Справа № 192/622/18
Провадження № 1кп/201/466/2018
УХВАЛА

29 січня 2019 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000110 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

В підготовчому судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачені ОСОБА_3

ОСОБА_4

захисник ОСОБА_6

потерпілий ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, відносно яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні судом поставлено питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених, на що прокурор просив про продовження строків тримання під вартою обвинувачених, так як ризики, які були встановлені судом раніше не змінились, зокрема існують ризики ухилення від суду та ризик продовження вчинення злочинної діяльності.

Потерпілий підтримав прокурора та просив продовжити строки тримання під вартою обвинувачених.

Обвинувачені та їх захисник заперечували та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки вина обвинувачених не доведена.

Суд, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, заслухавши учасників процесу, враховує відсутність у нього міцних соціальних зав`язків, відсутність працевлаштування, наявність судимості за тяжкий злочин, той факт, що останній обвинувачується у вчиненні злочину через місяць після звільнення з місць позбавлення волі, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винними вчиненні у злочину передбаченому ч. 2 ст. 187 КК України, яке являється тяжким, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризиків передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України а саме того, що обвинувачений, розуміючи тяжкість можливого покарання може спробувати ухилитись від суду, а також продовжити свою злочинну діяльність.

Суд, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, заслухавши учасників процесу, враховує відсутність у нього міцних соціальних зав`язків, відсутність працевлаштування, наявність судимості за злочин проти власності та судимості за ухилення від відбування покарання, той факт, що останній обвинувачується у вчиненні злочину менш ніж через три місяці після звільнення з місць позбавлення волі, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винними вчиненні у злочину передбаченому ч. 2 ст. 187 КК України, яке являється тяжким, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризиків передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України а саме того, що обвинувачений, розуміючи тяжкість можливого покарання може спробувати ухилитись від суду, а також продовжити свою злочинну діяльність.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, керуючись вимогами ст. 194 КПК України суд, крім обставин, які описано вище, враховує той факт, що обвинувачений тримається під вартою з лютого 2018 року, що становить значний проміжок часу на сьогоднішній день і очевидно виходить за межі розумного строку, протягом чотирьох судових засідань сторона обвинувачення не забезпечила явку свідків сторони обвинувачення, що призвело до відкладення розгляду справи і фактичного відстрочення вирішення справи по суті.

Також суд враховує, що самого по собі тяжкого обвинувачення не достатньо для продовження тримання під вартою особи більше року, а ризики, які були вагомими на час обрання запобіжного заходу безперечно зменшились на сьогоднішній день, хоча і продовжують існувати. За таких обставин суд вважає, що продовження тримання під вартою обвинувачених буде межувати зі свавіллям, а тому відносно обвинувачених може бути обрано більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, який забезпечить нівелювання ризиків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Застосувати з 29 січня 2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком до 28 березня 2019.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок прибувати до суду за його вимогою.

Ухвалу направити на виконання до Чечелівського ВП ДВУ ГУ НП у Дніпропетровській області.

Застосувати з 29 січня 2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 28 березня 2019.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок прибувати до суду за його вимогою.

Ухвалу направити на виконання до Індустріального ВП ДВУ ГУ НП у Дніпропетровській області.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1