Справа № 362/635/18
Провадження № 1-кп/362/81/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002172 від 14.12.2017 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Глеваха, Васильківського р-ну, Київської області, українця, громадянина України, розлученого, маючого середньо-спеціальну освіту, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2015 р., з ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання сина: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 19.06.2015 р. до досягнення дитиною повноліття.

На підставі виконавчого листа від 21.07.2015 р., виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області, 24.07.2015 р. державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Васильківського МРУЮ ОСОБА_8 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 аліменти у розмірі 800 гривень щомісячно для утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 19.06.2015 р. до досягнення нею повноліття.

Разом з тим, починаючи з 19.06.2015 р. та по теперішній час, ОСОБА_5 , будучи ознайомленим з рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2015 р., достовірно знаючи, що згідно рішення суду він зобов`язаний виплачувати аліменти ОСОБА_9 , будучи працездатним, грошові кошти ОСОБА_9 , не сплачує, будь-якої іншої допомоги їй не надає, на обліку в центрі зайнятості населення не перебуває, тобто добровільно рішення суду не виконує й таким чином злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області коштів на користь ОСОБА_9 для утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 , який був неодноразово попереджений державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, на попередження не реагує, свої обов`язки, які покладені на нього, як на батька, не бажає виконувати й продовжує ухилятися від сплати аліментів та від виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області щодо сплати аліментів на користь ОСОБА_9 для утримання їх спільного сина ОСОБА_10 , чим становить ОСОБА_9 з сином у скрутне матеріальне становище. ОСОБА_5 відповідно до довідки-розрахунку заборгованості, який складено старшим державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_10 станом на 24.01.2018 р. в сумі 24600 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, визнав повністю, заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов зі збільшеними позовними вимогами, визнав повністю та показав, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з потерпілою ОСОБА_4 , який в подальшому був розірваний. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу він частково допомагав матеріально, але дуже мало. Він був безвідповідальним, але не злісним порушником. У нього є друга дитина. Він трохи вже сплатив аліменти на утримання дитини. Про рішення суду, яким з нього стягнуто аліменти на утримання дитини, йому було відомо. Він сплачував малі суми з великими проміжками часу. Минулим літом він погасив заборгованість по аліментам в розмірі 10000,00 грн. До виконавчої служби він з`являвся за викликом. На даний час не може сплачувати великі суми, але від сплати заборгованості по аліментам не відмовляється, зобов`язується сплачувати.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні збільшила свої позовні вимоги, просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованість по аліментам, які станом на 01.04.2019 р. складають в розмірі 26416,50 грн., що стверджується довідкою виконавчої служби від 01.04.2019 р. №48225690 та показала, що обвинувачений ОСОБА_5 її колишній чоловік, з яким вони розлучились. Обвинувачений ОСОБА_5 добровільно їй матеріальної допомоги на утримання сина не надавав. Іноді давав невеликі суми. Вона звернулась до суду з заявою про стягнення на її користь аліментів з обвинуваченого ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням суду було ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 19.06.2015 р. до досягнення дитиною повноліття. Обвинувачений ОСОБА_5 декілька разів сплатив аліменти за рішенням суду. Десь у листопаді 2018 р., під час розгляду даного кримінального провадження, сплатив заборгованість по аліментам в сумі до 10000,00 грн. Стосунків обвинувачений ОСОБА_5 з сином не підтримує. Цивільний позов зі збільшенням позовних вимог підтримала в повному обсязі. Стосовно міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 просила суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_5 в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України.

Визнаючи винуватим обвинуваченого ОСОБА_5 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до злочинів невеликої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги ІП Васильківського ВП ГУНП у Київській області ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 : є щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_5 буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи позитивну характеристику на ОСОБА_5 за місцем його проживання, те, що він раніше не судимий, щире каяття, думку потерпілої ОСОБА_4 , яка стосовно міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 просила суворо не карати, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у виді обмеження волі на певний строк, але із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства.

Що стосується цивільного позову потерпілої, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Заявлений цивільний позов потерпілою в даному кримінальному провадженні, позовні вимоги якого було збільшено в ході судового розгляду, просила стягнути загальний розмір заборгованості по аліментам в сумі 26416,50 грн., який обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав повністю, підлягає до задоволення, оскільки є доведеним та обгрунтованим і підтверджується довідкою-розрахунком виконавчої служби від 01.04.2019 р. №48225690 про розмір боргу по аліментам станом на 01.04.2019 р. в розмірі 26416,50 грн.

В судовому засіданні прокурор з приводу вирішення цивільного позову поклався на розсуд суду.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому суд при постановленні вироку не застосовує до ОСОБА_5 запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Застосувати до призначеного покарання ОСОБА_5 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_5 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_5 відраховувати з дня постановлення вироку.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Глеваха, Васильківського р-ну, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки смт. Глеваха Васильківського району Київської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) заборгованість по аліментам в розмірі 26416 (двадцять шість тисяч чотириста шістнадцять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1