У Х В А Л А Справа № 200/18569/18

Іменем України Провадження № 1-кс/200/11251/18

11 грудня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, -

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2018 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з квартири АДРЕСА_1 , який накладено ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2016 року, по кримінальному провадженню № 0000595.

Скаргу обґрунтовує наступним чином. 06 квітня 2016 року в рамках кримінального провадження № 0000595 слідчим суддею Кіровського районного суду м. Дніпропетровська накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . На теперішній час на стадії апеляційного провадження між ОСОБА_4 , який є заявником у кримінальному провадженні №0000595, та ОСОБА_3 укладено мирову угоду, відповідно до якої ОСОБА_4 визнає ОСОБА_3 добросовісним набувачем вказаного нерухомого майна. Прохає скасувати арешт, накладений у рамках даного кримінального провадження, посилаючись на те, що застосування цього заходу відпала.

В судовому засіданні 30 листопада 2018 року представник заявника ОСОБА_5 клопотання підтримав, прохав відкласти розгляд клопотання для надання постанови про закриття кримінального провадження. В судове засідання 11 грудня 2018 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

30 листопада 2018 року до канцелярії суду надійшло від прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 надійшло клопотання про розгляд клопотання про скасування арешту за його відсутності, в якому прохав задовольнити клопотання про скасування арешту.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Розглянувши клопотання, приймаючи до уваги пояснення представника заявника та заяву прокурора, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що арешт на квартиру АДРЕСА_1 накладено ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська в рамках кримінального провадження № 0000595. На теперішній час доказів того, що арешт на вказану квартиру накладено необґрунтовано, не надано. Постанова органу досудового розслідування про закриття даного кримінального провадження до суду не надходило. Тому, підстави для скасування арешту, які чітко визначені кримінально-процесуальним законодавством України, відсутні.

А отже, з підстав, викладених вище, у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 170, 174, 369, 371-372 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційного скарги протягом п`яти днів зо дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1