Провадження № 1-кп/243/822/2018
Справа № 243/9831/18
16 листопада 2018 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , працює за тимчасовою угодою в кооперативі посудного цеху заливником, освіта середня спеціальна: слюсар ремонтувальник керамічного обладнання, розлученого, проживає разом із матір`ю пенсіонеркою, не інваліда; раніше судимого:
24 червня 2010 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до постанови Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 15 серпня 2011 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання: 09 місяців 29 днів;
25 листопада 2013 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області, за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп.;
22 жовтня 2014 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст.185 КК України, частково зміненим вироком Апеляційного суду Донецької області від 29 січня 2015 року, за яким призначене покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України повністю приєднано покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 листопада 2013 року у виді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп., який відповідно до ст. 72 КК України виконується самостійно. Ухвалою Селідівського міського суду Донецької області від 15 січня 2018 року звільнений умовно достроково, невідбутий строк покарання 10 місяців 30 днів.
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
обвинувачений ОСОБА_3
потерпілий ОСОБА_6 ,
ОСОБА_3 , будучи особою раніше судимою за корисливі злочини, та маючи не зняту та непогашену у законному порядку судимість, 25 липня 2018 року, о 12 год. 00 хв., знаходився разом із своїм знайомими ОСОБА_6 біля території домоволодіння АДРЕСА_2 . Під час спілкування, у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на заволодіння велосипедом, який належить його знайомому ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою останнього.
Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживанням довірою потерпілого, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, перебуваючи 25 липня 2018 року, о 12 год. 00 хв., біля території домоволодіння АДРЕСА_2 разом із своїм знайомим ОСОБА_6 , зловживаючи довірою останнього та ввівши його в оману стосовно своїх реальних намірів, ОСОБА_3 під час спілкування з потерпілим попросив останнього передати йому велосипед марки «Україна», синього кольору, з металевим багажником, сидінням зі шкіри коричневого кольору, із пластмасовими наконечниками на ручках керма, вартістю 690 грн. 00 коп., без наміру повернути велосипед господарю. ОСОБА_6 , будучи введеним в оману, не усвідомлюючи протиправних дій ОСОБА_3 , довіряючи йому, як своєму знайомому, добровільно передав останньому велосипед. Після чого ОСОБА_3 взявши велосипед залишив місце вчинення правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши таким чином потерпілому шкоду на суму 690 грн. 00 коп..
Такі дії обвинуваченого підпадають під ознаки кримінального правопорушення, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою(шахрайство), вчинене повторно.
У судовому засіданні були досліджені наступні докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину у вчиненому визнав повністю, розкаявся та показав, що дійсно, 25 липня 2018 року, о 12 год. 00 хв., разом із своїм знайомим ОСОБА_6 перебував біля території домоволодіння АДРЕСА_2 , де під час розмови попросив у нього велосипед, який вирішив не повертати, а продати. ОСОБА_6 , знаючи його, віддав йому цей велосипед і ОСОБА_3 уїхав на велосипеді. Після чого продав велосипед. Велосипед був марки «Україна», синього кольору, з металевим багажником, сидінням зі шкіри коричневого кольору, із пластмасовими наконечниками на ручках керма. Вартість велосипеду в сумі 690 грн. 00 коп. не заперечує. Просить суворо його не карати. Велосипед повернутий господареві.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, при вирішенні питання покарання покладається на розсуд суду, будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Судом також досліджені такі письмові докази:
Відповідно до протоколу огляду місця події від 09 серпня 2018 року із фото таблицями, оглянута ділянка місцевості, по АДРЕСА_3 , де знаходиться ОСОБА_7 , який за власною заявою добровільно надав для огляду велосипед, який за його словами придбав у чоловіка на ім`я ОСОБА_8 за сто гривень, і як він дізнався від ОСОБА_6 що вказаний велосипед належить йому.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 серпня 2018 року, проведеного разом із свідком ОСОБА_7 , у особі на фотознімку за № 2, де зображений ОСОБА_3 , свідок впізнав його та повідомив, що саме у вказаного чоловіка він придбав велосипед;
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 серпня 2018 року, проведеного разом із потерпілим ОСОБА_6 , у особі на фотознімку за № 3, де зображений ОСОБА_3 , потерпілий впізнав його та повідомив, що саме вказаному чоловікові на ім`я ОСОБА_3 , він передав велосипед, і він його добре знає;
Відповідно до протоколу огляду речей від 18 серпня 2018 року із фото таблицями, потерпілим ОСОБА_9 оглянутий велосипед та встановлено його ідентифікуючі ознаки;
Відповідно до заяви ОСОБА_3 , останній відмовився від проведення слідчого експеримента у зв`язку із повним визнанням своєї вини у заволодінні чужим велосипедом.
Відповідно до висновку судової психіатричної експертизи № 986 від 25 вересня 2018 року, вчиненого на підставі ухвали слідчого судді від 21 вересня 2018 року, ОСОБА_3 є психічно здоровою людиною, виявляє психічні та поведінкові порушення, внаслідок вживання алкоголю, синдром алкогольної залежності. В момент вчинення інкримінованого йому діяння міг розуміти свої дії та керувати ними.
В момент інкримінує мого йому діяння не знаходився у тимчасово-хворобливому стані, яке б позбавляло його здатності розуміти свої дії та керувати ними.
На теперішній час може розуміти свої дії та керувати.
Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує., не є душевнохворим.
Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 3566 від 11 вересня 2018 року, зробленої на підставі ухвали слідчого судді від 15 вересня 2018 року, залишкова вартість велосипеду марки «Україна» з урахуванням зносу на момент вчинення злочину становила 690 грн. 00 коп.
Суд приймає до уваги показання обвинуваченого, оскільки вони не містять внутрішніх протиріч, узгоджуються із іншими зібраними по справі доказами.
Суд приймає до уваги протоколи слідчих дій та вважає їх допустимими доказами, оскільки вони вчинені у відповідності до норм чинного КПК України.
Суд приймає до уваги проведені у справі експертизи, оскільки вони виконані на підставі процесуальних документів, передбачених чинним КПК України, відповідно до вимог чинного законодавства та розроблених методик, та не містять внутрішніх протиріч, узгоджуються із іншими зібраними по справі доказами.
Суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження речових доказів, показань потерпілої та свідків стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Даючи оцінку всім доказам, які були досліджені в процесі судового розгляду, суд приходить до переконання що обставини, викладені у обвинувальному акті щодо доведеності винності ОСОБА_3 по вказаному кримінальному правопорушенню знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, його дії кваліфіковані вірно, а тому вважає, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою(шахрайство), вчинене повторно.
Судом були досліджені відомості щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 ..
Так, відповідно до характеристики, виданої керівником мікрорайону «Химик», ОСОБА_3 зарекомендував себе посередньо, скарг з боку мешканців району на нього не поступало.
Згідно із довідкою КЗОЗ Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янська № 1592 від 13 серпня 2018 року, ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра не перебуває.
Згідно із довідкою КЛПУ Міський наркологічний диспансер № 2/139 від 11 вересня 2018 року, обвинувачений ОСОБА_3 у лікаря-нарколога на диспансерному обліку перебуває з грудня 1998 року. На теперішній час ( з червня 2010 року) перебуває на обліку з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності».
Згідно із довідкою про судимість № 3370 від 14 серпня 2018 року, ОСОБА_3 раніше судимий:
24 червня 2010 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до постанови Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 15 серпня 2011 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання: 09 місяців 29 днів;
25 листопада 2013 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області, за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп.;
22 жовтня 2014 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст.185 КК України, частково зміненим вироком Апеляційного суду Донецької області від 29 січня 2015 року, за яким призначене покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України повністю приєднано покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 листопада 2013 року у виді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп., який відповідно до ст. 72 КК України виконується самостійно. Ухвалою Селідівського міського суду Донецької області від 15 січня 2018 року звільнений умовно достроково, невідбутий строк покарання 10 місяців 30 днів.
Матеріальну шкоду відшкодовано в повному обсязі.
Відповідно до відповіді Слов`янського міськрайонного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області від 23/6960-18 від 07 листопада 2018 року, Досудова доповідь не складалась у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні правопорушення під час умовно-дострокового покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає ті обставини, що ОСОБА_3 щиросердечно розкаявся у вчиненні правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочину, виходячи з таких міркувань.
Так відповідно до вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 червня 2010 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі. Як видно із довідки про судимість, за злочин, покарання за який передбачено ч.2 ст. 263 КК України, судимість погашена не була до цього часу, оскільки постійно переривалась. За таких обставин, суд приходить до думки про наявність такої обтяжуючої обставини як рецидив злочину.
Згідно із ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчинених злочинів, сукупність всіх характеризуючих його обставин, характер і ступінь його суспільної небезпеки, характер дій обвинуваченого у здійсненні ним злочинних намирів, ступінь негативних майнових втрат потерпілої сторони, дані про особу обвинуваченого.
Згідно із роз`ясненнями, зазначеними у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобовязані враховувати, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
За змістом п.2 згаданої Постанови, відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Суд, призначаючи ОСОБА_3 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, згідно із вимогами ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_3 є осудним, раніше неодноразово судимим, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, задовільно характеризується за місцем мешкання, спричинену матеріальну шкоду потерпілому відшкодовано у повному обсязі, оскільки вкрадене майно повністю повернуто потерпілому, який не наполягав на суворій мірі покарання для обвинуваченого, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті Особливої частини Кримінального Кодексу України.
При призначенні остаточного покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 засуджений 22 жовтня 2014 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст.185 КК України, частково зміненим вироком Апеляційного суду Донецької області від 29 січня 2015 року, за яким призначене покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України повністю приєднано покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 листопада 2013 року у виді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп., який відповідно до ст. 72 КК України виконується самостійно. Ухвалою Селідівського міського суду Донецької області від 15 січня 2018 року звільнений умовно достроково, невідбутий строк покарання 10 місяців 30 днів.
В зв`язку з цим, суд по відношенню до ОСОБА_3 вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 190 КК України, приєднавши до нього відповідно до ст. 71 КК України, частково невідбуту частину покарання по вищезазначеному вироку. Таке покарання буде являтись на думку суду справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання, попередження вчинення нових злочинів.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до норм ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Відповідно до ст. 118 КПК України, процесуальні витрати зокрема складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів.
В ст. 243 КПК України зокрема зазначається, що експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження.
Статтею 122 КПК України передбачений порядок здійснення оплати витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.
Аналіз зазначеної статті дозволяє дійти висновку, що законодавець у вказаній статті зазначає коло осіб, на яких за певних умов покладається обов`язок на покриття процесуальних витрат під час проведення кримінального провадження як під час досудового розслідування так і судового слідства.
Крім того, ст. 122 КПК України передбачено, що залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з державного бюджету.
Відповідно до ст. 124 КПК України, яка передбачає розподіл процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Відповідно до акту № 3566 від 15 серпня 2018 року за ухвалою слідчого судді від 15 серпня 2018 року, вартість судової товарознавчої експертизи становить 1144 грн. 00 коп.
З огляду на викладене, з врахуванням вимог ст. 124 КПК України, суд вважає, що з обвинуваченого слід стягнути в прибуток держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 1144 грн. 00 коп., оскільки наведені витрати відносяться до процесуальних витрат та документально підтверджені.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року та 6(шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання по даному вироку частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Апеляційного суду Донецької області від 29 січня 2015 року, за яким обвинуваченому призначено покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі (згідно із ухвалою Селідівського міського суду Донецької області від 15 січня 2018 року ОСОБА_3 звільнений умовно достроково, невідбутий строк покарання 10 місяців 30 днів) і остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного)року и 9(дев`яти)місяців позбавлення волі.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися та не обиралися.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок складений у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1