Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А
30 січня 2019 року м. Біла Церква Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника колонії ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ДУ «Білоцерківської ВК № 35» щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження не працював, раніше судимого: 1) 26.02.2002 року Дарницьким районним судом м. Києва за ст.ст. 263 ч. 1, 75 КК України до 2 років позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 2) 23.05.2003 року Дарницьким районним судом м. Києва за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 2.09.2005 року умовно-достроково до 11 місяців 15 днів, на підставі ст. 81 КК України; 3) 22.12.2004 року Березанським міським судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 1 КК України до сплати штрафу у розмірі 510 гривень; 4) 28.08.2007 року Переяслав-Хмельницкьм міським судом Київської області за ст.ст. 286 ч. 2, 289 ч. 1, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 28.08.2012 року по відбуттю строку покарання; 5) 11.09.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі (не звільнявся); проживаючого АДРЕСА_1 , у теперішній час відбуває покарання у ДУ «Білоцерківській ВК № 35», початок строку 19 серпня 2015 р., кінець 18 травня 2019 р. про умовно-дострокове звільнення та встановлення адміністративного нагляду

У С Т А Н О В И В:
Із ДУ «Білоцерківської виправної колонії №35» надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини покарання та встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_5 , мотивоване тим, що згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване після фактичного відбуття не менше 2/3 строку покарання. Відбута частина покарання на 15.11.2018 р. становить 3 роки 5 місяці 28 днів. Відбуваючи покарання ОСОБА_5 зарекомендував себе позитивно. До праці відношення добре, має 3 заохочення. Мав 1 стягнення, яке знято у встановленому законом порядку. Засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Представник колонії подання підтримав в частині умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 , в частині встановлення адміністративного нагляду просить не розглядати подання.

Суд, заслухавши засудженого ОСОБА_5 , представника колонії, прокурора, який вважає клопотання не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали, приєднанні до клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 74,81 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання…, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. До осіб, що відбувають покарання у виді … позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 протягом 2002-2015 р. шість разів засуджувався за умисні злочини, відбував покарання у місцях позбавлення волі, один раз звільнявся умовно-достроково. Після звільнення з місць позбавлення волі кожного разу через нетривалий час знову вчиняв злочини.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 у теперішній час не має паспорта, не має міцних соціальних зв`язків, до засудження не мав місця реєстрації, офіційно не був працевлаштований. Вживав наркотичні засоби.

ОСОБА_5 суду пояснив, що цивільна дружина до нього за час відбування покарання не приїздила, передачі особисто від неї він не отримував. Вона їх передавала через інших осіб. Має намір повернутися жити до цивільної дружини у м. Київ до квартири її батьків, а саме у квартиру, яка складається із 2 кімнат, у яких проживають зараз її батько та мати, цивільна дружина та її двоє дітей. Паспорт він втратив. На час вчинення злочину за який відбуває покарання вживав наркотичні засоби, у зв`язку з цим вчинив злочин.

Суд вважає, що керівництвом Білоцерківської ВК № 35 при зверненні із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини покарання ОСОБА_5 , не повною мірою враховано особу засудженого.

Суд зазначає, що призначене особі покарання у виді позбавлення волі, яке відбуває особа у кримінально-виконавчій установі закритого типу (виправній колонії) має на меті також запобігання вчиненню нових злочинів як цим засудженим, так і іншими особами.

Суд вважає неприпустимим звільнення умовно-достроково з місць позбавлення засудженого який, не довів своє виправлення, адже вказаним підривається у цілому сутність такого звільнення, оскільки це свідчить про ігнорування поняття покарання як заходу примусу від імені держави за вироком суду до особи, мети покарання - виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд також зазначає, що у статті ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50,74,81 КК України, керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
У задоволені клопотання в.о. начальника ДУ «Білоцерківська ВК № 35» щодо засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1