1 із 4 Провадження №1-кп/303/256/19
Справа №303/731/19
вирок
27 лютого 2019 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0002837 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в порядку статті 89 КК України, громадянина України,
обвинуваченого за частиною 2 статті 15 - частиною 3 статті 185 КК України,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,
обвинуваченого за частиною 2 статті 15 - частиною 3 статті 185 КК України,-
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_4
захисника ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:
09 грудня 2018 року, близько 06 години 30 хвилин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за попередньою змовою, із корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, проникли на територію дворогосподарства будинку АДРЕСА_3 шляхом перелазу через паркан.
Скориставшись відсутністю власника ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 намагалися таємно викрасти з території дворогосподарства 4 штуки металевих(алюмінієвих) профілів довжиною 2 метри, вартість яких становить 128 гривень та 5 штук металевих (алюмінієвих) профілів довжиною 2,5 метрів, вартість яких становить 200 гривень.
Однак, свій злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, довести до кінця не змогли з причин, які не залежали від їх волі, так-як на місце події прибули працівники приватної охорони «Варта», побачивши яких ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли.
Своїми діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 могли заподіяти потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 328 гривень 00 копійок.
Вказані вище дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

2 із 4
органом досудового розслідування, кваліфіковані за частиною 2 статті 15 - частиною 3 статті 185 КК України - крадіжка, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений за попередньою змовою групою осіб , поєднаний з проникненням у сховище.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення злочину, відповідають дійсності. Зазначив, що додатково нічого не може повідомити. Ствердив, що металеві (алюмінієві) профілі, які вони намагалися викрасти залишили на місці події, оскільки були помічені охоронцями та втекли. Наразі заподіяна ними потерпілому шкода повністю відшкодована.
Обвинувачений ОСОБА_4 також, у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення злочину, відповідають дійсності. Зазначив, що додатково нічого не може повідомити. Ствердив, що металеві (алюмінієві) профілі, які вони намагалися викрасти залишили на місці події, оскільки були помічені охоронцями та втекли. Заподіяна ними потерпілому шкода повністю відшкодована.
Слід зазначити, що обвинувачені в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті.
Крім повного визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення щодо потерпілого ОСОБА_6 їх вина доведена показами потерпілого та зібраними в ході досудового розслідування доказами.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що дійсно наприкінці 2018 року на територію належного йому дворогосподарства АДРЕСА_3 неодноразово проникали невідомі особи та вчиняли крадіжки. Він вважає, що злочини вчиняли саме обвинувачені. Зокрема, уніч на 09 грудня 2018 року йому зателефонував сусід, який повідомив, що невідомі особи вчиняють крадіжку в його будинку. Після чого, він повідомив охорону, які прибули на місце і побачили обвинувачених, які налякавшись втекли. Також, зазначив, що обвинувачені викрали частину належних йому профілів.
Відповідно до заяви від 09 грудня 2018 року ОСОБА_6 повідомив про вчинення кримінального правопорушення невідомими особами на території його будинку АДРЕСА_3 .
Згідно з протоколом огляду місця події від 09 грудня 2018 року слідчим, на підставі заяви ОСОБА_6 оглянуто дворогосподарство АДРЕСА_3 , тобто зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до висновку експерта щодо вартості об`єкта оцінки від 29 січня 2019 року вартість викраденого становить: 4 штуки металевих(алюмінієвих) профілів довжиною 2 метри - 128 гривень; 5 штук металевих (алюмінієвих) профілів довжиною 2,5 метрів, - 200 гривень.
Вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06 листопада 2009 за №10, вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, інше приміщення чи сховище, суди повинні мати на увазі таке. Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища. Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо

3 із 4
умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні.
Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковані вірно, їх вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за частиною 2 статті 15 - частиною 3 статті 185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений за попередньою змовою групою осіб , поєднаний з проникненням у сховище.
Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Пунктом 3 зазначеної вище Постанови визначено, що ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Призначаючи покарання обвинуваченим суд керується ст.ст. 65-67 КК України, враховує тяжкість вчиненого ними злочину, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, враховує дані про особу винних, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному, відшкодування шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному, відшкодування шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд враховує данні про особи, характер та ступінь суспільної небезпеки ними вчиненого, а також те, що вони скоїли злочин, передбачений частиною 2 статті 15 частини 3 статті 185 КК України, який в силу статті 12 КК України є тяжким злочином.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особи обвинувачених, які щиро розкаялися, сприяли розкриттю злочину, відшкодували заподіяну шкоду шляхом повернення викраденого, суд вважає, що необхідним та достатнім для їх виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити покарання в межах санкції статті.
Згідно висновку досудової доповіді Мукачівського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченими є середньою. Проте, беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинувачених та їх спосіб життя, історію правопорушень орган пробації вважає, що виправлення особи без ізоляції від суспільства на певний строк можливе, за умови здійснення з боку зазначеного вище органу наглядових та соціально-виховних заходів, які необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, та за наявності мотивації і готовності до змін самого обвинуваченого.
При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення злочину, за який обвинуваченим слід обрати покарання пов`язане з позбавленням волі, але враховуючи, наведене вище, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без відбування покарання, приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробування в порядку статтей 75,76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.

4 із 4
Долю речових доказів слід вирішити в порядку статті 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Ухвала про застосування запобіжного заходу стосовно обвинувачених у виді особистого зобов`язання строком до 23 березня 2019 року, відповідно до статті 203 КПК України припиняє свою дію після закінчення строку дії ухали про обрання запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст.374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 - частиною 3 статті 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2(два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 - частиною 3 статті 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2(два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покласти на орган пробації за місцем його проживання.
Запобіжний захід особисте зобов`язання стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити без змін до закінчення строку дії ухали про застосування запобіжного заходу.
Речовий доказ: 4 штуки металевих(алюмінієвих) профілів довжиною 2 метри, та 5 штук металевих (алюмінієвих) профілів довжиною 2,5 метрів, повернути потерпілму ОСОБА_6 , у якого вони знаходиться на зберіганні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1