Справа № 297/1953/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2018 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, перебуваючого на обліку в ОПЛ, громадянина України, який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07 вересня 2018 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Берегівської місцевої прокуратури Закарпатської області про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 , у зв`язку з вчиненням останнім суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки ОСОБА_4 за станом здоров`я потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Клопотання обґрунтовано тим, що 20 червня 2018 року близько 16.30 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, шляхом вільного доступу з території розташованої навпроти магазину «Астор», по вулиці Шевченка, 1, що в м.Берегово, застосувавши грубу фізичну силу, шляхом пошкодження велосипедного замикаючого пристрою, таємно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, викрав жіночий велосипед марки «BIANCHI» чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта №11/599 від 27.07.2018 становить 2124,00 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Посилаючись на те, що суспільно небезпечне діяння, вчинено ОСОБА_4 у стані неосудності, прокурор просить застосувати до нього примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вказавши, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 ..

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеруОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав з підстав викладених у клопотанні.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Адвокат ОСОБА_5 також підтримав клопотання прокурора і заявив, що матеріалами кримінального провадження підтверджується вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, яке вчинено ним у стані неосудності, а відтак, вважає за можливе вказане клопотання задовольнити.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що клопотання є законним і обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 20.06.2018 року, який проводився за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 6-8);

- протоколом допиту свідка по кримінальному провадженню ОСОБА_7 , який підтвердив обставини кримінального правопорушення (а.с. 43-46).

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 21.06.2018 року, яка підтверджує обставини кримінального правопорушення (а.с. 22-23).

- висновком судово психіатричного експерта №119 від 23.08.2018, згідно якого ОСОБА_4 на момент освідчення виявляє ознаки стійкого хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії параноїдної форми, безперервний тип перехіду. По психічному стану останній не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, як в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, так і на даний час, в зв`язку з чим він потребує застосування примусових заходів медичного характеру лікування у психіатричній лікарні з загальним наглядом (а.с. 73-76).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі та лікування у примусовому порядку.

Відповідно до ст. 512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Суд, при визначенні виду примусового заходу медичного характеру, враховує не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, але й те, що ОСОБА_4 вчинив діяння, яке законодавцем віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості. Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що на даний час ОСОБА_4 страждає на хронічну душевну хворобу у формі шизофренії параноїчної форми, безперервний тип перебігу. Ступінь наявних порушень така, що на момент інкримінованого йому діяння, він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що оскільки в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, що підтверджується дослідженими у суді доказами, зазначені дії вчинені ним у стані неосудності, оскільки на період вчинення суспільно небезпечного діяння він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними внаслідок психічного захворювання та на даний час не видужав, до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Процесуальні витрати, слід стягнути ОСОБА_4 в користь держави.

Долю речових доказів, суд вважає вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 93, 94 КК України, ст. ст. 503, 512, 513 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Берегівської місцевої прокуратури Закарпатської області про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 185 КК України - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 - примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп..

Речові докази: жіночий велосипед чорного кольору із рожевими вставками марки «BIANCHI», який переданий на зберігання ОСОБА_6 , залишити останньому як власнику.
Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1