В И Р О К
Іменем України

10 травня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сургут, Тюменської області, Російської Федерації, громадянина України, із повною середньою освітою, неодруженого, який є сиротою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 16.11.2017 Житомирським районним судом за ч. 3 ст. 185, із застосуванням ст. 69 КК України до 120 годин громадських робіт,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Двадцять сьомого травня 2018 року близько 20 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи із потерпілим ОСОБА_7 біля зупинки громадського транспорту по вул. Центральній, 1, в с. Василівка, Житомирського району, під час словесної суперечки із потерпілим наніс йому удар ногою в ліву частину голови, а коли ОСОБА_7 почав тікати, обвинувачений наздогнав його та умисно своєю ногою перегородив дорогу потерпілому, від чого останній зачепився за ногу обвинуваченого та впав на землю, а ОСОБА_4 , продовжуючи протиправну поведінку, кулаками та ліктями бив потерпілого по голові та верхній частині тулуба. Своїми злочинними діями обвинувачений заподіяв потерпілому ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, в лівій надвушній ділянці та грудній клітині.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком цього суду до 120 громадських робіт, вирішив умисно ухилитися від відбування наведеного покарання.

Так, ОСОБА_4 19.01.2018 був направлений для відбування призначеного йому покарання до Васильківської сільської ради, однак після відпрацювання ним лише частини громадських робіт, обвинувачений, будучи попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання та ознайомлений із порядком і умовами відбування покарання, умисно, без поважних причин не з`являвся до Васильківської сільської ради для відбування покарання 12 днів у лютому, 9 днів у березні, 11 днів у квітні, а також по 13 днів у травні та серпні, тобто ухилився від відпрацювання призначених йому судом громадських робіт.

Отже, стороною обвинувачення такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень та за ч. 2 ст.389 КК України як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював, однак відмовився давати будь-які покази.

Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому злочинах, іншими учасниками процесу також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, яке було підтримане обвинуваченим та іншими учасниками процесу, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому ОСОБА_4 та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаних злочинів доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень та за ч. 2 ст.389 КК України як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, а саме, що злочин за ч. 1 ст. 125 КК України є злочином невеликої тяжкості, а за ч. 2 ст. 389 КК України середньої тяжкості, особу винного, його молодий вік, позитивну характеристику за місцем проживання, те, що ОСОБА_4 є сиротою, а також дані досудової доповіді про можливість звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням. Суд також враховує думку потерпілого і його законного представника, які не наполягали на суворості покарання та сукупність пом`якшуючих і наявність однієї обтяжуючої покарання обставини.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є вчинення злочинів неповнолітнім, визнання ним своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому є рецидив злочинів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт, а за ч. 2 ст. 389 КК України - у виді арешту.

Разом з тим, беручи до уваги особу обвинуваченого, його молодий вік, умови виховання, думку потерпілого і його законного представника, яка узгоджується із позицією прокурора про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства, наявність наведених вище обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості інкримінованих ОСОБА_4 злочинів, суд вважає, що обвинуваченого можливо звільнити від відбування покарання у виді арешту з випробуванням у відповідності до ст.ст. 75, 104 КК України.

Водночас, прокурор просив застосувати до ОСОБА_4 пробаційну програму, проте не зазначив яку саме програму, а також не обґрунтував мотиви її застосування до обвинуваченого, у зв`язку з чим суд залишає поза увагою дане клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт;
- за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 20 (двадцяти) діб арешту.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 20 (двадцяти) діб арешту.

У відповідності ст.ст. 75, 76, 104 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді арешту з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Потерпілому, який не був присутній у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: