ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/299/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання
судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
засудженого: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 листопада 2018 року,-
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи «Північна виправна колонія №90» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного йому вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 вересня 2016 року за ч.2 ст. 289 КК України, та відбуває призначене йому покарання, з урахуванням положень ст.ст. 69,71 КК України, у виді 04 років 01 дня позбавлення волі.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання, виходив із того, що ОСОБА_7 будучи неодноразово засудженим до позбавлення волі, вчинив новий умисний тяжкий злочин, поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.
В апеляційній скарзі засуджений просить об`єктивно і швидко розглянути його клопотання про застосування ч.3 ст. 81 КК України.
Вказує, що йому було відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення, підстави прийнятого рішення суд, на думку апелянта, мотивувати не зміг.
Під час апеляційного розгляду засуджений просив апеляційну скаргу задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних вимог засудженого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою й ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Колегія суддів вважає, що суд, проаналізувавши відомості про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, дані про особу засудженого в цілому, дійшов вірного висновку, що матеріали провадження в своїй сукупності не свідчать, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 вересня 2016 року за ч.2 ст. 289 КК України, та відбуває покарання у виді 04 років 01 дня позбавлення волі призначене йому покарання, з урахуванням положень ст.ст. 69,71 КК України.
Початок строку відбування покарання 27.09.2016 року, кінець строку 08.12.2019 року.
На день подачі клопотання про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув 2/3 частини призначеного покарання фактично у зв`язку із зарахуванням у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
За період відбування покарання у державній установі «Північна виправна колонія №90» протягом 2017-2018 років до засудженого п`ять разів застосовувався захід заохочення у вигляді подяки за дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, що свідчить про виконання ОСОБА_7 виключно обов`язків, визначених законом для засуджених до позбавлення волі, що є мірою необхідної поведінки.
Із характеристики слідує, що установою виконання покарання ОСОБА_7 характеризується позитивно, з персоналом адміністрації ввічливий, тактовний, встановлений порядок відбування покарання не порушував, працевлаштований, своєчасно реагує на заходи виховного впливу,виказує каяття у скоєному злочині.
Матеріали провадження підтверджують, що засуджений, був працевлаштований з березня по червень 2017 року, потім з грудня 2017 року, що вказує про несистематичний характер трудової діяльності ОСОБА_7 .
Вбачається, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних злочинів, в тому числі тяжких. Наразі відбуває покарання за тяжкий злочин, звільнявся умовно-достроково та з випробуванням від відбування покарання, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої провослухняної поведінки у суспільстві, оскільки він практично через незначний проміжок часу після звільнення знову вчиняв злочини.
28 грудня 2017 року комісією установи виконання покарання було відмовлено ОСОБА_7 у застосуванні заохочувальної норми у виді заміни покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.
Міською спостережною комісією 06.09.2018 року відмовлено у погодженні подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90» про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що він не довів своє виправлення ( а.п. 9).
Проаналізувавши дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, а також дані, що характеризують особу засудженого в цілому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для умовно- дострокового звільнення ОСОБА_7 .
Відбуття певної частини призначеного покарання, відсутність дисциплінарних стягнень у засудженого, його працевлаштування самі по собі не можуть бути визнані достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання .
Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду першої інстанції не є мотивованими, колегія суддів вважає безпідставними.
При перевірці матеріалів провадження колегія суддів не вбачає неправильного застосування кримінального закону та істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 , 376 ч 2 КПК України, колегія суддів ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області 01 листопада 2018 року, якою відмовлено у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

копія вірна,
суддя ОСОБА_2