Кримінальне провадження № 194/1342/18
Номер провадження № 1-кп/194/23/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2019 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 червня 2018 року за № 0000311 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 04 червня 1997 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 08 вересня 1997 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 03 жовтня 2002 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 16.09.2003 року на підставі ЗУ "Про амністію";
- 05 грудня 2005 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до 1 року позбавлення волі;
- 05 травня 2006 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі;
- 04 листопада 2008 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ст. 395, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 09 квітня 2013 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, ухвалою суду від 03.03.3014 року іспитовий строк скасовано, звільнився 22.04.2016 року умовно-достроково на 11 місяців 7 днів;
- 28 серпня 2017 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 16 червня 2018 року приблизно о 17-20 год. по раптово виниклому умислу, спрямованому на відкрите викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_5 , перебуваючи біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до останнього та просунувши свою руку до лівої внутрішньої кишені жилетки, яка була одягнута на ОСОБА_5 , та ривком вихопив гроші на загальну суму 600 грн. З місця вчинення злочину зник, грошима розпорядився на свій розсуд. Таким чином, умисно повторно відкрито викрав майно (гроші) потерпілого ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 600 грн.

Не зупинившись на скоєному, ОСОБА_3 26 червня 2018 року приблизно в період часу з 14-10 год. до 16-00 год. знаходився в якості гостя в квартирі АДРЕСА_4 , де мешкає ОСОБА_6 . Того ж дня, у вказаний проміжок часу, ОСОБА_3 , продовжуючи перебувати в якості гостя в квартирі АДРЕСА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 пішла до зальної кімнати, де в подальшому заснула, та за ним ніхто не спостерігає, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, пройшов до спальної кімнати, де з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, з висувного ящика тумби, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Nokia 216», вартість якого складає 1050,53 грн., з встановленою в ньому сім карткою оператора мобільного зв`язку «Vodafon», вартість якої складає 50 грн. З місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на свій розсуд,чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1100,53 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе визнав, та пояснив, що в середині червня 2018 року біля будинку, розташованого біля «квітника» в м. Тернівка він у п`яного ОСОБА_5 вихопив гроші у сумі 600 грн.: по 50 грн. та 100 грн., які потратив на свої потреби. Через декілька днів у другій половині дня він був в гостях у ОСОБА_6 , яка заснула, а він викрав мобільний телефон марки «Nokia», який заклав в ломбард, отримані кошти потратив на свої потреби. Телефон викупив чоловік потерпілої. Потерпілим шкоду не відшкодовував. В скоєнні злочинів розкаюється, допомагав працівникам поліції при розслідуванні, з сумою викраденого згоден.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідженнядопитом обвинуваченого, дослідженням довідки про вартість експертизи, висновком експертизи, речових доказів, протоколом огляду предмету, договором про надання фінансового кредиту та застави, та даних, які характеризують його особу.

Винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:

Як вбачається з протоколу огляду предмету від 14 серпня 2018 року, був оглянутий договір № 040.06 від 26 червня 2018 року, в якому вказано кредитодавець ПТ «Ломбард Бутенко та компанія» в особі директора ОСОБА_7 , місцезнаходження: м. Тернівка вул. Харківська буд. 7, позичальник ОСОБА_3 . Предмет застави мобільний телефон «Nokia rm-1187», оціночна вартість 200 грн., строк кредиту до 25 липня 2018 року.

Як вбачається з договору № 040.06 від 26 червня 2018 року, в якому вказано кредитодавець ПТ «Ломбард Бутенко та компанія» в особі директора ОСОБА_7 , місцезнаходження: м. Тернівка вул. Харківська буд. 7, позичальник ОСОБА_3 . Предмет застави мобільний телефон «Nokia rm-1187», оціночна вартість 200 грн., строк кредиту до 25 липня 2018 року.

Із висновку судово-товарознавчої експертизи № 3562-18 від 23 липня 2018 рокувбачається, що загальна вартість викраденого майна станом на 26 червня 2018 року, а саме мобільний телефон марки «Nokia 216» та сім картки мобільного оператора «Vodafon» складає 1100,53 грн.

Речовими доказами по справі, якими визнані: мобільний телефон марки «Nokia 216» із сім карткою «Vodafon», які передані на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 ; договір № 040.06 від 26 червня 2018 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд визнає їх достатніми та допустимими, та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєних злочинах.

Даючи юридичну оцінку його діям, суд вважає, що він винний у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, та його дії в цій частині слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, та в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та його дії в цій частині слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання суд враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, а злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, а також особи обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий за корисливі злочині, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не працює, офіційного джерела доходів не має.

Крім того, із досудової доповіді про обвинуваченого, підготовленої 18 жовтня 2018 року Павлоградським міськрайонним відділом філії державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області Державної установи "Центр пробації" Міністерства юстиції України, встановлено, що ОСОБА_3 неодноразово судимий, офіційно не працює, характеризується з посередньої сторони. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є активне сприяння в розкритті злочинів.
Суд вважає, що щирого каяття не має, оскільки така обставина носить лише формальний характер. Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак, всупереч твердженням обвинуваченого щодо щирого каяття, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений бажав відшкодувати збитки потерпілим.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є рецидив злочинів.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступень тяжкості скоєних злочинів, особи обвинуваченого, який за місцем мешкання охарактеризований посередньо, раніше неодноразово судимий за корисливі злочині, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не працює і не займається будь-якою суспільно-корисною працею, умисні середньої тяжкості та тяжкий злочини вчинив з корисливих мотивів,обставин, які пом`якшують покарання: активного сприяння в розкритті злочинів, та обставин, які обтяжують покарання:рецидив злочинів, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, думки потерпілих, які прохали призначити покарання на розсуд суду, матеріальних та моральних претензій не мають, та з урахуванням досудової доповіді про обвинуваченого, відповідно до якої виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства,суд вважає, що для його виправлення та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, але не в максимальній межі. Призначене судом покарання в межах санкцій статей обвинувачення з реальним його відбуванням є законним, справедливим, та воно сприятиме перевихованню винного та попередженню вчинення ним нових правопорушень. А тому підстави для застосування щодо обвинуваченого положень ст. 75 КК України відсутні.
Оскільки злочин обвинувачений ОСОБА_3 скоїв після постановлення відносно нього вироку Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2017 року, остаточне покарання йому слід призначити на підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Тернівського міського суду від 28 серпня 2017 року, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Клопотань про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу не заявлено.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст. 185 КК України - 3 (три) роки 3 місяці позбавлення волі;

-за ч.2 ст. 186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, визначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, та призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2017 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання під час виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, на проведення судово-товарознавчої експертизи № 3562-18 від 23 липня 2018 року у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Nokia 216» із сім карткою «Vodafon», які передані на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 залишити потерпілій ОСОБА_6 за належністю; договір № 040.06 від 26 червня 2018 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення,а засудженим в той самий строк з дня отримання копії вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1