Провадження №: 1-кп/755/1609/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2018 року за № 0000053 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Літин, Вінницької обл., громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

З Військової прокуратури Київського гарнізону до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов для розгляду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який ухвалою судді від 31 січня 2019 року призначений до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, крім того, посилався на відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту. Поряд з цим, заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту оскільки останній обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину (кримінального правопорушень), може впливати на свідків та ухилятися від суду.

Сторона захисту не заперечувала проти призначення обвинувальний акту до судового розгляду. Стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту заперечували, оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України на даний час відсутні, а також у зв`язку з тим, що за вказаною у клопотанні прокурора адресою ОСОБА_3 на даний час не проживає.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що є достатні підстави для призначення його до судового розгляду, оскільки, згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим, відповідно до вимог КПК України, прокурором також дотримані вимоги КПК України та підстав для його повернення прокурору не встановлено.

Дане кримінальне провадження підсудне Дніпровському районному суду м. Києва.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявлено.

У підготовчому судовому засіданні, відповідно до положень ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Також, суд ураховує, що згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

У цій ситуації у вказаному кримінальному провадженні було висунуто обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує наступне.

В судовому засіданні встановлено такі відомості: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Літин, Вінницької обл., громадянин України, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Обвинувачений ОСОБА_3 на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію, є раніше не судимою особою.

Так суд враховує, що ОСОБА_3 висунуто обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

При цьому ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який було продовжено до 31 жовтня 2018 року, а в подальшому до 29 грудня 2018 року, у зв`язку з наявністю ризиків із числа передбачених ст. 177 КПК України, з покладанням обов`язків із числа визначених ч. 5 ст. 194 КК України. В судовому засіданні не було встановлено наявності будь-яких порушень даного запобіжного заходу ОСОБА_3 , всі умови запобіжного заходу останнім дотримано в повному обсязі.

Системний аналіз положень Глави 18 КПК України в поєднанні з практикою Європейського суду з прав людини вказують на те, що на достатність доказів про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України може вказувати наступне:

- про намір переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду можуть свідчити такі дані, як придбання проїзних документів, зняття з різного роду реєстраційних обліків, раптове звільнення з роботи, розпродаж майна тощо;

- про намір впливати на свідків можуть свідчити належним чином підтверджені факти незаконного впливу, зокрема на свідка у цьому ж кримінальному провадженні або ж перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, одного лише зазначення в клопотанні про застосування запобіжних заходів обставин про те, що обвинувачений, намагається чи намагатиметься переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду чи може незаконно впливати на свідків, недостатньо. Зазначене повинне підтверджуватися відповідними матеріалами.

Враховуючи, вище зазначене, суд не сприймає як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За таких умов, суд приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування наявності ризиків - переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, та неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, на даному етапі не вбачає підстав, які б виправдовували такий ступінь втручання у права і свободи особи (цілодобовий домашній арешт), про який ідеться в клопотанні прокурора.

В свою чергу, суд сприймає як переконливу позицію захисту в частині особи обвинуваченого та факторів, які формують його репутацію враховуючи, що він має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію.

Також, є слушними доводи сторони захисту про те, що за вказаною у клопотанні прокурора про обрання запобіжного заходу адресою ОСОБА_3 на даний час не проживає.

Ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати до суду докази обставин, на які вони посилаються.

В судовому засіданні встановлено, що строк тримання під цілодобовим домашнім арештом обвинуваченого закінчився 29 грудня 2018 року, однак, суд не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому вважає, що, на даному етапі доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не має

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

За таких обставин суд, вважає за необхідне у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Крім того сторона захисту звернулась до суду з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, а саме транспортного засобу MAZDA BT50, номерний знак НОМЕР_1 , 2013 року, який передано на зберігання до Центральної міжрегіональної філії ДП МВС «Інформ-ресурси», оскільки арешт на нього не накладався та речовим доказом його визнано не було.

Так, прокурор в судовому засіданні заперечував проти його задоволення.

Суд, при вирішенні даного клопотання приходить до наступного.

Відповідно до положення ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено якщо слідчий, прокурор не звернеться до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 171 КПК клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У судовому засіданні прокурором не надано жодного підтвердження про накладення арешту чи визнання вказаного транспортного засобу речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а тому клопотання сторони захисту про повернення тимчасово вилучено майна підлягає задоволенню.

Крім того, до суду надійшло клопотання особи права та законні інтереси якої обмежено під час досудового розслідування ОСОБА_6 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 26.07.2018 р. в кримінальному провадженні № 0000053 від 23.04.2018 р., а саме на предмети схожі на магазини/ріжок від автоматів у кількості 9 шт. з номерами №№ 31, 26, 8, 25, 15, 5, 13, 8, 8; предмети (два шт.) циліндричної форми з маркованою «Ч»; предмет металевий, круглої форми, зеленого кольору з невідомим вмістом; предмети ззовні схожі на магазини до зброї у кількості 41 шт.; предмети ззовні схожі на магазини до зброї круглої форми у кількості 6 шт. (три з яких перебувають в металевій коробці для них); предмети ззовні схожі на сигнальні ракети у кількості 2 шт.; предмети зеленого кольору з написом «FIARE, SURFACE TRIP, M49A1 LOT PS107B001-037» в кількості 1 шт.; предмет чорного кольору з антенами з написом «123456 charger»; предмет коричневого кольору округлої форми з ручкою без маркування; предмет ззовні схожий на магазин до зброї у кількості 1 шт.; предмети ззовні схожі на сигнальні ракети у кількості 6 шт. Вважаючи накладений арешт необґрунтованим, звернувся з вищезазначеним клопотанням до суду.

Так відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зі змісту поданого до суду клопотання про скасування арешту майна вбачається, що заявник відноситься до осіб яким за законом надано право на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Разом з тим, із матеріалів поданого клопотання та ухвали Печерського районного суду м. Києва від 26.07.2018 р. про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000053, не вбачається даних про те, що у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт було накладено необґрунтовано. Заявником не подано жодних доказів, які б дали можливість судді прийти до висновку про те, що арешт на майно було накладено незаконно. Інші обставини та докази, на які посилається заявник в обґрунтування свого клопотання про скасування арешту на майно, зокрема про не визнання вказаних речей речовими доказами у кримінальному провадженні не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки на даній стадії судового розгляду судом не досліджувались матеріали кримінального провадження, а тому не впливають на законність ухвали слідчого судді про накладення арешту.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає клопотання про скасування арешту майна є передчасним та таким, що не ґрунтується на вимогах закону, а тому задоволенню не підлягає.

Серед іншого, зазначене судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

При визначенні строку проведення судового розгляду суд враховує положення ст. 28 КПК України в частині того, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а обвинувачення в найкоротший строк стало предметом судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 314-316,376 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2018 року за № 0000053 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5, на 17 квітня 2019 року о 11 годині 30 хвилин.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати сторін кримінального провадження.

У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_8 про повернення тимчасово вилученого майна задовольнити.

Повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучений транспортний засіб MAZDA BT50, номерний знак НОМЕР_1 , 2013 року, який передано на зберігання до Центральної міжрегіональної філії ДП МВС «Інформ-ресурси».

У задоволенні клопотання особи права та законні інтереси якої обмежено під час досудового розслідування ОСОБА_6 про скасування арешту накладеного на майно, згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 26.07.2018 р. відмовити.

У задоволенні скарги особи права та законні інтереси якої обмежено під час досудового розслідування ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 11 квітня 2019 року о 09 год. 00 хв.

Суддя