справа № 208/2884/19
№ провадження 1-кс/208/1272/19
УХВАЛА
Іменем України
06 травня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника - ОСОБА_3 , прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ОСОБА_6 від 23.04.2019 року «про відмову в одночасному допиті свідків» в межах кримінального провадження за №0001329 від 22.10.2018 року за ст.ст.170, ч.2 ст.296 КК України, -

встановив:
ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 23.04.2019 року «про відмову в одночасному допиті свідків» в межах кримінального провадження за № 0001329 від 22.10.2018 року за ст. 170, ч. 2 ст. 296 КК України. На обґрунтування скарги зазначила, що в провадженні СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження за № 0001329 від 22.10.2018 року за ст.170, ч. 2 ст. 296 КК України, в межах якого її визнано потерпілою. 19.04.2019 року вона звернулась до СВ Кам`янського ВП з клопотанням про проведення одночасного допиту за її участю між свідками: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , за участю представника УВБ в Дніпропетровській області із застосуванням відеофіксації у зв`язку з тим, що у показаннях вказаних свідків, які є співробітниками Кам`янського ВП, існують суттєві розбіжності, які потребують з`ясування причин для встановлення істини по суті кримінального провадження. Слідчим 23.04.2019 року винесена постанова про відмову у задоволенні вказаного клопотання, яка, на думку скаржниці, є незаконною та винесена з метою покриття злочину працівників поліції.

З огляду на викладене, скаржниця прохала вказану постанову слідчого скасувати та зобов`язати слідчого провести одночасний допит вже допитаних раніше осіб у кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за участю представника УВБ в Дніпропетровській області та її участю із застосуванням відеофіксації.

Потерпіла ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримала з підстав, зазначених у її мотивувальній частині, додатково пояснила, що бажає бути допитаною разом з вказаними свідками, вважає розбіжності, наявні у протоколах допиту свідків, суттєвими.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, послався на її необґрунтованість, вказав, що особу, яка відібрала плакат у потерпілої, встановлено, необхідні для досудового розслідування фактичні обставини кримінального провадження встановлено, істотних розбіжностей між показаннями свідків немає, потерпіла та свідок ОСОБА_7 були допитані разом, участь у допиті працівника УВБ недопустима, оскільки він не є учасником кримінального провадження та, відповідно, не має доступу до таємниці досудового розслідування. Дії потерпілої мають ознаки тиску на свідків з метою надання показань, потрібних потерпілій.

Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, послався на її необґрунтованість, вказав, що необхідні фактичні обставини кримінального провадження встановлені, свідок ОСОБА_7 та потерпіла були одночасно допитані, працівник УВБ не входить до складу слідчо-оперативної групи.

Вислухавши потерпілу, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

П. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Як вбачається з матеріалів скарги, в провадженні СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження за № 0001329 від 22.10.2018 року за ст. 170, ч. 2 ст. 296 КК України.

Потерпілою у провадженні, ОСОБА_3 19.04.2019 року заявлено клопотання про одночасний допит вже допитаних осіб, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які є працівниками Кам`янського ВП за участі працівника УВБ та за її участю із застосуванням відеофіксації, для з`ясування розбіжностей між показаннями вказаних свідків.

Постановою слідчого ОСОБА_5 від 23.04.2019 року у вказаному клопотанні відмовлено у зв`язку з відсутністю суттєвих розбіжностей в показаннях свідків. Крім того зазначено, що працівники УВБ в Дніпропетровській області не входять до складу слідчо-оперативної групи у цьому провадженні.

26.04.2019 року потерпілою отримана копія вказаної постанови слідчого.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Ч. 9 ст. 224 КПК України, зокрема, передбачено, що слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних права є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування… має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

З наданих потерпілою копій протоколів допиту в межах кримінального провадження № 0001329 вбачаються розбіжності щодо переміщення особи, причетної, на думку потерпілої, до скоєння злочину та дій працівників поліції відносно цієї особи, що доцільно буде усунути шляхом проведення слідчої дії, передбаченої ч. 9 ст. 224 КПК України із застосуванням відеозапису, згідно ч. 5 ст. 224 КПК України, для належної фіксації такої дії та усунення розбіжностей у тлумаченні її результатів.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Зі змісту ст. 38 - 41 КПК України вбачається, що визначення суб`єктного складу осіб, уповноважених здійснювати досудове розслідування конкретного кримінального провадження є виключним правом керівника органу досудового розслідування, таким чином, вимога щодо залучення до участі у слідчій дії працівника Управління внутрішньої безпеки в Дніпропетровській області, не включеного до складу слідчо-оперативної групи у кримінальному провадженні № 0001329, задоволенню не підлягає.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ОСОБА_6 від 23.04.2019 року «про відмову в одночасному допиті свідків» в межах кримінального провадження за № 0001329 від 22.10.2018 року за ст.ст.170, ч.2 ст.296 КК України, - задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 від 23.04.2019 року «про відмову в одночасному допиті свідків» в межах кримінального провадження за № 0001329 від 22.10.2018 року за ст.ст.170, ч.2 ст.296 КК України скасувати.

Зобов`язати старшого слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 в межах кримінального провадження за № 0001329 від 22.10.2018 року за ст.ст.170, ч.2 ст.296 КК України, провести в порядку ч. 9 ст. 224 КПК України одночасний допит потерпілої ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , із застосуванням відеозапису, в порядку ч. 5 ст. 224 КПК України.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 10.05.2019 року о 08:50 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1