ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 192/2349/18
Провадження № 1-кс/201/202/2019
УХВАЛА

10 січня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська передано клопотання слідчого СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000738 від 28.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, згідного якого слідчий просить накласти арешт на тимчасове вилучене майно.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28 листопада 2018 року, приблизно 13 годині 30 хвилин, знаходячись поблизу території домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить його батькам, в ході з`ясування стосунків, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті останньому, умисно, протиправно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, наніс один удар ножем в в область спини та один удар ножемпід щелепову область потерпілому ОСОБА_7 ,чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді ножового поранення під щелепової області. однак свій злочин довести не зміг до кінця, з причин що не залежали від його волі, оскільки втрутився син потерпілого ОСОБА_8

Відомості за даним фактом 28.11.2018 року були внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000738 з попередньою кваліфікацією ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України, тобто закінчений замах на умисне вбивство.

28.11.2018 проведено огляд місця події, а саме території поблизу будинку № 13 по вул. Комарова, с. Гончарка, Солонянського району, Дніпропетровської області, в ході якого було виявлено та вилучено:

1.ніж кухонний зі слідами бурого кольору;

2.чотири колеса з пошкодженою гумою два з яких марки «Samara 1» два з яких марки «Cordiant».

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Вислухавши думку слідчого, вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 28.11.2018 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000738 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене у вилучених в ході проведеного огляду за вищевказаною адресою документах та речах збереглися сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі документи, які підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Дослідивши матеріали клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки дані викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що також з метою належної фіксації доказів у провадженні, виявлені та вилучені речі, відповідно до ст. 98 КПК України, є предметами, використаними як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберігають його сліди, а також необхідні для забезпечення належної фіксації таких доказів у кримінальному провадженні та забезпечення збереження таких речових доказів, у зв`язку із чим арешт на тимчасово вилучене майно є необхідним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно: 1. ніж кухонний зі слідами бурого кольору; 2. чотири колеса з пошкодженою гумою два з яких марки «Samara 1» два з яких марки «Cordiant».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1