Справа № 357/2579/19
У Х В А Л А

20 березня 2019 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу потерпілого ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора та на постанову прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про відмову у погодженні повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0004281,

В С Т А Н О В И В:
до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла скарга потерпілого ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора та на постанову прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про відмову у погодженні повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0004281, в якій він просить визнати незаконною бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні нею у строк, передбачений ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, скасувати постанову прокурора від 08.02.2019 про відмову у погоджені повідомлення про підозру та зобов`язатиприйняти процесуальне рішення в межах і спосіб, передбачені ч. 2 ст. 36 КПК України.
Обґрунтування скарги зводиться до того, що 10.01.2019 року слідчий у кримінальному провадженні ОСОБА_6 склав повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та надав його для погодження прокурору Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 . Остання за результатами розгляду повідомлення про підозру 08.02.2019 року прийняла постанову про відмову у погодженні підозри мотивувавши своє рішення відсутністю в діях ОСОБА_5 об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, навівши тим самим підстави для закриття провадження у справі.
Посилаючись на положення ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 36, 40, ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України потерпілий вважає, що прокурор не мала права виносити постанову, що оскаржена, оскільки винесення такої постанови не передбачено чинним КПК України, що у свою чергу перешкоджає йому у реалізації права на оскарження такого рішення прокурора та водночас вважає, що процесуальним наслідком винесення такої постанови, без надання вказівок слідчому щодо обсягу проведення слідчих дій тягне за собою прийняття слідчим рішення про закриття справи без будь якого подальшого розслідування.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 свою скаргу підтримав з викладених у ній підстав.
Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, що не перешкоджає розгляду скарги по суті.
Заслухавши особу, яка подала скаргу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до п. 4, 9, 11 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: 4)… давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; 9) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження…; 11) повідомляти особі про підозру.
Відповідно до ч. 3 ст. 110 ПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
З матеріалів скарги видно, що 10.01.2019 року слідчий у кримінальному провадженні ОСОБА_6 склав повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. З доданого до скарги копії листа прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 №33-429вих-19 від 08.02.2019 вбачається, що прокурором начальнику слідчого відділу Білоцерківського ВП направляється кримінальне провадження № 0004281 для організації проведення досудового розслідування з постановою про відмову у погоджені підозри на 6 арк., що дає слідчому судді підстави зробити висновок про обґрунтованість доводів скарги, в тій частин, що прокурором окремо вказівки слідчому про проведення слідчих дій у справі не надавалися.

З доданої до скарги копії постанови прокурора від 08.02.2019 року видно, що прокурором відмовлено у погодженні підозри з тих підстав, що «жодних доказів того , що ОСОБА_5 усвідомлювала та завідомо знала про неправдивий характер тих відомостей, які вносились нею до постанови від 26.09.2018 про накладення штрафу на час складання вказаного офіційного документу здобуто не було. Крім того жоден з доказів, на яких ґрунтується підозра не підтверджує, що ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, склала постанову від 26.09.2018 про накладення штрафу, до якого внесла відомості про суму заборгованості та період, за який виникла ця заборгованість. … Надані органом досудового розслідування дані не підтверджують вини ОСОБА_5 та не доводять наявності в її діях прямого умислу на складання та видачу офіційного документу. Внесення до нього завідомо неправдивих відомостей. Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що у діях ОСОБА_5 відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, не утворює. » Жодних вказівок слідчому щодо проведення будь-яких слідчих дій у справі постанова прокурора не містить.
З огляду на вищевказані норми закону слідчий суддя не погоджується з доводами скарги, що прокурор отримавши від слідчого письмове повідомлення про підозру не мала правових підстав для винесення постанови про відмову у її погодженні.
Питання погодження чи непогодження повідомлення про підозру є одним із способів реалізації прокурором своїх повноважень в ході здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням, результатом якого є прийняття певного рішення. Виходячи з системного аналізу норм КПК України у разі відмови в погодженні повідомлення про підозру рішення прокурора має бути саме у формі постанови, що відповідає і положенням ч. 3 ст. 110 КПК України, та яка має бути належним чином мотивована.
Однак як видно з постанови, прокурор, відмовляючи слідчому у погодженні підозри навівши підстави для відмови та мотиви всупереч вимогам п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України не навела їх обґрунтування з посиланням на конкретні фактичні обставини та докази, що їх підтверджують, навівши лише хронологію подій та прийнятих рішень, а тому постанова є незаконною.
Водночас слідчий суддя частково погоджується з доводами скарги, та з огляду на положення чинного КПК України, вважає, що приймаючи рішення про відмову у погодженні підозри, прокурор повинна була, виходячи з обв`язку, передбаченого ст. 9 КПК України, та з огляду на повноваження закріплені у п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України або надати вказівки у справі, що зроблено не було, або у будь-який передбачений КПК України спосіб висловити свою правову позицію в цій частині, що також зроблено не було, тобто вчинено бездіяльність.
Враховуючи, що наведені у скарзі порушення вимог КПК України є суттєвими, постанова прокурора підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 36, 110, 303, 306, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу потерпілого ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора та на постанову прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про відмову у погодженні повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0004281 задовольнити.
Визнати незаконною бездіяльність прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0004281.

Скасувати постанову прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про відмову у погодженні повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0004281 як незаконну.

Зобов`язати прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 прийняти у кримінальному провадженні № 0004281 процесуальне рішення в межах і спосіб, передбачені ч. 2 ст. 36 КПК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 25.03.2019 року о 8 годині 55 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1