Провадження №11-сс/801/75/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2019 року, якою скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого СУ ГУ НП у Вінницькій області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 від 24 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, повернуто скаржнику разом з усіма доданими до неї матеріалами,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

28 грудня 2018 року ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області про закриття кримінального провадження від 12 грудня 2018 року.
Із змісту поданої скарги вбачається, що СУ ГУНП у Вінницькій області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000189 від 24 вересня 2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
ОСОБА_7 зазначає, що зі слів прокурора ОСОБА_6 йому стало відомо, що кримінальне провадження №0000189 закрито 12 грудня 2018 року в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях працівників поліції.
Не погоджуючись із таким рішенням слідчого, ОСОБА_7 , який вважає, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР слугувало саме його повідомлення про вчинення відносно нього посадовими особами ГУНП у Вінницькій області неправомірних дій, в поданій скарзі просив суд витребувати із СУ ГУНП у Вінницькій області матеріали кримінального провадження №0000189 від 24 вересня 2018 року а також скасувати постанову СУ ГУНП у Вінницькій області про закриття кримінального провадження та зобов`язати слідчого визнати його потерпілим.
Свою скаргу він мотивував тим, що вважає зазначену постанову слідчого незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки слідчим не в повній мірі перевірено наявність в діях працівників ГУНП у Вінницькій області ознак складу злочину, передбаченого ст. 373 КК України (примушування давати показання), оскільки такої кваліфікації, зі слів прокурора, взагалі не перевірялось. Також, на його думку, поза увагою слідчого залишено той факт, що саме він чітко вказував на осіб, які відносно нього вчинили злочин, а відтак він може їх впізнати, однак слідчий не провів впізнання з особами, на яких він вказував, не провів одночасні допити з ним з метою встановлення всіх обставин справи.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2019 року скаргу ОСОБА_7 повернуто скаржнику разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що відомості до ЄРДР внесено на підставі рапорта прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 , а тому ОСОБА_7 є особою, яка не має права оскаржувати рішення слідчого у зазначеному кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням ОСОБА_7 через свого адвоката оскаржив його в апеляційному порядку.

Адвокат ОСОБА_8 подану апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом не в повному об`ємі встановлено обставини, зазначені в скарзі, неправильно визначено процесуальний статус скаржника. Зазначає, що на її думку, оскільки кримінальне провадження було порушено на підставі його заяви та щодо протиправних дій, застосованих саме до нього, то заявником у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_7 , який відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України і має право на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Представник заявника адвокат ОСОБА_8 просила поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 15 січня 2019 року, скасувати зазначену ухвалу та постановити нову, якою скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого СУ ГУ НП у Вінницькій області про закриття кримінального провадження №0000189 від 24 вересня 2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України - задоволити.
Водночас, адвокат зазначає, що копію оскаржуваної ухвали нею отримано 15 січня 2019 року, в зв`язку із чим термін подачі апеляційної скарги не пропущено.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_8 подану нею в інтересах заявника ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримала повністю, просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Прокурор та слідчий заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника, прокурора, слідчого та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як зазначено в апеляційній скарзі, та як убачається із наявної у матеріалах судового провадження розписки, копію оскаржуваної ухвали представник заявника адвокат ОСОБА_8 отримала 15 січня 2019 року, тоді як апеляційну скаргу надіслано до суду поштою 19 січня 2018 року, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України. Таким чином, підстави для вирішення питання про поновлення строку апеляційного оскарження відсутні.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
На переконання колегії суддів, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні доводів апеляційної скарги та матеріалів кримінального провадження, ухвала слідчого судді зазначеним вимогам кримінального процесуального закону відповідає.
Так, п.3 ч.1 ст.303 КПК України передбачає можливість оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000189 від 24.09.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Із матеріалів судового провадження встановлено, що підставою для внесення відомостей про ЄРДР став рапорт прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 щодо можливого тиску та погроз насильством зі сторони працівників поліції на свідка ОСОБА_7 , що у подальшому призвело до зміни свідком показань.
Додані до апеляційної скарги фотокопії документів висновків слідчого судді не спростовують та не можуть бути підставою для скасування його рішення, оскільки з їх змісту убачається, що зазначені документи, зокрема заяви ОСОБА_7 від 27 вересня та 18 жовтня 2018 року, адресовані судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_10 та не містять відміток про їх реєстрацію як підтвердження того, що вони взагалі були подані.
Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо того, що заявником у кримінальному провадженні за №0000189 від 24.09.2018 р. є ОСОБА_7 і відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України має право на оскарження постанови слідчого про його закриття є необґрунтованими, та такими, що спростовуються матеріалами провадження.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана особою, яка не має право подавати апеляційну скаргу.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
За викладених обставин ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2019 року є законною та обґрунтованою, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
у х в а л и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2019 року про повернення скарги ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом: