06.03.2019
Справа № 642/1043/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в кримінальному провадженні № 0002727 від 16.10.2018 року за ч. 1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2018 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи знаходився у дворі будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник конфлікт з його сусідом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з приводу того, що племінники ОСОБА_6 збирають яблука з дерева, яка росте біля будинку. В ході конфлікту ОСОБА_7 керуючись прямим умислом на заподіяння невизначеної шкоди С здоров`ю, з мотивів раптово виниклої неприязні до гр. ОСОБА_6 , вирішив спричинити останньому тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , в процесі словесного конфлікту намагався нанести один удар металевим прутом, який він тримав у своїй правій руді по голові ОСОБА_6 , однак останній встиг прикрити голову своєю лівою рукою і удар прийшовся по лівій руці ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_5 припинив свої злочинні дії та покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-3200/18 від 26 жовтня 2018 року протиправними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 було нанесено наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма лівого передпліччя у вигляді перелому ліктьової кістки на рівні нижньої третини диафізу без зміщення кісткових уламків. Ці ушкодження утворилися як мінімум від однієї ударної травматичної дії тупим твердим предметом з місцем прикладання сили в ділянку проекції перелому, та могли бути отримані не пізніше дати звернення в лікувальний заклад де і були виявлені дані тілесні ушкодження. За ступенем тяжкості: закрита тупа травма лівого передпліччя у вигляді перелому ліктьової кістки на рівні нижньої третини диафізу без зміщення кісткових уламків не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що не є небезпечним для життя, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до висновку стаціонарної судово - психіатричної експертизи № 68 від 05.02.2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії нараноїдної. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає кримінальне правопорушення, ОСОБА_5 , перебував в стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_5 , відповідно до свого психічного стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Слідчий СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 , звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи зі звичайним наглядом, посилаючись на те, що в період інкримінованого діяння він мав та на теперішній час має хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної, він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та пояснив, що досудовим слідством зібрано достатньо доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, але ж під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що він не осудний, а тому просив клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги та госпіталізувати його до психіатричної установи зі звичайним наглядом.

Захисник ОСОБА_4 вважає необхідним клопотання слідчого задовольнити і застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру відповідно до клопотання.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 в судове засідання не викликався, у відповідності до ч. 2 ст. 506 КПК України судом прийнято рішення про проведення судового засідання без його участі, оскільки відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 на даний час не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із положень ст.ст. 93,94 КК України, ст.ст.512,513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені упостанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі наданих суду доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, та були досліджені в ході судового розгляду.

Між тим, у відповідності до висновку судово-психіатричної експертизи № 68 від 05.02.2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає кримінальне правопорушення, ОСОБА_5 , перебував в стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_5 , відповідно до свого психічного стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Таким чином, встановлена неосудність ОСОБА_5 на момент розгляду кримінального провадження, так як він в даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

У відповідності до вимог ст.ст.19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Згідно п.3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

Відповідно до ч.2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, мало місце і вчинене ОСОБА_5 в стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.19, 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи зі звичайним наглядом задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у стані неосудності.

Застосувати відносно ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Копію ухвали після її проголошення вручити учасникам судового провадження.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня її проголошення через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1