Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23.11.2018 року скарга захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, та зобов`язання слідчого вчинити певні дії у кримінальному провадженні № 0010263 повернута.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що захисник не надав об`єктивних доказів на підтвердження процесуального статусу ОСОБА_6 у кримінальному провадженні як володільця тимчасово вилученого майна, що згідно з п.1 ч.2 ст.303 КПК України є підставою для повернення скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 повернути ОСОБА_6 тимчасово вилучене у неї під час особистого обшуку 06.11.2018 року майно, а саме: грошові кошти в сумі 22 643 гривні, купюри номіналом по 200 гривень з написом «це не гроші» в кількості 156 штук, купюри номіналом по 100 гривень з написом «це не гроші» в кількості 78 штук, купюри номіналом по 500 гривень з написом «це не гроші» в кількості 11 штук, купюри номіналом по 100 доларів США з написом «сувенір» в кількості 34 штуки, мобільний телефон «Samsung» imei НОМЕР_1 з номером sim-картки НОМЕР_2 , мобільний телефон «iPhone 7+».

________________________________________
Справа № 11-сс/824/844/2019
Категорія: ст.303 КПК України
Слідчий суддя: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1 .
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує на невідповідність висновків слідчого судді про те, що підозрювана ОСОБА_6 не є володільцем тимчасово вилученого майна, яке вилучалось у іншої особи ОСОБА_9 , фактичним обставинам кримінального провадження. Та обставина, що 06.11.2018 року під час фактичного затримання ОСОБА_6 та обшуку, в ході якого було вилучено вказане раніше майно, його підзахисна представилася вигаданою особою ОСОБА_9 , була встановлена під час досудового розслідування та знайшла своє відображення в ухвалі слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13.10.2018 року, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна було відмовлено. А тому, починаючи з 13.10.2018 року, слідчий повинен був негайно повернути майно володільцю, і для вчинення цієї процесуальної дії не передбачено прийняття будь-яких процесуальних рішень.

У судове засідання суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_5 не прибув, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, про що свідчить розписка, і не повідомив про поважні причини свого неприбуття. А тому відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України його неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити частково, з таких підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що 23.11.2018 року захисник в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 в порядку, визначеному ст.303 КПК України, подав скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України, в якій просив зобов`язати слідчого ОСОБА_7 повернути ОСОБА_6 вказане раніше майно та наводив доводи, аналогічні тим, що містяться в апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України в редакції, чинній станом на день подання скарги, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя зазначив, що захисник не надав об`єктивних доказів на підтвердження процесуального статусу ОСОБА_6 у кримінальному провадженні як володільця тимчасово вилученого майна, в тому числі на підтвердження права власності на майно, що вилучене, які б вказували, що підозрювана входить до кола осіб, визначених п.1 ч.1 ст.303 КПК України. Крім того, слідчий суддя зауважив, що особистий обшук проводився і майно вилучалося у ОСОБА_9 .

З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується.

Згідно з п.2 ч.1 ст.169 КК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт цього майна.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у скарзі захисник зазначав про те, що вигадана особа ОСОБА_9 , у якої вилучалося майно, і підозрювана ОСОБА_6 є однією і тією ж особою. І про це повідомляла сторона обвинувачення під час розгляду клопотання про арешт майна, у задоволенні якого ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13.10.2018 року було відмовлено.

На підтвердження вказаних обставин захисник долучив до скарги копії протоколу обшуку та ухвали слідчого судді.
Відповідно до вимог ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо: її подала особа, яка не має права подавати скаргу; скарга не підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Вказаною нормою встановлено вичерпний перелік підстав для повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування.

Отже, отримавши скаргу на бездіяльність слідчого під час досудового розслідування, слідчий суддя мав з`ясувати, серед іншого, чи є захисник ОСОБА_5 особою, яка має право подавати скарги.

Вказані вимоги закону дотримані не були, оскільки не встановивши достовірно протилежне та висунувши додаткові вимоги стосовно надання доказів на підтвердження права власності, які мають значення при розгляді скарги по суті, а так само встановивши без дослідження матеріалів кримінального провадження, що ОСОБА_6 і ОСОБА_9 нібито є різними особами, слідчий суддя безпідставно повернув скаргу.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, ухвала не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки слідчий суддя мотивував її на припущеннях і допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що згідно з ст.ст.409, 412 КПК України є підставою для скасування ухвали та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції про призначення нового розгляду в суді першої інстанції, адже питання, які порушуються у скарзі, не були предметом розгляду слідчим суддею, і часткового задоволення апеляційних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року, якою повернуто скаргу захисника ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, та зобов`язання слідчого вчинити певні дії у кримінальному провадженні № 0010263, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3