Дата документу 19.02.2019 Справа № 328/1581/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №328/1581/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/178/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Токмак Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, інваліда 3 групи, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з Токмацьким районним судом Запорізької області),

ВСТАНОВИЛА:

обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 01 серпня 2018 року, яким його визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту на строк 2 місяці.
Початок строку відбування покарання постановлено обчислювати з моменту фактичного затримання обвинуваченого.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судово-хімічної експертизи в розмірі 572 грн.
Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи обставин справи, доведеність вини та кваліфікацію своїх дій, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700,00 гривень.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання безпідставно та невмотивовано призначив йому реальну міру покарання, що не відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та не врахував дані про його особу, а саме те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, не враховано його ставлення до вчиненого, сімейне та матеріальне положення, тяжкий стан здоров`я, та інші обставини, що пом`якшують покарання, а саме те, що він визнав вину та щиро розкаявся на стадіях досудового розслідування та судового розгляду, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добросовісно приймав участь у всіх слідчих діях, не ухилявся від суду та слідства, вчинив правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин та тяжкого захворювання.

Згідно з вироком суду, приблизно о 14-00 годині 31 травня 2018 року ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року та закону про кримінальну відповідальність, реалізуючи свій злочинний умисел, прийшов до парку, розташованого по вул. Миру в м. Токмак Запорізької області, де знайшов кущ маку, який ріс самосієм, та зрізав верхні паростки рослини та на медичний бинт зібрав сік рослини білого кольору.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на виготовлення, зберігання наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_6 , маючи сік рослини маку та знаходячись на території парку, шляхом хімічної реакції, незаконно виготовив наркотичний засіб опій ацетильований, який помістив у полімерний медичний шприц одноразового використання градуюванням на 5,0 мл, та, поклавши у праву кишеню спортивних штанів синього кольору, став незаконно зберігати без мети збуту.

Далі, попрямував до магазину «Стопка», який розташований по вул.Центральній в м.Токмак Запорізької області, де придбав пляшку пива та пройшов на територію скверу ім. П.Левчука, який розташований по вул.Центральній в м.Токмак Запорізької області та почав розпивати пиво, внаслідок чого був затриманий працівниками Токмацького ВП ГУНП України в Запорізькій області, з приводу розпивання пива на території скверу та притягнутий до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП.

31 травня 2018 року в період часу з 17 години 35 хвилин до 17 години 55 хвилин, відповідно до вимог ст.264 КУпАП, на території скверу ім. П.Левчука, який розташований по вул.Центральній в м.Токмак Запорізької області проведено особистий огляд працівниками Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , в ході проведення якого, в правому кармані спортивних штанів синього кольору виявлено полімерний медичний шприц одноразового використання градуюванням на 5,0 мл заповнений речовиною світло-коричневого кольору на 2,1 мл. Вищевказаний шприц поміщено в прозорий поліетиленовий файл, який опечатаний паперовою биркою з відтисками печатки Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП України в Запорізькій області з пояснювальними написами і підписами понятих.

Згідно висновку експерта №16-123 від 06 червня 2018 року надана на дослідження рідина світло-коричневого кольору масою 2,274 г в полімерному медичному шприці одноразового використання градуюванням на 5,0 мл з голкою в полімерному ковпачку, вилучена 31 травня 2018 року під час особистого огляду ОСОБА_6 , в своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину склала 0,017г.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили вирок суду змінити в частині призначеного покарання; прокурора, яка заперечила стосовно доводів та вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.309 КК України ніким з учасників провадження не оспорюються.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості призначеного ОСОБА_6 покарання, судова колегія виходить з наступного.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Проте, на переконання колегії суддів, дані вимоги кримінального закону не в повному обсязі були дотримані судом першої інстанції.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання, хоча і зазначив у вироку, але належним чином не врахував, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості, повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся у вчиненому, є інвалідом 3 групи.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 раніше в силу ст.89 КК України не судимий, страждає на тяжкі захворювання, позитивно характеризується за місцем проживання, має матір пенсійного віку. Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого, відсутні.

Також колегія суддів враховує незначний розмір наркотичного засобу, який виготовив та зберігав обвинувачений ОСОБА_6 , а також те, що в результаті його дій будь-яких тяжких наслідків не настало.

При цьому, колегія суддів вважає, що висновок органу з питань пробації про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без його ізоляції від суспільства, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, його фактичних обставин, та даних про особу обвинуваченого не може слугувати безумовною підставою для призначення обвинуваченому такого суворого покарання як арешт.

Відтак, враховуючи сукупність наведених обставин, а також те, що відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинувачених, колегія суддів вважає за можливе пом`якшити призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання і призначити останньому покарання у виді штрафу, який обвинувачений в змозі сплатити, оскільки отримує соціальну допомогу.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне виключити з вироку суду відомості про судимості обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки ці судимості відповідно до ст.89 КК України є погашеними.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 01 серпня 2018 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.1 ст.309 КК України, змінити в частині призначеного покарання, пом`якшивши його, і призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Виключити з вироку суду відомості про судимості ОСОБА_6 .

У решті вказаний вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4