Справа № 199/4792/18
В И Р О К
іменем України
13 листопада 2018 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі судового засідання ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001175, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Акмала, Казахстан, громадянина України, з початковою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, такого, що утримує трьох неповнолітніх членів сім`ї, раніше судимого:

-24 червня 2010 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 06 січня 2014 року за відбуванням строку покарання;

-19 квітня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
11 червня 2018 року, приблизно об 11:10 годині ОСОБА_7 , знаходячись на зупинці громадського транспорту, біля магазину «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Каруни, 131, побачив раніше йому незнайому потерпілу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, і у якої на шиї знаходився ланцюжок та хрестик із жовтого металу. В цей момент у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення зазначеного ланцюжка з хрестиком у потерпілої.
Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи повторно, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, 11 червня 2018 року близько 11:10 год., перебуваючи на зупинці громадського транспорту біля магазину «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Каруни, 131, знаходячись за спиною потерпілої ОСОБА_4 , діючи умисно, шляхом ривка зірвав з шиї останньої належні їй ланцюжок із жовтого металу, вартістю 19280 грн., та хрестик із жовтого металу, вартістю 2915 гривень 55 копійок, внаслідок чого відкрито викрав належне ОСОБА_4 майно, після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальні збитки у загальному розмірі 22195 гривень 55 копійок.
ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, визнав повністю, та показав, що 11 червня 2018 року приблизно об 11:10 годині він перебував на зупинці громадського транспорту біля магазину «АТБ» по вул. Каруни м. Дніпро, де побачив раніше не знайому йому жінку, якою в подальшому виявилася ОСОБА_4 , на шиї якої знаходився ланцюжок та хрестик із жовтого металу. Він в той день мав отримати гроші за виконану роботу, але гроші йому не дали. Оскільки у нього було скрутне матеріальне становище і йому терміново потрібні були гроші, то він вирішив викрасти у цієї жінки ланцюжок з хрестиком. Для цього він підійшов до потерпілої зі спини та зірвав у неї з шиї ланцюжок з хрестик, після чого, тримаючи їх в руці, втік. Коли тікав з місця пригоди, то десь через дві вулиці його затримали працівники поліції. Перед тим як його затримали, він сховав ланцюжок під парканом одного з будинків по вул. Ростовській, але потім добровільно вказав співробітникам поліції, де саме їх сховав. З вартістю викраденого майна згоден. У вчиненому розкаюється та просить суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_7 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що 11 червня 2018 року приблизно об 11:10 годині вона перебувала на зупинці громадського транспорту біля магазину «АТБ» на вул. Каруни м. Дніпро. До неї ззаду підійшов невідомій чоловік та шляхом ривка зірвав у неї з шиї золоті ланцюжок та хрестик, після цього з її майном втік. Вона викликала поліцію, і коли невдовзі ті виявили злодія, то вона його одразу впізнала. В особі, яка викрала її майно, вона однозначно впізнає обвинуваченого ОСОБА_7 . Підтверджує, що останній вказав на місце під забором, де заховав викрадені у неї ланцюжок з хрестиком. Викрадене майно їй на цей час повернуте.

Під час допиту в судовому засіданні у якості свідка співробітник патрульної поліції ОСОБА_8 показав, що 11 червня 2018 року він був у складі автопатруля і вони біля 10-11 години отримали виклик про грабіж біля «АТБ» по вул. Каруни. Коли вони прибули на місце, там перебувала жінка, яка повідомила, що якийсь чоловік схопив її золотий ланцюжок і втік в невідомому напрямку. Вони взяли заявницю на борт та почали оглядати територію. Коли проїжджали за «АТБ», то побачили чоловіка, який біг на розі вул. Трамвайної, побачивши їх, і почав тікати. Вони стали переслідувати останнього та передали по рації повідомленні іншим екіпажам. Хвилин 15 вони обстежували територію, але виявити грабіжника їм не вдалося. Коли вони залишити транспортний засіб і підійти до залізного гаражу, то на даху гаражу помітили особу, яку пізніше ідентифікували як ОСОБА_7 . Зазначена особа, побачивши їх, зіскочила з гаражу та почала тікати через приватні подвір`я. Він почав від вул. Трамвайної переслідувати ОСОБА_7 , але останнього на вул. Ростовській, 42, затримав інший екіпаж. Коли затримали ОСОБА_7 , у нього при собі не було викраденого майна. В подальшому, коли приїхала слідчо-оперативна група, обвинувачений вказав, де знаходиться ланцюжок під парканом будинку АДРЕСА_3 . Він в цей час стояв поруч з обвинуваченим і той при ньому все це показував. Потерпіла в цей момент знаходилась біля паркану, між нею та обвинуваченим був короткий діалог, про що саме, він не знає. Однозначно стверджує, що особа, яку він переслідував, є обвинуваченим ОСОБА_7 .

У відповідності до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 11 червня 2018 року, ОСОБА_4 просить органи поліції вжити заходів до невідомої особи, котра 11 червня 2018 року біля 11 год. 00 хв. поблизу магазину «АТБ-Маркет» у м. Дніпро, по вул. Каруни, б. 131, шляхом ривка відкрито заволоділа її ланцюжком з жовтого металу.

Згідно протоколу огляду з фотознімками, 11 червня 2018 року, в період часу з 12 год. 30 хв. до 12 год. 50 хв., слідчим поліції, на підставі письмової заяви власника домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_3 , оглянуто земельну ділянку обладнану забором, біля якого в побутовому смітті у вигляді дошок, на землі було виявлено золотий ланцюжок з хрестиком. Ланцюжок довжиною близько 54 см, плетіння якірне, мається пошкодження запираючого пристрою, а саме відсутня частина його. Хрестик загальною довжиною близько 5 см, шириною 2 см. В ході огляду золотий ланцюжок та хрестик були вилучені.

За протоколом пред`явлення особи для впізнання від 11 червня 2018 року, потерпіла ОСОБА_4 за зростом, одягом та футболкою впізнала ОСОБА_7 , як особу, яка 11 червня 2018 року біля магазину «АТБ-Маркет» по вул. Каруни, 131, відкрито, шляхом ривка викрала її майно.

Під час слідчого експерименту 26 червня 2018 року ОСОБА_7 пояснив обставини та вказав механізм викрадення майна ОСОБА_4 , місце здійснення грабежу, напрямок втечі і місце, де його затримали працівники поліції.

У відповідності до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 26 червня 2018 року, потерпіла ОСОБА_4 за зовнішніми ознаками, розміром та плетінням впізнала вилучені під час огляду місця події ланцюжок з хрестиком, як своє майно, яке 11 червня 2018 року біля магазину «АТБ-Маркет» по вул. Каруни, 131, відкрито, шляхом ривка викрав ОСОБА_7 .

Постановою слідчого ланцюжок та хрестик визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання потерпілій.

Вартість майна, яке було предметом злочинних посягань, доведена висновком судово-товарознавчої експертизи № 3131-18 від 25 червня 2018 року, за яким ринкова вартість викраденого майна, станом на 11 червня 2018 року, складала 22195,55 грн., з яких: ланцюжок масою 21,91 грам, проба 585 19280 грн., підвіска (хрестик) масою 3,41 грам, проба 585 2915,55 грн.
Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_7 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення в межах обвинувачення, яке було підтримане прокурорами, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, є умисним, закінченим, корисливим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення, вартість майна, що було предметом злочинних посягань, та його значимість для потерпілого, той факт, що викрадене майно внаслідок активних дій обвинуваченого повернуте потерпілій, відомості про особу обвинуваченого.

Останній раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, новий злочин вчинив в період іспитового строку, має постійного місце проживання де характеризується задовільно, утримує трьох неповнолітніх членів сім`ї, офіційно не працевлаштований, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд визнає щиросердне каяття та активне сприяння встановленню фактичних обставин кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, судом визнається вчення злочину щодо особи похилого віку, оскільки потерпіла ОСОБА_4 на час вчинення злочину досягла 62-річного віку і обвинувачений, навіть попри те, що не був особисто знайомий з потерпілою, за зовнішнім виглядом останньої усвідомлював (не міг не усвідомлювати), що вона є особою похилого віку і що ця обставина через її вразливість полегшує вчинення ним злочину.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання лише у вигляді позбавлення волі у межах санкції відповідної статті особливої частини КК України, оскільки саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. За цих же обставин суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом та звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням.
До матеріалів справи долучена копія вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19 квітня 2018 року, яким ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України засуджено до 2 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Оскільки нове кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим в період іспитового строку, остаточне покарання за сукупністю вироків підлягає визначенню з урахуванням вимог ч. 1 ст. 71, ст. 72, ч. 3 ст. 78 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

З огляду на вид та розмір призначеного обвинуваченому покарання, встановлені судом відомості про його особу, до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 слід залишити раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 підлягає обрахуванню з часу його фактичного затримання в порядку ст. 208 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири ) роки 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково у вигляді 4 (чотирьох) місяців обмеження волі, що згідно вимог ст. 72 КК України відповідає 2 (двом) місяцям позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19 квітня 2018 року та остаточно призначити ОСОБА_7 до відбування покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обраховувати з 11 червня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 286 (двісті вісімдесят шість) гривень.
Речові докази: ланцюжок з хрестиком, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , залишити останній.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з дня вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

13.11.2018