Провадження №1-кп/127/987/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 22.07.2018 р. за № 0003072, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 186 КК України.

Строк утримання ОСОБА_5 під вартою спливає 11.02.2019 р., однак у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні провести судові засідання до зазначеної дати не представляється за можливе, тому судом відповідно до приписів частини третьої статті 331 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) на розгляд сторін кримінального провадження винесено питання щодо доцільності продовження строку утримання ОСОБА_5 під вартою.

Прокурор вважає за необхідне продовжити строк утримання ОСОБА_5 під вартою з тих підстав, що останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, порушив обмеження, встановлені запобіжним заходом, не пов`язаним з позбавленням волі, на даний час усі свідки в кримінальному провадженні не допитані.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 вважає, що підстави для продовження строку утримання ОСОБА_5 під вартою відсутні, оскільки винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину на даний час не доведена, прокурором не доведено, що обвинувачений може чинити тиск на свідків у кримінальному провадженні, також звернув увагу суду на необхідність лікування обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, а також просив звільнити його з-під варти у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 22.07.2018 р. за підозрою у вчиненні злочину було затримано ОСОБА_5 і 24.07.2018 р. слідчим суддею стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. В подальшому 19.09.2018 р. слідчим суддею під час досудового розслідування було продовжено строк тримання ОСОБА_5 під вартою. Підставами для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою, як слідує із зазначених судових рішень, стало те, що останній обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, не має постійного місця роботи.

Під час проведення підготовчого судового засідання 18.10.2018 р. судом було продовжено строк тримання обвинуваченого під вартою з тих підстав, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину в період не знятої і не погашеної судимості за вчинення умисних злочинів, на час проведення підготовчого судового засідання розгляд справи по суті не розпочато, потерпіла та свідки кримінального провадження допитані не були. В подальшому судом продовжувався строк утримання ОСОБА_5 під вартою.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суд враховує наступне.

Згідно з частиною першою статті 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. При цьому частиною другою статті 331 КПК регламентовано, що в ирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Частиною третьою статті 331 КПК визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Порядок продовження строку тримання під вартою регламентований статтею 199 глави 18 КПК, зокрема, частиною першою зазначеної статті визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. При цьому суд враховує, що частина третя статті 199 КПК є банкетною нормою щодо статті 184 КПК. Зі змісту частини другої статті 184 КПК випливає, що копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суд враховує положення частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК, пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 р.
Зокрема, згідно з положеннями частиною першою статті 183 КПК взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, вчиненого в період не знятої і не погашеної судимості за вчинення умисних злочинів. На даний час свідки згідно з клопотаннями сторін кримінального провадження не допитані. Посилання обвинуваченого та його захисника на неможливість перебування ОСОБА_5 під вартою за станом здоров`я суд оцінює критично, оскільки об`єктивних даних, які б підтвердили зазначену обставину, суду надано не було. Посилання захисника обвинуваченого на те, що прокурором не доведено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, зможе чинити тиск на свідків суд також оцінює критично. Таким чином, враховуючи положення частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК, суд вважає за доцільне продовжити строк утримання ОСОБА_5 під вартою.
Керуючись статтями 331, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк утримання ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, тобто з 23.01.2019 р. до 23.59 год. 23.03.2019 р.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: