Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3430/18
Провадження №: 1-кп/332/54/19
Вирок
Іменем України
21 січня 2019 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
12.03.2018 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.125, ч.1 ст.185 КК України, кримінальне провадження закрито за п.7 ч.1 ст284 КПК України у зв`язку з відмовою від обвинувачення;
21.06.2018 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 140годин,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.2 ст.389 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей 2012 року народження та 2015 року народження, не працюючого,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:
23.06.2016 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст..ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
03.09.2018 року приблизно о 14-30 годині, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи за попередньою змовою між собою, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, переконавшись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшовши до під`їзду № 1 будинку № 21 по вул. Тенісній в м. Запоріжжі та застосовуючи власну фізичну силу рук, таємно викрали металеві двері, які належать КП «Запоріжремсервіс», вартість яких становить 1033,33 гривень.
Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 завдали матеріальний збиток КП «Запоріжремсервіс» на вищевказану суму.
Крім того, в період часу з 06.08.2018 року по 05.10.2018 року ОСОБА_7 , будучи особою засудженою до покарання у вигляді громадських робіт, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний виконувати законне рішення суду у вигляді 140 годин громадських робіт, порушуючи порядок та умови відбування даного виду покарання, будучи попереджений 06.08.2018 року про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт за ст.389 КК України до КП «Титан»,де мав відбувати покарання, не з`явився, до виконання громадських робіт не приступив, а продовжував ухилятися від відбування призначеного вироком суду покарання без поважних на те причин.
Допитані у судовому засіданні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 свою провину у пред`явленому обвинувачені визнали повністю, щиро покаялися, підтвердили обставини вчинення злочинів, викладених вище.
Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_7 та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; та за ч.2 ст.389 КК України як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_6 та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 покарання, суд враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину за ч.2 ст.185 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості; злочину за ч.2 ст.389 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості;
- обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 суд визнає їх щире каяття ,
- обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 судом не встановлено.
З урахуванням вищезазначених обставин , суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання та про звільнення його від відбування покарання з випробуванням в силу ст.ст.75, 76 КК України.
Згідно висновку досудової доповіді від 30.11.2018 року, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_7 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також зневажливе ставлення до призначеного покарання орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, тому застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень,, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
З урахуванням вищезазначених обставин та висновку, суд приходить до висновку відносно допустимості та доцільності призначення покарання ОСОБА_7 у вигляді арешту в межах санкції інкримінованої статті обвинувачення, з метою його виправлення.
Остаточне покарання слід призначати за правилами ч.1 ст.71 КК України, тобто за сукупністю вироків, приєднуючи невідбуту частину покарання за попереднім вироком, з урахуванням вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2018 року, за яким ОСОБА_7 засуджено до 140 годин громадських робіт, та з урахуванням правил складання покарань згідно ст.72 КК України, виходячи із такого співвідношення: 1 дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
Крім того, оскільки, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив два злочину, то при визначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів суд застосовує принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим за правилами ч.1 ст.70 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України,суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання:
за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 4 місяців арешту,
за ч.2 ст.389 КК України у вигляді 3 місяців арешту.
На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити у вигляді 5 місяців арешту.
На підставі ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків призначити у вигляді 5 місяців арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та у відповідності до п.2 ч.2 ст.76 КК України додатково покласти обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: металеві двері чорного кольору загальним розміром приблизно 1,95 см х 0,90 см, передані на відповідальне до камери схову речових доказів Заводського ВП повернути потерпілій стороні.
Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в дохід держави витрати , пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи, в сумі 286 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1