Дата документу 05.03.2019 Справа № 335/105/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/105/18 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/199/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого старшим охоронцем ТОВ «Виробничо комерційна фірма Дрогобицький завод автомобільних кранів», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 п.п. 5,12 ч. 2 ст. 115 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

захисників підозрюваного ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

поручителя підозрюваного ОСОБА_6 - Народного депутата України ОСОБА_14 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Запорізької області ОСОБА_15 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистої поруки, з покладенням певних обов`язків, строк виконання яких встановлений два місяця, тобто до 15 квітня 2019 року.
Поручителем підозрюваного ОСОБА_6 визначено Народного депутата України ОСОБА_14 .
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що обґрунтовуючи висунуту підозру ОСОБА_6 , сторона обвинувачення послалася та надала слідчому судді докази, аналізуючи які можливо дійти висновку, що вони містять відомості про ймовірну причетність підозрюваного ОСОБА_6 до інкримінованих йому злочинів, однак така причетність має бути перевірена органом досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження.

Матеріали клопотання не містять доказів, які б свідчили про ухилення ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, за матеріалами кримінального провадження вбачається, що сторона обвинувачення мала у розпорядженні дані щодо фактичного місця проживання та офіційного місця роботи ОСОБА_6 , проте не вжила жодних заходів щодо повідомлення цієї особи про виклики та про підозру за вказаними адресами.

Твердження сторони обвинувачення щодо ризику ймовірного впливу підозрюваним на потерпілого та свідків можна уникнути шляхом покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування з певними особами у кримінальному провадженні. Разом з цим, матеріали, додані до клопотання, взагалі не містять відомостей про те, хто визнаний потерпілим по даному кримінальному провадженню, та які свідки допитані у кримінальному провадженні, окрім малолітнього свідка ОСОБА_16 , який не вказав на ОСОБА_6 як на особу, що причетна до злочину.

Також є необґрунтованими доводи обвинувачення про ризики вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки як свідчать матеріали кримінального провадження, останній раніше не судимий та жодного разу до кримінальної відповідальності не притягався.

Разом з тим, ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливого перешкоджання підозрюваним встановленню істини у кримінальному провадженні, доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування.

Клопотання не містить переконливого обґрунтування доводів сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, - у вигляді особистої поруки, яка забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , з покладенням на нього певних обов`язків, та визначив в якості поручителя Народного депутата України ОСОБА_14 , який є особою, яка заслуговує на особливу довіру, має особисті зв`язки з підозрюваним та моральний вплив на нього, завдяки чому зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного. В заяві Народного депутата України ОСОБА_14 містяться відомості, які характеризують позитивно підозрюваного. Поручитель ознайомлений з обов`язками та наслідками порушення підозрюваним процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 06 квітня 2019 року.
В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що слідчим суддею не надано належну оцінку тому факту, що один з злочинів, інкримінованих ОСОБА_6 , є незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб.
Під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, яка підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: за вчинення злочинів за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 п.п. 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, які згідно ст. 12 КК України, віднесені до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочину, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.
З метою уникнення відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень (злочинів), ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризики, передбачені п.п. 2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовуються тим, що на теперішній час не встановлені усі особи, причетні до організації та вчинення злочину, не виявлені та не вилучені усі об`єкти, речі, техніка, засоби зв`язку, що мають та можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні,і це свідчить про те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризиків та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою до розгляду кримінального провадження в суді.

Таким чином, є достатньо підстав вважати що, перебуваючи на свободі, підозрюваний може вчинити спроби переховуватись від органу розслідування, а також незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим способом.

В своїй заяві представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_17 просить вищезазначену ухвалу слідчого судді скасувати та обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри є цілком обґрунтованим; наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, також обґрунтована; застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_6 неможливо, оскільки він не зможе виконувати обов`язки, покладені на особу при обранні особистого зобов`язання, домашнього арешту, поруки. Факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою до розгляду кримінального провадження в суді.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001735 від 23 травня 2018 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 п.п. 5,12 ч. 2 ст. 115 КК України.
За результатами досудового розслідування 28 грудня 2018 року ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 п.п. 5,12 ч. 2 ст. 115 КК України, яке особисто ним отримано 15 лютого 2019 року.
Відповідно до версії сторони обвинувачення, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 п.п. 5,12 ч. 2 ст. 115 КК України закінчений замах на вбивство ОСОБА_9 , вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Заслухавши доповідь судді; прокурора ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та слідчого ОСОБА_8 , який підтримав доводи клопотання; представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , яка підтримали апеляційну скаргу прокурора та просила її задовольнити; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також поручителя Народного депутата України ОСОБА_14 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вважали, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону.

Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисників, вислухана думка прокурора, слідчого та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також конкретні обставини зазначеного правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 п.п. 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Як встановлено слідчим суддею, надані прокурором докази свідчать про ймовірну причетність ОСОБА_6 до вказаних кримінальних правопорушень.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється.
Перевіряючи доводи клопотання, слідчий суддя не у повній мірі погодився з існуванням ризиків, про які вказують слідчий та прокурор.

При цьому, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, який має постійну реєстрацію та місце проживання, офіційно працевлаштований, має родину, міцні соціальні зв`язки, соціально адаптований, учасник бойових дій на сході України, до кримінальної відповідальності не притягався, раніше не судимий. Слідчий суддя дійшов висновку, що долучені до клопотання докази в своїй сукупності не можуть переконливо свідчити про наявність підстав для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.
Свої висновки слідчий суддя належним чином вмотивував в оскаржуваній ухвалі.
Зокрема, спростовуючи доводи клопотання, які є аналогічними з доводами апеляційної скарги прокурора, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі обґрунтовано вказав на те, доказів на обґрунтування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду надано не було; неявки ОСОБА_6 31 грудня 2018 року та 02 січня 2019 року для участі у проведенні слідчих дій в якості підозрюваного не можна визнати неповажними, оскільки одна з двох повісток містить неповну адресу місця проживання ОСОБА_6 ; у органу досудового розслідування були відсутні відомості про отримання таких викликів ОСОБА_6 або відомості Укрпошти щодо руху вказаних відправлень; виклики здійснено з порушенням вимог ст. 135 КПК України, що свідчить про формальний підхід слідчого при вчиненні вказаних процесуальних дій та оголошенні розшуку ОСОБА_6 . Слідчий суддя зауважив на тому, що на час оголошення розшуку ОСОБА_6 останній не набув у встановленому законом порядку статусу підозрюваного.
Про відсутність намірів ухилення від органу досудового розслідування та суду підозрюваний надав переконливі пояснення в суді першої інстанції, а також запевнив, що належним чином буде виконувати покладені на нього обов`язки.
Аналогічні пояснення щодо відсутності намірів підозрюваного ухилятися від органу досудового розслідування та суду, а також про належне виконання покладених на підозрюваного обов`язків, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції надали підозрюваний ОСОБА_6 та його поручитель Народний депутат України ОСОБА_14 , який запевнив, що має особисті зв`язки з підозрюваним ОСОБА_6 та моральний вплив на нього, завдяки чому може забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.
Ставити під сумнів доводи поручителя жодних підстав немає, з огляду і на те, що, як встановлено при апеляційному розгляді, всі свої процесуальні обов`язки підозрюваний ОСОБА_6 виконує.
У судовому засіданні апеляційної інстанції представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_17 зазначила, що 21 вересня 2018 року у зв`язку з тим, що за потерпілим стежили невідомі особи після вчинення замаху на його вбивство, у зв`язку з чим потерпілий був змушений звернутися до слідчого із заявою про забезпечення йому цілодобової охорони. Постановою слідчого потерпілому було забезпечено цілодобову охорону, однак у зв`язку з існуванням реальних відомостей про продовження небезпеки для життя потерпілого, останній був змушений виїхати за межі України до затримання осіб, причетних до замаху на вбивство, тобто ризик незаконного впливу на потерпілого є реальним. Також представник потерпілого зазначила, що слідчим було запропоновано підозрюваному ОСОБА_6 надати для дослідження власні зразки біологічного середовища (чим останній міг би спростувати результати висновків судових молекулярно-генетичних експертиз), проте підозрюваний відмовився від надання таких зразків.

Разом з цим, слідчим суддею за наслідками перевірки доводів клопотання зазначено, що ризику ймовірного впливу підозрюваним на потерпілого та свідків можна уникнути шляхом покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування з певними особами у кримінальному провадженні. Разом з цим, матеріали, додані до клопотання, взагалі не містять відомостей про те, хто визнаний потерпілим по даному кримінальному провадженню та які свідки допитані у кримінальному провадженні, окрім малолітнього свідка ОСОБА_16 , який не вказав на ОСОБА_6 як на особу, що причетна до злочину.

Також слідчим суддею встановлено, з чим погоджується і колегія суддів, що доводи клопотання про наявність ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, є необґрунтованими, оскільки як свідчать матеріали кримінального провадження, останній раніше не судимий та жодного разу до кримінальної відповідальності не притягався.

Об`єктивних даних про те, що ОСОБА_6 має відношення до обставин, на які посилається представник потерпілого адвокат ОСОБА_17 , у зв`язку з якими, зі слів останньої, потерпілий залишив територію України, а саме, до незаконного спостереження за потерпілим вже після вчинення замаху на його вбивство, в наданих суду матеріалах немає.

Разом з тим, ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, щодо можливого перешкоджання підозрюваним встановленню істини у кримінальному провадженні, є доведеним з огляду на початкову стадію досудового розслідування, проте, слідчий суддя дійшов висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що клопотання не містить переконливого обґрунтування доводів сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не зможе запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, та дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, яка забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , з покладенням на нього певних обов`язків, визначивши поручителем Народного депутата України ОСОБА_14 .

Зазначені висновки слідчого судді прокурором не спростовані.
Будь-яких даних про те, що ОСОБА_6 не виконує своїх процесуальних обов`язків чи заважає кримінальному провадженню, в наданих суду матеріалах провадження немає.

З врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Запорізької області ОСОБА_18 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистої поруки, з покладенням певних обов`язків, строк виконання яких встановлений два місяця, тобто до 15 квітня 2019 року, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4