Справа № 314/3086/17
Провадження № 1-кп/314/39/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.03.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар удового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000844 від 01.08.2017 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
встановив:
в провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000844 від 01.08.2017 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 31.01.2019 року провадження у справі було зупинено у зв`язку із розшуком обвинуваченого та надано дозвіл на затримання з метою приводу його для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

05.03.2019 року до Вільнянського районного суду Запорізької області було здійснено доставку обвинуваченого ОСОБА_4 , у зв`язку з чим, кримінальне провадження відновлено, розшук обвинуваченого припинено.

Прокурор Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу його для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивовані тим, що під час досудового розслідування та судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років перебуваючи на іспитовому строку за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.04.2017 року.Крім того, згідно вимогам п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інший злочин.До того ж, наявність вказаних ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотність покарання за його вчинення, переховується від органів - досудового розслідування та суду, чим перешкоджає встановленню істини по провадженню.Крім того, свідчення потерпілої ОСОБА_6 , яка під час судового розгляду обвинувального акту у суді зазначила, що не пам`ятає у якому році сталося кримінальне правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_4 давалися під тиском самого обвинуваченого, оскільки перед судовими засіданнями ОСОБА_4 декілька разів розмовляв із потерпілою. Все це дає підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 , маючи намір ухилитися від покарання за вчинений злочин, незаконно впливає на потерпілого та свідків, які неодноразово не з`являються у судові засіданні.
У судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченого та сам обвинувачений у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суддя вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

У клопотанні прокурор посилається на наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,в обґрунтування цих ризиків зазначає, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інший злочин.

Разом з тим, суддя не може погодитися з такими висновками сторони обвинувачення. Твердження прокурора про тяжкість вчиненого злочину не є достатнім для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У справі Мамедова проти Росії 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Ризики переховування обвинуваченого від правосуддя, перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення інших кримінальних правопорушень не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий їх незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у судові засідання не з`являвся, оскільки не отримував судові повістки про виклики до суду, у зв`язку з чим, не знав про судові засідання.

Не надано прокурором доказів, які б свідчили про вплив обвинуваченого на потерпілу та свідків.

Слідчий суддя не приймає доводи прокурора з приводу того, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого, оскільки вважає, що з цього приводу не наведено переконливих доказів, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_4 буде переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , наявність доказів причетності до вчинення вказаного кримінального правопорушення, суддя дійшов до висновку, що для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, достатньо застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 131-132, 177-179, 183-184, 193-194, 196 КПК України, суд, -

постановив:

у задоволенні клопотання прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України відмовити.
Застосувати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 2 (два) місяці, починаючи з дати постановлення цієї ухвали, наступні обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого проживання;

- докласти зусиль до пошуку роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою по кримінальному провадженню.
Роз`яснити, що в разі невиконання зазначених обов`язків до обвинуваченого може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на Вільнянське ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1

05.03.2019