У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 5 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черкаське Слов`янського району Донецької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, працюючого зварником, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України.

До обвинуваченого застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою до 16.02.2019 року.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки наявні ризики переховування обвинуваченого від суду, впливу на потерпілих та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень. Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення для отримання матеріальної вигоди, тому існує ризик того, що для задоволення своїх соціально-побутових потреб може вчинити нове корисливе кримінальне правопорушення, крім того, після вчинення першого епізоду, а саме нападу на потерпілу ОСОБА_6 , ОСОБА_4 продовжив вчиняти напади на інших потерпілих і його злочинну діяльність було припинено лише завдяки діям співробітникам поліції.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, надавши обвинуваченому можливість працювати, забезпечувати та утримувати себе та свою сім`ю, оскільки підстав для продовження строку тримання під вартою у суду немає. Обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, до затримання мав постійне місце роботи, стабільний заробіток, характеризується позитивно, тому підстав переховуватися від суду у обвинуваченого немає.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, просив замінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки він працює, одружений, має дитину.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд, зобов`язаний, розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п. п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання строком від семи до десяти років позбавлення волі. Суд приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також суд приймає до уваги наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, так як він одружений, має неповнолітню дитину, має постійне місце проживання. Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що в судовому засіданні ще не допитані свідки та одна з потерпілих, а наявність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого не може зменшити ризик того, що він може намагатися незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, відповідно до обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив декілька епізодів розбійного нападу, тому існує вірогідність того, що обвинувачений може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

У зв`язку з наведеним, є всі підстави вважати що обвинувачений перебуваючи на волі, може вплинути на встановлення істини по справі. При цьому суд враховує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, але жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що міра запобіжного заходу ОСОБА_4 обрана відповідно до діючого законодавства, виходячи з тяжкості злочину та зміні не підлягає.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою на строк 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 331, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволені клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» строком на 60 днів, тобто до 12 квітня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1