Рівненський апеляційний суд
______________________________________________копія:_________
У Х В А Л А
Іменем України

02 квітня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача- ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за поданням старшого інспектора Рівненського міськрайонного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_4 (далі представник органу пробації) від 12 вересня 2018 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає у АДРЕСА_1 , для відбування покарання, призначеного вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 листопада 2015 року за ч.1 ст.263; ч.4 ст.296; ч.1 ст.70, ст.ст. 75, 76 КК України, яким його засуджено до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців з іспитовим строком 3 (три) роки;

За участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ;

за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 10 грудня 2018 року;

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 10 грудня 2018 року скасувати та відмовити у задоволенні клопотання представника органу пробації від 12 вересня 2018 року про скасування іспитового строку та направлення засудженого для відбування покарання призначеного вироком.

Згідно оскаржуваної ухвали суду першої інстанції задоволено подання представника органу пробації і направлено засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, призначеного йому вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 листопада 2015 року.

В апеляційній скарзі захисник засудженого адвокат ОСОБА_8 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції зазначає, що подання про скасування звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням судом першої інстанції розглядалось без участі засудженого ОСОБА_5 , а із повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що повістка про дату, час та місце розгляду подання були вручені дружині засудженого, про що свідчать її підписи, у зв`язку із чим, на думку захисника, було порушено право на захист засудженого. Крім того, зазначає, що в матеріалах особової справи є достатня кількість письмових документів, які характеризують ОСОБА_5 з позитивної сторони, а поодинокі випадки нез`явлення засудженого до органу пробації для реєстрації пов`язані із поважними обставинами, оскільки в засудженого народилась донька ІНФОРМАЦІЯ_2 , а щодо нез`явлення засудженого до органу пробації 06 червня 2018 року та 05 вересня 2018 року, то захисник зазначає, що засуджений перебував на обстеженні у лікувальному закладі, що підтверджується копіями документів, доданих захисником до апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, у ході задоволення подання представника органу пробації вказав у оскаржуваній ухвалі, що із матеріалів особової справи на засудженого безспірно вбачається, що ОСОБА_5 не виконує обов`язків, покладених на нього вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 листопада 2015 року, а саме обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, у зв`язку із чим, представником до засудженого було застосовано: 1) письмове попередження від 10 квітня 2018 року, письмове попередження від 04 липня 2018 року, письмове попередження від 06 вересня 2018 року, письмове попередження від 11 жовтня 2018 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Крім того, суд мотивував постановлене рішення тим, що до застосування вказаних попереджень представником органу пробації до засудженого, Рівненським міським судом Рівненської області раніше вже вирішувалось питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і 08 грудня 2017 року було постановлено ухвалу про відмову у задоволенні аналогічного подання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника адвоката ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_5 , які повністю підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, скасувавши постановлену ухвалу суду першої інстанції, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін оскаржувану ухвалу, але в судових дебатах висловився про часткове задоволення апеляційної скарги в частині щодо скасування ухвали з направленням справи на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали судового провадження та проаналізувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд даного судового провадження у суді першої інстанції, з таких підстав.

Пунктом десятим постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року закріплено, що згідно з ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Аналогічне положення міститься в «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 19 грудня 2003 року, яка була чинною на момент постановлення судом першої інстанції оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.3 ст.166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Як встановив суд першої інстанції, що вбачається з матеріалів особової справи на засудженого ОСОБА_5 , останній не виконує обов`язків, покладених на нього вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 листопада 2015 року, а саме обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, у зв`язку з чим, представником органу пробації до засудженого було застосовано: письмове попередження від 10 квітня 2018 року, письмове попередження від 04 липня 2018 року, письмове попередження від 06 вересня 2018 року, письмове попередження від 11 жовтня 2018 року про можливе скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання за вироком.

Відповідно до ч.4 ст.166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У ході системного аналізу вищевказаних норм кримінального процесуального закону, для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного покарання за вироком суду, необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмового (-их) попередження (-нь).

Адвокат ОСОБА_8 до апеляційної скарги додав ряд копій документів, з яких убачається, що 03 квітня 2018 року у засудженого народилась донька ОСОБА_9 , тобто напередодні застосування попередження засудженому 10 квітня 2018 року, у ході наданої захисником копії письмових пояснень дружини ОСОБА_5 ОСОБА_5 встановлено, що до винесення попередження органом пробації засудженому, останній перебував удома та доглядав за хворою дитиною.

Захисником адвокатом ОСОБА_8 до апеляційної скарги та у судовому засіданні суду апеляційної інстанції були додані та надані також й інші характеризуючі дані, з яких не вбачається, що ОСОБА_5 характеризується негативно, чи не став на шлях виправлення.

Мотиви суду, викладені в ухвалі про те, що після постановлення Рівненським міським судом Рівненської області ухвали від 08 грудня 2017 року про відмову у задоволенні подання щодо ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, до засудженого, як зазначалося вище, повторно застосовувалися попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, у зв`язку з неявкою без поважних причин для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, відповідно: 04 квітня 2018 року, 06 червня 2018 року, 05 вересня 2018 року та 09 жовтня 2018 року, на думку колегії суддів не можуть бути покладені в основу прийняття оскаржуваного захисником рішення про задоволення клопотання представника органу пробації, оскільки, згідно п.5.3 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань (з наступними змінами) , зареєстрованої в МЮ України 09.01.2004 р. за № 16/8615, що діяла на той час (втратила чинність згідно Наказу МЮ від 29.01.2019 р. № 271/5/66), відповідно до якого, якщо засуджений не виконує покладені на нього судом обов`язків після письмового попередження або три і більше разів притягувався до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджений не з`являється до інспекції без поважних причин ( що повинно бути підтверджено зібраними матеріалами) …, то інспекція направляє до суду подання про відміну покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Із направленого до суду подання інспектора не можна зробити однозначний висновок, коли засуджений після 08.12.2017 року був письмово попереджений про можливість відміни покарання з випробуванням і коли після такого попередження він не виконував покладені на нього судом обов`язки.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції не перевірив належним чином поважність або неповажність причин неявки засудженого ОСОБА_5 до органу пробації, у зв`язку із чим в оскаржуваній ухвалі неповно були висвітлені обґрунтування задоволення клопотання органу пробації.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про наявність фактів, які свідчать про небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення та передчасно дійшов висновку про задоволення подання та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 листопада 2015 року.

Як встановлено також з ухвали, суд першої інстанції розглянув подання органу пробації за відсутності засудженого ОСОБА_5 , а із матеріалів судового провадження даних про належне повідомлення засудженого про дату, час та місце розгляду подання представника органу пробації не вбачається.

Відповідно до журналу судового засідання від 11.10.2018 р., суд ухвалював рішення про відкладення судового засідання та про постановлення в нарадчій кімнаті ухвали про привід засудженого (а.с.9). Проте, в матеріалах справи відсутня ухвала про привід засудженого, даних про направлення її на виконання до органів поліції, в матеріалах справи нема.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає непереконливим висновок суду, що засуджений був належним чином повідомлений про час і місце розгляду подання. Вказані порушення вимог кримінально-процесуального закону колегія суддів вважає істотними та такими, що перешкодили чи могли перешкоди суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що відповідно до вимог частини першої ст.412 КПК України є підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді подання перевірити наведені в ньому доводи та прийняття законного і обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 10 грудня 2018 року відносно ОСОБА_5 , якою задоволено подання представника органу пробації від 12 вересня 2018 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного йому вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 листопада 2015 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення цим судом та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя-доповідач: ОСОБА_1