У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
11.03.2019 року м. Львів
Франківський районного суду м. Львова в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря- ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали обвинувального акту, долученого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 18 травня 2018 року, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Косино, Берегівського району, Закарпатської області, громадянина України, українця, за даними обвинувального акту, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією номер обслуги 3 мінометного розрахунку 1 мінометного взводу мінометної батареї 2 аеромобільно-десантного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ), солдата, раніше не судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України,
Сторона обвинувачення - прокурори військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України майор юстиції ОСОБА_4 та лейтенант юстиції ОСОБА_5 .
Сторона захисту: адвокат
ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні за №0000082 від 18 травня 2018 року, громадянин ОСОБА_3 06 серпня 2015 року був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову служби за мобілізацією до Збройних Сил України.
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 221 від 9 жовтня 2015 року солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та призначено на посаду номера обслуги 3 мінометного розрахунку 1 мінометного взводу мінометної батареї 2 аеромобільно-десантного батальйону.
14 січня 2016 року солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, із метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, близько, 06 год. 00 хв. 14 січня 2016 року самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час перейменована у військову частину НОМЕР_2 ), яка знаходиться у АДРЕСА_3 та відправився за місцем свого проживання у місто Берегове, Закарпатської області де проводить час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконує.
Дані дії ОСОБА_3 органами досудового слідства та процесуальним прокурором кваліфіковані, як самовільне залишення військової частини з метою ухилення від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України.
Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 18 травня 2018 року, поступили до Франківського районного суду м. Львова 29 травня 2018 року від прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону та передані для розгляду судді, визначеному у порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.
Відповідно до ухвали судді від 30 травня 2018 року призначено підготовче судове засідання з розгляду обвинувального акта на предмет вирішення питань,, передбачених ст..ст. 314 -316 КПК України.
З даного часу підготовче судове засідання переносилось з 14 червня 2018 року на 18 липня 2018 року, відтак на 04 жовтня 2018 року та на 12 листопада 2018 року, на 13 грудня 2018 року та 12 лютого 2019 року і 11 березня 2019 року. Причини перенесення розгляду обвинувального акту є неявка в судове засідання усіх учасників процесу, які жодного разу не підтвердили об`єктивність неявки в судове засідання.
В єдиному підготовчому судовому засіданні від 13 грудня 2018 року, куди з`явились прокурор обвинувачений та його захисник, встановлено, що обвинувачений не володіє державною (українською мовою) на якій проводилося досудове розслідування та ведеться судовий розгляд справи, на тому рівні, щоб було забезпечено його право, передбачене ст.. 42 КПК України і зокрема п.18 ч. 3 вказаної норми закону та ст.. 62 Конституції України на справедливий судовий розгляд його справи.
Як пояснив у судовому засіданні прокурор та підтвердив адвокат, на досудовому розслідуванні перекладач не здійснювався, переклад процесуальних документів на рідну для обвинуваченого мову не здійснювався. Даний факт підтверджується також відсутністю обвинувального акта з перекладом на рідну для обвинуваченого мову.
З`ясувати в судовому засіданні у обвинуваченого питання передбачені процесуальним кодексом України не надалось можливим, у зв`язку з тим, що на 80% обвинувачений не розуміє мови на якій ведеться судовий процес. З цих підстав не надалось можливим також роз`яснити обвинуваченому його процесуальні права, передбачені ст.. 42 КПК України, оскільки останній не вміє читати українською та не зміг пояснити зміст оголошеної йому підозри та обвинувачення, що викладене в обвинувальному акті.
У зв`язку з цим, підготовче судове засідання судом перенесено, з наданням можливості прокурору здійснити переклад обвинувального акта та долучених до нього матеріалів, зміст ст.. 42 КПК України, які вручити обвинуваченому за три дня до початку судового засідання, а також вжити заходів для забезпечення в судове засідання перекладача.
Разом з тим, в чергове судове засідання 12 лютого 2019 року учасники кримінального провадження не прибули у тому числі й прокурор ОСОБА_5 , який приймав участь у попередньому судовому засіданні, де надав постанову прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону від 11 грудня 2018 року.
У той же час, до суду поступило клопотання прокурора ОСОБА_4 про перенесення судового засідання на іншу дату, у зв`язку із його зайнятістю в іншому судовому процесі. Натомість від прокурора ОСОБА_5 який приймав участь в судовому засіданні, жодних клопотань не поступало, у зв`язку з чим, неявка прокурора визнана судом безпідставною.
В черговому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 не зміг пояснити причини невиконання вимог суду щодо перекладу обвинувального акта на рідну мову обвинуваченого, роз`яснення йому процесуальних прав на рідній для нього мові, як не зміг пояснити причини складання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження одноособово прокурором ОСОБА_4 , а не слідчим.
Прокурор в судовому засіданні не зміг пояснити також відсутність в обвинувальному акті мотивів складання обвинувального акта не слідчим ОСОБА_7 , а безпосередньо прокурором та причини зміни групи прокурорів на стадії судового розгляду.
За таких обставин, зважаючи на те, що прокурором ОСОБА_5 не представлено суду жодного процесуального документа, який би підтверджував, що станом на час складання обвинувального акта, прокурор ОСОБА_4 здійснював процесуальні повноваження у даному кримінальному провадженні, передбачені ст.. 37 та 219 КПК України, у суду є об`єктивний сумнів, що не спростований стороною публічного обвинувачення.
Не зміг також прокурор в судовому засіданні пояснити причини здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження військовою прокуратурою Рівненського гарнізону, коли місцем вчинення кримінального правопорушення є м. Львів.
Покликання прокурора на постанову першого заступника військового прокурора Західного регіону України від 17 лютого 2017 року щодо визначення підслідності кримінального провадження № 0000038 від 14 лютого 2017 року, як на підставу підслідності військовій прокуратурі Рівненського гарнізону кримінального провадження № 0000082 від 18 травня 2018 року, що є предметом судового розгляду, судом відхиляється, оскільки хронологічно, станом 14 лютого 2017 року є не реальним передбачити наявність кримінального провадження внесеного до ЄРДР 18 травня 2018 року, що у свою чергу об`єктивно впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого в частині періоду його відсутності у військовій частині.
Крім цього, аналізуючи постанови військового прокурора Рівненського гарнізону від 11 грудня 2018 року та від 07 березня 2019 року про зміну групи прокурорів, тобто на стадії судового процесу, вважаю, що прокурор у даному кримінальному провадженні для підтримання публічного обвинувачення, відсутній, оскільки виходячи із змісту постанов, зміна відбулася «…. Прокурор розглянувши матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 18 травня 2018 року…., З метою проведення першочергових слідчих дій, а також для повного, всебічного, об`єктивного та оперативного розслідування необхідно створити групу прокурорів та доручити здійснення досудового розслідування слідчому». Отже зміст та фактичні обставини, що викладені в постановах, апріорі не відповідають фактичним обставинам та не можуть сприйматися судом як належним - процесуальним документом, яким призначено прокурора прокурорів як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_5 , оскільки ні 11 грудня 2018 року, ні 07 березня 2019 року не могли проводитися першочергові слідчі дії у кримінальному провадженні, зважаючи на те, що досудове розслідування в ньому закінчено, 22 травня 2018 року обвинувальний акт скеровано до суду та такий перебуває на стадії підготовчого судового засідання.
Адвокат та обвинувачений в судове засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили.
Заслухавши думку прокурора дослідивши зміст обвинувального акта на його відповідність вимогам процесуального законодавства та інші процесуальні питання, які вирішувалися судом з можливістю встановити механізм повідомлення обвинуваченого про судові засідання та його виклик, інші процесуальні питання, вважаю, що судом вичерпано розумні варіанти та можливості щодо виклику обвинуваченого, розумність меж у часі для продовження підготовчого судового засідання з розгляду обвинувального акта, з урахуванням, що органами досудового розслідування не було забезпечено обвинуваченому процесуальне право на користування рідною мовою; складання обвинувального акта прокурором, повноваження якого не підтверджено, відсутність даних про доручення про створення слідчої групи, зважаючи , що згідно реєстру матеріалів досудового розслідування слідчі дії проводилися двома слідчими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відсутності в обвинувальному акті мотивів складання обвинувального акта прокурором а не слідчим, викладу фактичних обставин в обвинувальному акті, які прокурор вважає встановленими та які не відповідають вимогам ст. 91 КПК України, що впливає на правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 408 КК України, приходжу до висновку, що дані обставини є наслідком безперспективності дій суду щодо намагання усунути вказані недоліки в ході підготовчого судового засідання, а отже обвинувальний акт не може бути предметом судового розгляду.
Як вбачається з обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, вони не відповідають прямим вимога процесуального закону, а саме: частині першій, ч. 2 п. 5, ч. 3 ст. 291 КПК України, щодо фактичних обставин та його складання, які прямо передбачені законом.
Також,обвинувальний акт поданий до суду не прокурором, який здійснював процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні, а військовим прокурором Рівненського гарнізону ОСОБА_9 , що суперечить вимогам ст. 40 КПК України, згідно якої: слідчий подає обвинувальний акт на затвердження прокурору, у даному випадку прокурору, прізвище якого у підготовчому судовому засіданні так і не вдалося з`ясувати, із-за відсутності процесуального документа, передбаченого ст.ст. 36 -37, 110 КПК України, а останній відповідно до вимог ст.. 36 та ст.. 283 КПК України, повинен був скерувати його до суду. Разом з тим, прокурор, який склав та затвердив обвинувальний акт, у даному випадку прокурор ОСОБА_4 , покладені на нього обов`язки звернутися до суду з обвинувальним актом не виконав. До суду звернулася особа, процесуальні права та обов`язки якої, а зрештою й слідчого та прокурора призначеного для процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні, не підтверджені.
Покликання керівника військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_10 у супровідному листі на ст. 283 КПК України, стосується прокурора призначеного у порядку, передбаченому ст. 37 КПК України, який зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну із дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України. Що стосується покликань у супровідному листі на ст. 291 КПК України, то така взагалі не має відношення до процесуальних рішень, оскільки стосується змісту обвинувального акта.
Не дотримання прокурором вимог, передбачених ст. 28 КПК України, призвело до порушення прав ОСОБА_3 , передбачених ч. 1 ст. 21, ст.. 42 КПК України на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, а також ст. ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» згідно з якою, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
З огляду на викладене, є очевидною невідповідність обвинувального акта прямим вимогам процесуального законодавства, його пряма невідповідність частині першій, ч. 2 п. 5, ч. 3 ст. 291 КПК України, а тому, за даних обставин, обвинувальний акт не може бути предметом судового розгляду та згідно з до вимогами ст. 314 КПК України, підлягає поверненню прокурору для приведення його у відповідність вимогам закону.

Відповідно до ст. 113 - 114 КПК України та з метою забезпечення обвинуваченому прав, передбачених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», для приведення обвинувального акта у відповідність вимогам процесуального Закону, слід встановити строк, який не може перевищувати 3 ( трьох) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження проголошеної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 26, 91, 110, 113 -114 214, 284, 291, 314 316 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні за № 0000082 від 18 травня 2018 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Косино, Берегівського району, Закарпатської області, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, повернути прокурору військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_4 для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим п.13 ст.3, п.п.1, 2,5 ч. 2 ст.. 291 КПК України.
Встановити строк на приведення обвинувального акта у відповідність до вимог процесуального законодавства, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження даної ухвали.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня складання та оголошення повного тексту, через суд, який ухвалив судове рішення.
Суддя ОСОБА_11