У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ СУ ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 21.10.2018 року та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою на постанову слідчого СВ СУ ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 21.10.2018 року та зобов`язання вчинити дії. Скарга обґрунтованим тим, що слідчий не задовольнив його клопотання та не виконав вказівки начальника СВ СУ ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 .

Заявник в судовому засіданні підтримав викладені у скарзі вимоги та просив їх задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні проти скарги заперечив, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, просив в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення заявника, слідчого, дослідивши зміст скарги та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст. 314-316 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що 13.10.2018 року ОСОБА_3 заявив слідчому клопотання в якому просив слідчого провести необхідні слідчі дії, які зазначені у клопотанні і встановити: чому не було доповнено правову кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення ч.1 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України? Чому у 2015 році правова оцінка вчиненого кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 364 КК України була визнана нечинною з 04.06.2014 року? Хто і на якій підставі провів зміну правової кваліфікації? Чому слідчий ОСОБА_6 не виконував ухвали Тисменицького районного суду? Чому не виконано ухвали Тисменицького районного суду? Для з`ясування всіх фактів допитати свідків прокурорів Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Постановою слідчого СВ СУ ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 21.10.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

За змістом ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч.1 та 2 ст. 223 КПК України).

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слід також зазначити, що чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчинення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення. При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатніх за їх переконанням для прийняття вмотивованого рішення.

Отже, прокурор та слідчий при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення визначають об`єм перевірочних дій, достатніх за їх переконанням для прийняття вмотивованого рішення, а не слідчий суддя.

Відповідно до ч. ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відтак враховуючи наведене, та те, що мотиви прийняття слідчим вказаної вище постанови знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вважаю оскаржувану постанову вмотивованою та достатньо обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачаю.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ СУ ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 21.10.2018 року та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повий текст ухвали оголошено 18.12.2018 року о 08 год. 45 хв.