Справа № 442/8712/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/100/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 грудня 2018р.

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника ВК ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 грудня 2018р. відмовлено у задоволенні клопотання начальника ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№ 40)» ОСОБА_10 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_6 , з тих підстав, що засуджений не довів свого виправлення.

Не погоджуючись із даною ухвалою засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задоволити подання адміністрації ВК про його умовно-дострокове звільнення. В обґрунтування своїх вимог засуджений покликається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали. Зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема не застосуванні закону, який підлягав застосуванню, а саме ст. 81 КК України. Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що за час відбування покарання у ВК № 40 він 9 разів заохочувався за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку. Звертає увагу, що жодних обґрунтувань та доказів, які б свідчили про те, що він не став на шлях виправлення у матеріалах провадження не має.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_6 та виступ захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили звільнити засудженого ОСОБА_6 умовно-достроково від відбування покарання, думку прокурора про безпідставність поданої апеляційної скарги, з огляду на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, перевіривши та дослідивши матеріали провадження та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2, п.3 ч.3 ст. 81 КК України умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з належною повнотою дослідивши матеріали клопотання начальника ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№ 40)» про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_6 , яке не було погоджено головою спостережної комісії при Дрогобицькому міськвиконкомі, оглянувши матеріали особової справи засудженого, прийшов до обґрунтованого висновку що засуджений ОСОБА_6 , відбуваючи призначене судом покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення,та підставно відмовив в його умовно-достроковому звільненні від відбування призначеного покарання.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_6 13.03.2009р. було засуджено вироком апеляційного суду Івано-Франківської області за ст.ст. 115 ч. 2 п. 9, 12, 13, 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 70 КК України на 15 років позбавлення волі.

Окрім цього, 16.03.2010р. ОСОБА_6 було засуджено вироком Ямпільського районного суду Сумської області за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України на 15 років позбавлення волі. Засудженому ОСОБА_6 було зараховано у строк відбуття покарання, відбуте покарання за попереднім вироком за період з 14.12.2008р. по 15.03.2010р., а також зараховано у строк відбуття покарання адміністративне затримання у порядку ч. 3 ст. 263 КУпАП та продовження затримання у порядку ч. 8 ст. 165-2 КПК України з 11.11.2008р. по 22.11.2008р.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.02.2016р. засудженому ОСОБА_6 у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.11.2008р. по 22.11.2008р. та з 14.12.2008р. по 07.04.2010р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 14.12.2008р. Кінець строку відбування покарання ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час засуджений ОСОБА_6 відбув призначеного покарання.

Згідно характеристики адміністрації ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№ 40)» засуджений ОСОБА_6 під час перебування у СІЗО м. Івано-Франківська характеризувався негативно: вимоги режиму відбування покарання порушував два рази, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Дані порушення виразились у зберіганні заборонених предметів. Адміністрацією СІЗО не заохочувався. Під час перебування у ГВК-96 характеризувався посередньо: вимоги режиму відбування покарання не порушував. Адміністрацією установи не заохочувався. З 03.01.2014р. відбуває покарання у Дрогобицькій виправній колонії (№ 40) Львівської області. На виробництві установи працевлаштований токарем в інструментальному цеху. За час відбування покарання характеризується наступним чином: допускав порушення установленого порядку відбування покарання, за що один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Дане порушення виразилось у зберіганні заборонених предметів. Адміністрацією установи дев`ять разів заохочувався. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно, самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень навичок для самостійного їх виконання, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Згідно протоколу № 17 від 12.09.2012р. рішенням комісії установи засудженому ОСОБА_6 відмовлено у застосування ст. 101 КВК України, як такому, що не став на шлях виправлення. Згідно протоколу № 6 від 23.03.2016р. рішенням комісії установи засудженому ОСОБА_6 відмовлено у застосування ст. 101 КВК України, як такому, що не став на шлях виправлення. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.10.2017р. засудженому ОСОБА_6 відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України.

Покликання в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_6 на те, що під час відбування покарання він 9 разів заохочувався за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, що на думку апелянта є підставою для застосування положень ст. 81 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

При цьому, судом першої інстанції вірно враховано та зазначено про те, що поведінка засудженого ОСОБА_6 , яка передувала висновку адміністрації ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№ 40)» про виправлення засудженого мала місце не раніше ніж 23.03.2016р., тобто часу набагато меншому від того, який провів засуджений ОСОБА_6 у місцях позбавлення волі.

Розглянувши доводи захисника про те, що у засудженого ОСОБА_6 є дід ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає один у с. Солуків, Долинського району, Івано-Франківської області, та потребує догляду і сторонньої допомоги, колегія суддів вважає, що даний факт не є підставою для умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_6 за наявності вищенаведених обставин.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції не допущено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не містить правових підстав для скасування оскаржуваного ним судового рішення, а тому колегія суддів визнає таку необґрунтованою, та не вбачає підстав для скасування ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.12.2018р. щодо ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 грудня 2018р. про відмову у задоволенні клопотання начальника Дрогобицької виправної колонії № 40 Львівської області ОСОБА_10 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_6 без змін.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4