Справа № 285/3493/17
Провадження № 1-кп/309/175/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сокирниця Хустського району Закарпатської області, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 24 липня 2017 року, близько 06 години 05 хвилин, в порушення вимог пункту 2.9.«б» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, перебуваючи у стані стомлення, керував автомобілем «Nissan Kubistar», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому перевозив пасажирів: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рухаючись вказаним транспортним засобом по 228км + 150м автодороги Київ - Чоп, поблизу м.Новоград Волинський Житомирської області, в напрямку м.Рівне, обвинувачений - водій ОСОБА_5 , в порушення вимог пунктів 2.3.«б» та 10.1. вказаних вище Правил, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав за межі проїзної частини праворуч, де здійснив наїзд на задню частину напівпричепа «Schwarzmuller», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у складі з сідловим тягачем Daf XF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходився у нерухомому стані на прилеглій території кафе «Трактир».

В результаті указаної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «Nissan Kubistar», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження, від яких загинули на місці пригоди.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 2.3.«б», 2.9.«б» та 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, знаходиться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_4 цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_5 не заявлені.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, та повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що 24 липня 2017 року, близько 06 години 05 хвилин, він керував технічно справним автомобілем «Nissan Kubistar», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався ним по проїзній частині автодороги Київ - Чоп, в напрямку м.Рівне. Разом з ним в автомобілі знаходилися: його син - ОСОБА_10 та його невістка - ОСОБА_11 , які спали. Оскільки він кілька діб знаходився в дорозі, управляючи автомобілем по черзі зі своїм сином, поблизу м.Новоград Волинський Житомирської області, він заснув за кермом, виїхав за межі проїзної частини праворуч, де здійснив наїзд на задню частину напівпричепа у складі з сідловим тягачем, який стояв біля кафе «Трактир». Його син ОСОБА_7 та його невістка ОСОБА_8 загинули на місці пригоди. Просив суд не позбавляти його волі, оскільки він покараний на все життя через те, що втратив дуже близьких для себе людей: сина та невістку.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають у суду сумнів у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

В судове засіданні потерпілий ОСОБА_9 /який є братом загиблого ОСОБА_7 та сином обвинуваченого ОСОБА_5 / не з`явився, надавши до суду заяву /арк.спр.118/, в якій просив розглянути справу у його відсутність у зв`язку з його виїздом за кордон на роботу, пояснив, що жодних моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 він не має та в подальшому мати не буде, просив суд бути поблажливим та суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_5 ..

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 /який є батьком загиблої ОСОБА_8 / пояснив, що ніяких претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 він не має, просив суд суворо його не карати та не позбавляти волі, оскільки той і так втратив дуже близьких для себе людей.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Зібрані по кримінальному провадженню докази, достовірність та істинність яких ОСОБА_5 не оскаржує, у їх сукупності дають підставу суду зробити висновок, що його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобам, що спричинило загибель двох осіб.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року: при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України: особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним /відповідним/ характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися судом до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався /арк.крим.пров. 112/, вину повністю визнав та у вчиненому щиро розкаявся, вчинив злочин з необережності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває /арк.крим.пров. 213/, за місцем проживання характеризується виключно позитивно /арк.крим.пров. 214/, має постійне місце проживання і міцні соціальні зв`язки, його відношення до скоєного, поведінку після вчиненого, яка містить ознаки щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, його поведінку в судовому засіданні, в ході якого він давав правдиві та послідовні покази, позиції потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , які ніяких претензій матеріального та морального характеру не мають, просили суд не позбавляти волі обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують його покарання.

Відповідно до ч.1 ст.368 КПК України суд приймає до відома досудову доповідь про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складену фахівцем ІІ-ої категорії Хустського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_12 , згідно якої, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінується як низький, а тому орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства /у т.ч. для окремих осіб/ /арк.спр.109-111/.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає: його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути призначене у межах санкції ч.3 ст.286 КК України.

Беручи до уваги думки учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Проте, беручи до уваги всі вказані обставини у їх сукупності, відсутність обтяжуючих обставин, ставлення обвинуваченого до вчиненого, загибель у результаті вищезазначеної ДТП його сина та його невістки, що не може бути судом залишено поза увагою, повного визнання обвинуваченим своєї вини, враховуючи думки потерпілих про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення його волі та можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання, а також, приймаючи до уваги, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, суд на підставі ст.75 КК України, дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування основного покарання, встановивши йому іспитовий строк 3 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1ст.76 КК України. Таке покарання, за глибоким переконанням суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів, буде відповідати цілям покарання.

Відповідно до ст.124 КПК України витрати по кримінальному провадженню на залучення експертів, а саме: за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічної експертизи та комплексної фототехнічної експертизи та експертизи механізму і обставин ДТП у загальній сумі 2372грн.88коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 ..

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Підстав для застосування запобіжного заходу суд не вбачає.

Відповідно до положень статті 174 КПК України суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, а саме: на автомобіль марки «Nissan Kubistar», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_4 , виданого 03.05.2013 року Хустським ВРЕР УДАЇ УМВС України в Закарпатській області, належить ОСОБА_7 , який було накладено ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 25 липня 2017 року, оскільки в подальшому у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Керуючись ст.ст.368,370,373-375 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.3 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 /три/ роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в 3 /три/ роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до пунктів 1,2 частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 /ІПН НОМЕР_5 / на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів, а саме:

-за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу /№3/659 від 09.08.2017 року/ в сумі 790грн.96коп.;

-за проведення транспортно-трасологічної експертизи /№3/658 від 17.08.2017 року/ в сумі 790грн.96коп.;

-за проведення комплексної фототехнічної експертизи та експертизи механізму і обставин ДТП /№3/687 від 06.09.2017 року/ в сумі 790грн.96коп.,

а всього в сумі 2372грн.88коп..

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 25 липня 2017 року на автомобіль марки «Nissan Kubistar», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_4 , виданого 03.05.2013 року Хустським ВРЕР УДАЇ УМВС України в Закарпатській області, належить ОСОБА_7 .

Речові докази по справі:

-автомобіль марки «Nissan Kubistar», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання ТЗ Новоград Волинського ВП ГУНП в Житомирській області, - повернути потерпілому ОСОБА_9 ;

-вантажний автомобіль Daf, реєстраційний номер НОМЕР_3 , у складі з напівпричепом «Schwarzmuller», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться у водія ОСОБА_13 , - залишити ОСОБА_14 ..

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_5 та прокурору.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис: ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1