ПОСТАНОВА
іменем України
19 грудня 2018 року
м. Київ
справа № 274/3323/14-к
провадження № 51-4006км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на вирок Апеляційного суду Житомирської області від 10 травня 2016 року у кримінальному провадженні № 0001432 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, жителя цього АДРЕСА_1 , такого, що судимостей не має,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Бердичівського міськрайоного суду Житомирської області від 20 травня 2015 року ОСОБА_8 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 185 КК на строк 1 рік, за ч. 2 ст. 190 КК на строк 2 роки, за ч. 3 ст. 185 КК на строк 4 роки й на підставі ст. 70 КК остаточно до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Відповідно до статей 75, 104 КК ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та згідно з пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК його зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчій інспекції про зміну місця проживання.
ОСОБА_8 змінено міру запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання і звільнено негайно з-під варти в залі суду.
Визначено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 2215 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди. Також вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та про речові докази.

Апеляційний суд Житомирської області 10 травня 2016 року скасував вирок місцевого суду в частині призначеного покарання скасував та ухвалив новий, яким ОСОБА_8 засудив до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 185 КК на строк 1 рік, за ч. 2 ст. 190 КК - на строк 2 роки, за ч. 3 ст. 185 КК на строк 4 роки, й на підставі ст. 70 КК остаточно до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. У решті вирок залишено без зміни.

За обставин, установлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, в кінці березня 2014 року о 2-й год. ОСОБА_8 у приміщенні бані на АДРЕСА_2 , помітивши в коридорі підсобного приміщення електричну ланцюгову пилу «Forte FES 24-40B» та зварювальний апарат «StarK WD160», які належали ОСОБА_10 , таємно викрав це майно, заподіявши власнику матеріальної шкоди на загальну суму 1092,50 грн.

12 квітня 2014 року о 22-й год. ОСОБА_8 під час відпочинку в приміщенні розважального закладу «Лагуна» на вул. Білопільській, 93 у м. Бердичеві з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою попросив у ОСОБА_11 передати йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка. ОСОБА_11 , не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_8 , передав йому свій мобільний телефон «LG Е-730», а той, скориставшись неуважністю потерпілого залишив розважальний заклад, а мобільний телефон не повернув. Таким чином, ОСОБА_8 , шляхом зловживання довірою, шахрайським шляхом, повторно заволодів майном ОСОБА_11 , заподіявши йому матеріальної шкоди на загальну суму 1969 грн.
21 квітня 2014 року о 00:10 ОСОБА_8 на автобусній зупинці неподалік будинку № 40/1 на вул. Сотовського в м. Бердичеві з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою попросив у ОСОБА_12 передати йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, на що той, не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_8 , передав йому свій мобільний телефон «FLY IQ 449». Отримавши мобільний телефон та скориставшись неуважністю потерпілого, ОСОБА_8 залишив автобусну запинку та поїхав на автомобілі-таксі, а мобільний телефон не повернув. Таким чином, ОСОБА_8 шляхом зловживання довірою, шахрайським шляхом, повторно заволодів майном належним ОСОБА_12 , заподіявши йому матеріальної шкоди на загальну суму 955 грн.
25 квітня 2014 року о 1-й год. ОСОБА_8 з метою таємного викрадення чужого майна через відкриту кватирку вікна проник до квартири АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно викрав майно, належне ОСОБА_13 , а саме: газову колонку «Elektrolux» вартістю 600 грн та двигун від холодильника «Snaige» вартістю 500 грн, чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1100 грн.
30 квітня 2014 року о 00:20 ОСОБА_8 під час відпочинку в приміщенні розважального закладу «Нептун» на вул. Вінницькій, 42а в м. Бердичеві з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, попросив у ОСОБА_14 передати йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, на що той, не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_8 , передав йому свій мобільний телефон «НТС». Отримавши мобільний телефон та скориставшись неуважністю потерпілого, ОСОБА_8 залишив розважальний заклад, а мобільний телефон не повернув. Таким чином, ОСОБА_8 шляхом зловживання довірою, шахрайським шляхом, повторно заволодів майном ОСОБА_14 , заподіявши йому матеріальної шкоди на загальну суму 1870,06 грн.

11 травня 2014 року о 1-й год. ОСОБА_8 з метою таємного викрадення чужого майна через відкриту кватирку вікна проник до квартири АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно викрав майно, належне ОСОБА_13 , а саме газову плиту «Брест» вартістю 750 грн, заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
13 травня 2014 року о 16:40 ОСОБА_8 з метою таємного викрадення чужого майна підійшов до квартири АДРЕСА_4 , де за допомогою ключа, який був залишений ОСОБА_15 під ковриком, відкрив двері та проник до квартири, звідки повторно таємно викрав майно, належне ОСОБА_16 , а саме планшет «Lenovo 60046» вартістю 3472,20 грн, заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.
29 червня 2014 року о 21-й год. ОСОБА_8 під час відпочинку на території парку Центру позашкільної підготовки імені О. Разумкова на вул. Вінницькій у м. Бердичеві з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою знайомої ОСОБА_17 попросив у останньої передати йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, на що та, не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_8 , передала йому мобільний телефон її чоловіка ОСОБА_18 «Prestigio PAP 5300 DUO». Отримавши мобільний телефон та скориставшись неуважністю ОСОБА_17 , ОСОБА_8 залишив парк відпочинку, а мобільний телефон не повернув. Таким чином, він повторно шляхом зловживання довірою заволодів майном ОСОБА_18 , заподіявши йому матеріальної шкоди на загальну суму 1550 грн.
20 липня 2014 року о 8-й год. ОСОБА_8 під час перебування поряд зі своїм будинком АДРЕСА_5 з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою знайомого ОСОБА_19 попросив у останнього передати йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, на що останній, не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_8 , передав йому мобільний телефон «НТС 200». Отримавши мобільний телефон та скориставшись відсутністю ОСОБА_19 , ОСОБА_8 пішов від будинку, а мобільний телефон не повернув, таким чином, повторно шляхом зловживання довірою заволодів майном ОСОБА_19 , заподіявши йому матеріальної шкоди на загальну суму 1692 грн.
10 вересня 2014 року о 18-й год. ОСОБА_8 під час перебування поряд із магазином «Фора» на вул. Вінницькій у м. Бердичеві з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою знайомого ОСОБА_20 попросив у нього передати йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, на що той, не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_8 , передав йому мобільний телефон «Леново А 390Т». Отримавши мобільний телефон та скориставшись відсутністю ОСОБА_20 , ОСОБА_8 пішов від магазину, а мобільний телефон не повернув, таким чином повторно шляхом зловживання довірою заволодів майном ОСОБА_20 , заподіявши йому матеріальної шкоди на загальну суму 999 грн.
24 жовтня 2014 року приблизно о 2:30 ОСОБА_8 неподалік будинку № 4 на вул. Луппова в м. Бердичеві з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою знайомого ОСОБА_21 , попросив у останнього передати йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, на що той, не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_8 , передав йому мобільний телефон марки «Fly IQ 4410І». Отримавши мобільний телефон та скориставшись тим, що його дії не будуть помічені, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік, а мобільний телефон не повернув, таким чином, шляхом зловживання довірою повторно заволодів майном ОСОБА_21 , заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 830 грн.
24 жовтня 2014 року о 21:30 ОСОБА_8 під час перебування поряд зі своїм будинком з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою знайомого ОСОБА_20 попросив у останнього передати йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, на що той, не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_8 , передав йому мобільний телефон марки «Lenovo A 390». Отримавши мобільний телефон та скориставшись неуважністю ОСОБА_20 , ОСОБА_8 пішов від місця свого проживання, а мобільний телефон не повернув, таким чином, він шляхом зловживання довірою заволодів майном ОСОБА_20 , чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 615 грн.
19 листопада 2014 року о 15-й год. ОСОБА_8 з метою таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням, підійшов до вікна квартири АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_22 та в якій відповідно до усного договору проживала ОСОБА_23 , ОСОБА_8 проник через квартирку вікна в середину цієї квартири та повторно таємно викрав звідти ноутбук марки « LENOVO G 580» вартістю 3000 грн, який належав ОСОБА_23 , заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 3000 грн.
25 листопада 2014 року о 19:30 ОСОБА_8 неподалік будинку № 42 на вул. Вінницькій у м. Бердичеві з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою попросив у знайомого йому ОСОБА_24 надати йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, на що останній, не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_8 та довіряючи йому, погодився і передав йому мобільний телефон марки «LG - D 335». Отримавши мобільний телефон та скориставшись тим, що ОСОБА_24 після передачі йому мобільного телефону тимчасово відлучився, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік, заволодівши таким чином шляхом зловживання довірою повторно майном потерпілого на суму 3104,7 грн.

14 грудня 2014 року о 23-й год. ОСОБА_8 у кафе-барі «Де Жа Вю» на вул. Вінницькій, 4 у м. Бердичеві з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою попросив у знайомого йому ОСОБА_25 надати йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, на що останній, не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_8 та довіряючи йому, погодився і передав йому мобільний телефон марки «Samsung GT - 18262». Отримавши мобільний телефон та скориставшись тим, що ОСОБА_25 після передачі йому мобільного телефону не звертає на нього уваги, ОСОБА_8 заволодів мобільним телефоном та з місця злочину втік, заволодівши таким чином шляхом зловживання довірою повторно майном ОСОБА_25 на загальну суму 2215 грн.
Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає, що вирок апеляційного суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК підлягає скасуванню, оскільки призначене ОСОБА_8 за цим вироком покарання не відповідає умовам життя, сімейного стану засудженого, а також даним про його особу. Зокрема, вказує на те, що інкриміновані злочини ОСОБА_8 вчинив у молодому віці, щиро розкаявся, є інвалідом з дитинства, має молодшу сестру та онкохвору матір, батько в родині відсутній, тоді як апеляційний суд обґрунтував своє рішення про неможливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства, посилаючись лише на кількість епізодів та неявку в судові засідання суду цієї інстанції.
Позиції учасників судового провадження

Захисник ОСОБА_6 підтримала касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 та просила змінити вирок апеляційного суду, звільнивши ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі статей 75, 76, 104 КК.

Прокурор заперечував проти задоволення касаційної скарги.

Мотиви Суду

Доводи в касаційній скарзі захисника ОСОБА_7 про те, що призначена апеляційним судом ОСОБА_8 міра покарання не відповідає умовам життя, сімейного стану засудженого, а також даним про його особу, є безпідставними.
Скасовуючи вирок місцевого суду і ухвалюючи свій у зв`язку з необхідністю застосування до ОСОБА_8 покарання, яке слід відбувати реально, апеляційний суд повною мірою дотримався вимог закону щодо належного обґрунтування та мотивування свого рішення.
Як убачається зі змісту вироку апеляційного суду, останній констатував помилковість висновку суду першої інстанції про призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням статей 75, 76, 104 КК, оскільки належним чином не було враховано кількості епізодів злочинної діяльності ОСОБА_8 (15 злочинів, серед яких тяжкі), посткримінальної поведінки засудженого, який збитків потерпілим не відшкодував, у період апеляційного провадження оголошувався в розшук з огляду на неодноразові неявки до суду апеляційної інстанції без поважних причин.
Окрім того, апеляційний суд мотивував своє рішення також посиланням на дані про особу ОСОБА_8 , який не має попередніх судимостей, проте відповідно до постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 грудня 2012 року до ОСОБА_8 було застосовано примусовий захід виховного характеру передачу матері на перевиховання, а кримінальне провадження щодо нього закрито у зв`язку з недосягненням ним віку кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК.
Звернув увагу апеляційний суд і на те, що більшість злочинів ОСОБА_8 вчинив у неповнолітньому віці (12 злочинів) і лише 3 з них у дорослому, винуватість свою визнав, є інвалідом з дитинства, урахував його сімейний стан та характеристики з місця проживання та школи.
Таким чином, рішення апеляційного суду про неможливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК, його ухвалено з урахуванням, у тому числі, тих, обставин, на які посилається у касаційній скарзі захисник.
За таких обставин касаційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 440, 441, 442 КПК, п. 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Верховний Суд

ухвалив:

Вирок Апеляційного суду Житомирської області від 10 травня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, акасаційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню

не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3