Справа180/514/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Марганецького міського суду Дніпропетровської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості з додатками, складені у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000102 від 20 лютого 2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, із середньою технічною освітою, працюючого машиністом конвеєра в ТОВ «Інтерджус», маючого на утриманні доньку 2010 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , діючи умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення, не будучи зареєстрованим як суб`єкт господарювання, з 2017 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, на території домоволодіння, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , маючи умисел на організацію незаконного пункту прийому металобрухту, приніс настільні ваги на 50 кг та напільні ваги до 1000 кг.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 приблизно у 2017 році, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, облаштував вищевказану територію домоволодіння для поміщення і збереження у ньому прийнятого металобрухту, вищевказаними вагами, які він раніше придбав, після чого, починаючи з 2017 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, став здійснювати прийом у фізичних осіб брухту чорних металів та брухту кольорових металів, за який розраховувався належними йому грошовими коштами, а також самостійно організовував подальший збут придбаного металобрухту.

19 лютого 2019 року в період часу з 16:10 годин до 19:23 годин працівниками поліції під час проведення обшуку в садибі за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено брухт чорного металу вагою 1517 кілограм та брухт кольорових металів вагою 20 кілограм, який ОСОБА_4 незаконно придбав і зберігав за вказаною адресою з метою подальшого збуту.

Дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 213 КК України - як здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичними особами, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

12 квітня 2019 року між прокурором Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468,469, 472 КПК України.

В судовому засіданні учасники процесу заявили клопотанням про її затвердження.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 213 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25500 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Зазначена угода сторонами була надана суду з клопотанням про її затвердження.

Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

У відповідності до ст.469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбаченіст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки угода повністю відповідає вимогам закону.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч. 1 ст. 213 КК України.

Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у скоєному злочині, суд вважає, що є всі підстави для затвердження даної угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 квітня 2019 року між прокурором Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.213 КК України у вигляді штрафу в розмірі тисяча п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25500 гривень.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються учасникам процесу.

Суддя: ОСОБА_1