23.10.2018
Провадження №1-кп/522/65/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2018 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010747 від 03.12.2014 р., відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Біляївка, Одеської області, громадянина України, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не засудженого, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Одеси, громадянки України, мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не засудженої, обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9

потерпілих та цивільних позивачів ОСОБА_10 , ОСОБА_11

захисників: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258 КК України.

Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження потерпіла та цивільний позивач ОСОБА_10 з метою забезпечення збереження речових доказів та слідів злочину, подала клопотання про арешт та заборону Одеській міській раді, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради приймати будь-які рішення, вчиняти будь-які дії, пов`язані із відчуженням, розпорядженням та або користвунням майном нежитловим приміщенням загальною площею 467,4 кв.м, розташованим за адресою: АДРЕСА_6 до ухвалення вироку по вказаній справі та допустити її до вказаного приміщення для огляду та опису наявного та належного їй майна.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_10 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як зазначає потерпіла та цивільний позивач необхідність застосування арешту вказаного нею майна полягає у тому, щоб забезпечити збереження речових доказів та слідів злочину.

Однак з контексту ч.1 ст.170 КПК України випливає, що арешт може бути накладено виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно зі ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Подане потерпілим та цивільним позивачем клопотання не містять в собі будь-яких документів та доказів, що майно на яке вона просить накласти арешт належить саме обвинуваченим. Оскільки в матеріалах кримінального провадження, яке знаходиться у суду, відсутні докази належності обвинуваченим права власності на вказане нерухоме майно, тому суд на даний час позбавлений можливості вирішити питання арешту.

Крім того, частиною 1 статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Отже клопотання про накладення арешту на майно необгрунтоване і у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 331, 350, 371 колегія суду, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_10 про арешт та заборону Одеській міській раді, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради приймати будь-які рішення, вчиняти будь-які дії, пов`язані із відчуженням, розпорядженням та або користвунням майном нежитловим приміщенням загальною площею 467,4 кв.м, розташованим за адресою: АДРЕСА_6 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2