Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/512/19
Провадження № 1-кп/723/962/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2019 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

Чернівецької області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець угоду про визнання винуватості від 31 січня 2019 року, яка надійшла до суду разом із обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0000062 від 23.01.2019 року по обвинуваченню у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.369 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, молдованина за національністю, освіта неповна середня, працюючого по найму, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого

встановив:
ОСОБА_4 , обвинувачувався в тому, що він 23 січня 2019 року біля 01,20 години перебуваючи в службовому автомобілі марки ВАЗ-21014 номерний знак НОМЕР_1 , діючи умисно, незаконно, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 , який був одягнений у формений одяг поліцейського, є працівником Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, з метою схилення останнього до вчинення дій всупереч його службовим обов`язкам, висловив поліцейському пропозицію надати неправомірну вигоду у грошовому виразі в сумі 100 гривень за не складання на нього адміністративної постанови за ч.6 ст.121 КУпАП.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

В ході досудового розслідування між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 , який згідно ст.37 КПК України. здійснював повноваження прокурора в цьому кримінальному провадженні, 31 січня 2019 року, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, на тих умовах, що обвинувачений повністю і беззастережно визнає свою винуватість в скоєному кримінальному правопорушенні і йому призначається покарання за ч.1 ст.369 КК України, у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 погодився із всіма доказами його винуватості, зазначеними в обвинувальному акті, підтвердив факт визнання винуватості та разом із прокурором ОСОБА_3 просили затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачувався ОСОБА_4 , класифікується, згідно ст.12 КК України, як злочин середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він, при цьому, має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Обвинувачений також цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, в т.ч. і щодо обмеження права на оскарження вироку, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватими, вид покарання і обов`язки, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Обвинувачений відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1 КПК України і розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Судом також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, щодо обмеження права на оскарження вироку.

При цьому обвинуваченому, захиснику та прокурору були роз`яснені підстави оскарження обвинувального вироку як в апеляційному так і в касаційному порядку.

В судовому засіданні, шляхом опитування сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кримінальне правопорушення за ч.1 ст.369 КК України, кваліфіковано правильно і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

Судом встановлено наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а перевіривши угоду, суд знаходить, що вона відповідає вимогам КПК України в т.ч. і в частині призначення обвинуваченому покарання оскільки обвинувачений вину визнав повністю і беззастережно. Розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що є пом`якшуючими вину обставинами. Раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю свого проживання.

Суд враховує пом`якшуючі вину обвинуваченого обставини та відсутність обтяжуючих обставин, тяжкість злочину, особу обвинуваченого та вважає, що узгоджене сторонами покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

Таким чином суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Суд також знаходить, що питання щодо вирішення долі речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 січня 2019 року між обвинуваченим в кримінальному провадженні № 0000062 від 23.01.2019 року ОСОБА_4 та прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, що передбачений ч.1 ст. 369 КК України та призначити йому за цією статтею, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31 січня 2019 року, покарання, у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речовi докази по справi, а саме: - дві грошові купюри номіналом по 50 гривень, які на досудовому розслідуванні поміщені в сейф-пакет № 3462527, і які зберігаються при справі в Сторожинецькому районному суді Чернівецької області конфіскувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького Апеляційного суду через Сторожинецький районний суд Чернівецької області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема:

- обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду, після його проголошення, негайно вручити засудженому та прокурору.

СУДДЯ