В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" січня 2019 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві об`єднане кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2017 за № 0007349 та 28.09.2017 за № 0013360 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , 27.05.2017 приблизно о 00 годині 10 хвилин зателефонував на абонентський номер НОМЕР_1 наглядно знайому ОСОБА_5 який в ході телефонної розмови запропонував йому придбати психотропну речовину - амфетамін.

Продовжуючи свою діяльність ОСОБА_4 попрямував до заздалегідь визначеного місця, яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Микитенка 13 для зустрічі з ОСОБА_5 та придбання у нього психотропної речовини - амфетаміну. Того ж самого дня приблизно о 01 годині 50 хвилин за адресою м. Київ, вул. Микитенка 13, ОСОБА_4 зустрівся з наглядно знайомим йому чоловіком на ім`я ОСОБА_5 передав йому грошові кошти у сумі 1150 гривень після чого ОСОБА_5 передав два поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною, що містить в своєму складі психотропну речовину - амфетамін, і паперовий згорток та поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, що містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне придбання психотропної речовини - амфетаміну та особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу ОСОБА_4 поклав два поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору під пояс, а паперовий пакет і поліетиленовий згорток з речовиною рослинного походження, що містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс до правої кишені штанів в які останній був одягнений, де став незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

27.05.2017 приблизно о 01 годині 20 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Вільде 4 працівниками поліції було зупинено ОСОБА_4 який повідомив, що зберігає при собі під поясом два поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною, що містить в своєму складі психотропну речовину - амфетамін та в правій кишені штанів паперовий згорток та поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, що містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

В подальшому 27.05.2017 року в період часу з 02 годин 20 хвилин до 03 години 00 хвилин під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Вільде 4 у ОСОБА_6 , слідчим за участю двох запрошених понятих, під поясом було вилучено два поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною, що містить в своєму складі психотропну речовину - амфетамін та в правій кишені штанів в які останній був одягнений, паперовий згорток та поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, що містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.

Згідно з висновком експерта № 11-2/4236 від 09.08.2017: «Надані на дослідження речовини рослинного походження зеленого кольору (об. 1,2) є канабісом - особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого обмежено. В наданих на дослідження пошкоподібних речовинах білого кольору (об. 3,4) виявлено психотропну речовину, обіг якого обмежено - амфетамін. Маса канабісу ( в перерахунку на висушену речовину) становить 0,52 г., (об. 1), 0,64 г. (об. 2). Загальна маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 1,16 г. Маса амфетаміну в наданих речовинах становить 3,681 г. (об. 3), 3,023 г. (об.4). Загальна маса амфетаміну в наданих на дослідження речовинах становить 6,704 г. (об. 3,4).

Канабіс, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 1 Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є наркотичною речовиною.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу- канабісу, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 5 грам.

Амфетамін, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці II», є психотропною речовиною.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу»,кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичної речовини - амфетаміну, у великих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 5 грам.

Крім того, 27 вересня 2017 року ОСОБА_4 зателефонував на абонентський номер НОМЕР_1 наглядно знайомому ОСОБА_5 , який в ході телефонної розмови запропонував йому придбати психотропну речовину - амфетамін.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 попрямував до заздалегідь визначеного місця, яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 9-А, для зустрічі з ОСОБА_5 та придбання у нього психотропної речовини амфетаміну. Того ж самого дня приблизно о 08 годині 00 хвилин за адресою м. Київ, вул. П. Запорожця, 9-А, ОСОБА_4 зустрівся з наглядно знайомим йому чоловіком на ім`я ОСОБА_5 , який передав йому поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною, що містить в своєму складі психотропну речовину - амфетамін.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне придбання психотропної речовини амфетаміну ОСОБА_4 поклав один поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору до правої кишені штанів в які останній був одягнений, де став незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

Приблизно о 08 годині 40 хвилин за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 9-А, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_4 який повідомив, що зберігає при собі, в кармані штанів один поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною, що містить в своєму складі психотропну речовину - амфетамін.

В подальшому, 27.09.2017 року в період часу з 10 годин 00 хвилин до 10 години 30 хвилин під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 9-А, у ОСОБА_6 , слідчим за участю двох запрошених понятих, в правому кармані штанів було вилучено один поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною, що містить в своєму складі психотропну речовину - амфетамін.

Згідно з висновком експерта № 11-2/6918 від 16.11.2017: «Надана на дослідження порошкоподібна речовина світло - рожевого кольору, містить у своєму складі психотропну речовину. Надана на дослідження порошкоподібна речовина світло - рожевого кольору, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 1,095 г. Амфетамін, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці II», є психотропною речовиною».

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу»,
кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичної речовини
- амфетаміну, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15 грам.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому. Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Також, крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за вище встановлених обставин.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.03.2018 у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, як-то: відомостями відображеними у протоколах ОМП від 27.05.2017 та 27.09.2017, висновках експертиз, які містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд уважає, установленими усі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 309 КК України.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 27 вересня 2018 року у справі № 686/6613/16-к вказав, що у разі визнання особи винуватою у вчиненні декількох діянь, які відповідають складу злочину, передбаченого однією і тією самою статтею (частиною статті) закону про кримінальну відповідальність, всі ці діяння кваліфікуються в сукупності за відповідною статтею (частиною статті) лише один раз і окремої кваліфікації не потребують.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним,суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України, так як він вчинив незаконне придбання, зберігання психотропних та наркотичних речовин без мети збуту, повторно.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, у розумінні ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, спосіб життя (не одружений, офіційно не працює, має середню освіту, раніше судимий), стан здоров`я, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 309 КК України у виді позбавлення волі.

Щодо вироку Деснянського районного суду м. Києва від 01.03.2018 відносно ОСОБА_4 , яким його визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначено покарання, з урахуванням ст. 70 вказаного Кодексу, у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням від відбування покарання, у порядку ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки, та покладенням обов`язків з числа визначених ст. 76 того ж Кодексу, то суд виходить з того, що обвинувачений, за цим вироком, не був засуджений до покарання, яке належало йому відбувати реально, а даний злочин ним було вчинено до постановлення вказаного попереднього вироку, а тому, виходячи зі змісту ч. 4 ст. 70 та ст. 72 КК України, та відповідно до роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судом кримінального покарання» такі вироки мають виконуватися самостійно.

Адже, пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судом кримінального покарання» регламентовано, що коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається та за таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Таке покарання (позбавлення волі та окреме виконання вироку іншого місцевого суду) перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді цілодобового домашнього арешту, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням положень ст. 72 КК України, вирок Деснянського районного суду м. Києва від 01.03.2018, яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання, з урахуванням ст. 70 вказаного Кодексу, у виді позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 1174 гривні 64 копійок (висновок № 11-2/4236 від 09.08.2017) та 1484 гривні 40 копійок (висновок № 11-2/6918 від 16.11.20170.

Речові докази в даному кримінальному провадженні знищити.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1