Справа № 168/693/18
Провадження № 1-кп/168/69/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар с/з ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Стара Вижівка в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № №0000193, про обвинувачення за частиною 3 статті 185 КК України,
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, несудимого в порядку статті 89 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 15 липня 2018 року близько 13 год. 00 хв., перебуваючи на території господарства ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом з метою наживи, скориставшись відсутністю господарів та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до східців будинку та з під резинового взуттєвого килима дістав ключ від вхідних дверей, відчинив двері та проник до житла, де з верхньої полиці кухонної стінки в кухні, таємно викрав грошові кошти у сумі 50 (п`ятдесят) гривень однією купюрою, та з полички дерев`яної шафи в спальній кімнаті, викрав грошові кошти у сумі 400 (чотириста) гривень, що належать ОСОБА_6 , чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 450 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаними з проникненням у житло, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 185 КК України.

10 груд ня 2018 року між прокурором та обвинуваченим укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої обвинувачений взяв на себе зобов`язання беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.

Сторони узгодили, що покарання обвинуваченому за вчинення вказаного злочину призначається у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) зі звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, та з покладенням на нього виконання обов`язків, передбачених статтею 76 КК України; обвинувачений погоджується з такими видом і мірою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні просили суд постановити вирок, яким затвердити угоду.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, згідно з якою просив розглядати кримінальне провадження у його відсутності, зазначив, що надає згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, визначена угодою міра покарання ОСОБА_4 йому відома.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди з таких мотивів
Відповідно до положень частин 2, 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 5 статті 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У судовому засіданні обвинувачений визнав вину у вчиненні злочину, передбаченому частиною 3 статті 185 КК України, та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди покарання.

Також встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до частини 4 статті 12 КК України є тяжким злочином, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_6 надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, узгоджена сторонами міра покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, передбачена санкцією частини 3 статті 185 КК України, відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням цілком узгоджується з положеннями статті 75 КК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам статті 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Вимоги пункту 9 частини 2 статті 52 КПК України щодо обов`язкової участі захисника у разі укладення угоди про визнання винуватості дотримані.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде йому призначено у разі затвердження угоди судом.

До обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Судом роз`яснено учасникам процесу правові наслідки затвердження угоди.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до частин 2 - 4 статті 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Вирішуючи питання про застосування іспитового строку ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого злочину, щире каяття обвинуваченого, сприяння розкриттю злочину, а тому є можливим застосування до ОСОБА_4 іспитового строку.

Згідно зі статтею 76 КК України, суд вважає за необхідне покласти на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і обвинуваченим про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись статтями 370, 374, 472-475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Старовижівського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 10 грудня 2018 року у кримінальному провадженні 0000193 - затвердити.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення:
1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1