрес і не зрозуміло, за якою адресою ОСОБА_8 вчинено злочин та коли саме настала смерть потерпілого, так як органами досудового розслідування встановлено, що сварка між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 виникла 25.11.2018, а труп ОСОБА_9 виявлений 06.12.2018.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що недоліки обвинувального акту є несуттєвими, оскільки, незважаючи на відсутність в обвинувальному акті населеного пункту місця проживання обвинуваченого, ОСОБА_8 в підготовче судове засідання з`явився, і вказаний недолік було усунуто в судовому засіданні.
Щодо відсутності належного формулювання обвинувачення, прокурор зазначив, що суд першої інстанції вийшов за межі питань, які вирішуються відповідно до ст.314 КПК України, а виявлені недоліки не є перешкодою для призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Окрім цього стверджує, що суд безпідставно не вирішив питання щодо застосування запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки строк дії обраного під час досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту закінчився до початку підготовчого судового засідання.
Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього закону.

Перелік відомостей, які обов`язково має містити обвинувальний акт, зазначено в ч. 2 ст. 291 КПК України.

Згідно з п. 2, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити: анкетні відомості обвинуваченого, зокрема місце його проживання, а також виклад фактичних обставин злочину, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію злочину з посиланнями на положення закону та на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обставини, які відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, це подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, вид і розмір шкоди, завданої злочином, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого злочину, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

При цьому важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, так як правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого злочину в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Судовий розгляд, як передбачено вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Тому чітке і зрозуміле формулювання обвинувачення має суттєве значення у кримінальному провадженні.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 містить правову кваліфікацію злочину з посиланнями на положення закону та на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 2 ст. 121 КК України. Проте у обвинувальному акті відсутнє належне формулювання обвинувачення, оскільки не зазначено місце вчинення злочину.

Окрім цього, суд першої інстанції правильно вказав на відсутність у обвинувальному акті повної адреси місця проживання обвинуваченого.

З огляду на вказане суд першої інстанції правильно зазначив про невідповідність обвинувального акта ч. 2 ст. 291 КПК України і повернув з цих підстав обвинувальний акт прокурору, що узгоджується із нормами п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Також суд першої інстанції правильно ухвалив рішення про відмову у задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу, оскільки вирішення судом питання про запобіжний захід при поверненні обвинувального акта прокурору не передбачено КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 березня 2019 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4