Ухвала
Іменем України

23 січня 2019 року смт.Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000991 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, з повною вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, -

встановив:

12 грудня 2018 року на розгляд судді надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000991 від 13 серпня 2018 року, відносно ОСОБА_5 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Під час досудового розслідування обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у сумі 920500,00 гривень, яку було внесено.

13 грудня 2018 року ухвалою судді обвинувальний акт призначений до попереднього розгляду.

В підготовчому судовому засіданні захисник надав суду письмове клопотання щодо визнання бездіяльності прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час особистого обшуку ОСОБА_5 та зобов`язання прокурора припинити тимчасове вилучення майна та повернути, речі вилучені 28 серпня 2018 року, в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , а саме телефону «Iphone».

Окрім того захисник надав суду клопотання про скасування запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, забезпеченого заставою в сумі 920500,00 гривень та повернення застави особі, яка її внесла - ОСОБА_7 мотивуючи клопотання тим, що на теперішній час підстави у обранні будь-якого запобіжного заходу до ОСОБА_6 відсутні, так як досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершене, допитані всі свідки та зібрані усі докази у справі. Окрім того, відсутні будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Зокрема надав письмове клопотання про допит свідка ОСОБА_8 та просив суд задовольнити клопотання щодо витребування у Дніпровському РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області матеріал, зареєстрований в ЖЄО №20655 від 20 грудня 2018 року (матеріал списано до справи ДРВП № 20655 т. 170/22 від 21 грудня 2018 року) за фактом виявлення грошових коштів у сумі 2500 гривень, купюрами номіналом 500 гривень 5 штук: СГ 1205598, МА 6985558, УН 4047011, ВЕ 0800923, ФЖ 0717567 та 72 не справжні купюри номіналом 500 гривень з надписом «Імітаційний захід» однаковим номером ЗГ 1649464 з метою дослідження його при розгляді кримінального провадження в суді.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор просив надати час для ознайомлення з клопотаннями сторони захисту, та в підготовчому судовому засіданні щодо клопотання про допит свідка ОСОБА_8 та витребування в Дніпровському РВ матеріал, зареєстрований в ЖЄО №20655 від 20 грудня 2018 року (матеріал списано до справи ДРВП № 20655 т. 170/22 від 21 грудня 2018 року) за фактом виявлення грошових коштів з метою дослідження його при розгляді кримінального провадження в суді не заперечував.

У задоволенні клопотання захисника в порядку ст.315 КПК України про визнання бездіяльності прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час особистого обшуку ОСОБА_5 та зобов`язання прокурора припинити тимчасове вилучення майна та повернути, речі вилучені від 28 серпня 2018 року, а саме телефону «Iphone», в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 заперечував.

Крім того, заперечував щодо скасування запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, забезпеченого заставою в сумі 920500,00 гривень та повернення застави особі, яка її внесла - ОСОБА_7 , обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме переховування від суду, незаконного впливу на свідків, тяжкістю кримінального правопорушення яке вчинив обвинувачений. Будь-яких клопотань не мав.

Вивчивши обвинувальний акт з додатками, та обсудивши клопотання захисника, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Судом установлено, що під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід ухвалою апеляційного суду від 07 вересня 2018 року, якою застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 годин 25 жовтня 2018 року, з можливістю внесення застави у п`ятсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 920500,00 гривень та гр. ОСОБА_7 внесено заставу.

Підставою обрання такого запобіжного заходу була обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, що також було предметом розгляду слідчого судді на досудовому розслідуванні та в судді апеляційної інстанції.

На теперішній час судом не встановлені підстави у обранні будь-якого запобіжного заходу до ОСОБА_6 , так, як досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершене, допитані всі свідки та зібрані усі докази у справі. Окрім того, відсутні будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України на яких наполягав прокурор.

Наявність обвинувачення відносно ОСОБА_6 у вчинені тяжкого кримінального правопорушення не може бути єдиним чинником, що давав би підстави суду відмовити у задоволені вищезазначеного клопотання, що також було зазначено прокурором.

На підставі ст. 194 КПК України, після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії запобіжного заходу.

Сукупність наведених обставин, на думку суду, знижує ступінь ризиків, що були підставою обрання вищевказаного запобіжного заходу, а тому клопотання захисника підлягає задоволенню.

За приписами ч. 9 ст. 100, ст. 374 КПК України доля речових доказів і документів вирішується ухвалою суду за клопотанням слідчого чи прокурора, а на стадії судового розгляду - судом, при цьому такі докази і документи повинні зберігатися до набрання кінцевим судовим рішенням законної сили.

Питання зберігання речових доказів і документів регулюється ст.100 КПК України, яка передбачає випадки, коли таке майно повертається володільцю до завершення кримінального провадження. Зокрема, згідно з ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був вилучений правоохоронцями, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю.

Згідно із п. 1 ч.6 ст. 100 КПК України деякі види речових доказів також можуть повертатися власнику (законному володільцю) або передаватися йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Як встановлено судом, річ, щодо якої ставиться питання про повернення вважаються фактично речовими доказами та може (але не повинна виключно) зберігатися при матеріалах кримінального провадження.

Дії прокурора - процесуального керівника у кримінальному провадженні відповідають вимогам закону в частині не повернення вилученого майна.

Відповідно до ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Враховуючи, що в даний час в провадженні суду знаходиться кримінальне провадження № 0000991 за обвинуваченням ОСОБА_5 судовий розгляд якого не закінчився, предмет, який просить повернути обвинуваченому його захисник у цьому провадженні може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому клопотання щодо повернення суд вважає передчасним.

Також суд дослідивши клопотання захисника про витребування доказів, та заслухавши думку учасників справи зокрема прокурора, який не заперечував щодо його задоволення, приходить до висновку про необхідність витребування вказаних речей, тому як вказані грошові кошти можуть мати значення для даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання щодо клопотання сторони захисту про виклик додаткового свідка, суд вважає, що воно підлягає задоволенню, тому що відповідає вимогам ст. 42 КПК України, якою визначено права обвинуваченого.

Разом з тим при вирішення питання про призначення справи до судового розгляду, суд враховує, що стороною обвинувачення та захисту не була висловлена думка щодо призначення справи до судового розгляду чи повернення обвинувального акту, а тому суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Вивчивши виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, які містяться в обвинувальному акті, правову кваліфікацію кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення суд дійшов висновку, що фактичні обставини, правова кваліфікація та формулювання обвинувачення узгоджуються між собою і не вбачає порушень ст. 291 КПК України.

Прокурором дотримані вимоги вищезазначених статей КПК України, норми ст.291 КПК України щодо вимог до обвинувального акту прокурором дотримано, оскільки прокурором викладено обвинувачення у формі, в якій останній вважає його встановленим.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність призначити справу до судового розгляду. З урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження його слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 314, 315, 316, 291, 331 ч.3, 369 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000991 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні у залі суду на 11 годину 00 хвилин 31 січня 2019 року. Резервною датою визначити: 11 годину 30 хвилин 20 лютого 2019 року.

Клопотання захисника ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу та повернення застави задовольнити.

Негайно повернути ОСОБА_7 (паспорті дані та ІПН невідомі) заставу за платіжним дорученням №259199071 від 12 вересня 2018 року, внесену за ОСОБА_5 у розмірі 920500,00 (дев`ятсот двадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Задовольнити клопотання сторони захисту про виклик свідка ОСОБА_8 .

Витребувати в Дніпровському РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області матеріал, зареєстрований в Журналі єдиного обліку №20655 від 20 грудня 2018 року (матеріал списано до справи ДРВП № 20655 т. 170/22 від 21 грудня 2018 року) за фактом виявлення грошових коштів у сумі 2500 гривень, купюрами номіналом 500 гривень 5 штук: СГ 1205598, МА 6985558. УН 4047011, ВЕ 0800923, ФЖ 0717567 та 72 не справжні купюри номіналом 500 гривень з надписом «Імітаційний захід» однаковим номером ЗГ 1649464 з метою дослідження його при розгляді кримінального провадження в суді.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про визнання бездіяльності прокурора у кримінальному провадженні та поверненні вилученого майна відмовити.

Справу розглядати за обов`язковою участю прокурора, обвинуваченого, захисників.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 прокурору і направити начальнику управління Державної казначейської служби України м. Київ, начальнику Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1