УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Запоріжжя скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_3 на бездіяльність відповідальних осіб органу досудового розслідування прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на бездіяльність відповідальних осіб органу досудового розслідування прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Заявники вимоги своєї скарги обґрунтовують тим, що 17.12.2018 вони звернулися до прокуратури Запорізької області із заявою про вчинення організованою групою у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших кримінальних правопорушень, надавши їм власну кримінальну правову оцінку та кваліфікувавши їх за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 28 ст. 206-1, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 162, ч. 4 ст. 345, ч. 3 ст. 358 КК України.
Однак станом на день подання скарги інформації про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про зазначені вчинені кримінальних правопорушень ОСОБА_6 та ОСОБА_3 отримано не було, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України, та що змусило їх звернутися до суду.
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 та заявник ОСОБА_3 на задоволенні скарги наполягають. Зазначають, що бездіяльність органу досудового розслідування прокуратури Запорізької області полягає у порушенні вимог ст. 214 КПК України, а саме у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань з визначенням правової кваліфікації кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 28 ст. 206-1, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 162, ч. 4 ст. 345, ч. 3 ст. 358 КК України. Посилаючись на вимоги ст. 303 КПК України, просять зобов`язати прокуратуру Запорізької області внести відомості про правову кваліфікацію правопорушень за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 28 ст. 206-1, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 162, ч. 4 ст. 345, ч. 3 ст. 358 КК України, що викладено в заяві від 17.12.2018 року про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудового розслідування.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні проти скарги заперечував та просив в задоволенні її відмовити. Пояснив суду, що на даний час Хортицьким відділенням поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000165 від 26.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України за фактом самоправства. В рамках вказаного вище кримінального провадження від адвоката ОСОБА_12 надходило клопотання про внесення зміни в раніше внесений Єдиний реєстр досудових розслідувань запис про вчинення злочину та зміну правової кваліфікації злочинних дій зі ст. 356 КК України на ч. 2 ст. 219, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 206-1, ч. 3ст. 289 КК України, про об`єднання провадження з відкритими стосовно нападів на представників власника які відбулися 05.05.2018, 23.06.2018, 08.07.2018, 10.07.2018, про створення у провадженні слідчої групи, до якої включити осіб, які мають досвід розслідування економічних злочинів, про проведення ряду першочергових дій слідчих дій, в задоволення яких слідчим Хортицького відділенням поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області відмовлено. Прокурор вважає, що підстави для задоволення скарги заявників відсутні, оскільки останні повинні були оскаржити до слідчого судді в порядку ст.ст. 303-304 КПК України постанови слідчого щодо відмови у зміні правової кваліфікації у кримінальному провадженні яке розслідується за № 0000165 від 26.01.2018.
Заслухавши заявника, представника заявника, думку прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф 1 ст.ст. 303-308 КПК України.
Зокрема, приписами ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та посадових осіб.
Згідно зі ст. 8 Конституції України, норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини гарантується.
При цьому, в ст. 22 і ст. 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються, не можуть бути скасовані або обмежені, та не є вичерпними.
Під час розгляду скарги встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 17.12.2018 звернулися до прокуратури Запорізької області із заявою в порядку ст. 214 КПК України, в якій просили терміново, на протязі 24 години включити до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 28 ст. 206-1, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 162, ч. 4 ст. 345, ч. 3 ст. 358 КК України, які вчинені організованою групою у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших.
Заяву ОСОБА_6 , ОСОБА_3 було зареєстровано за вхідним номером № 1505 від 17.12.2018, про свідчить штамп прокуратури Запорізької області на копії заяви, долученої до скарги.
На день звернення до суду зі скаргою заявників не було повідомлено про виконання вимог ст. 214 КПК України.
Як зазначив у судовому засіданні заявник та представник заявника, що також не спростовано прокурором, до теперішнього часу відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань з приводу вчинення кримінальних правопорушень, про які повідомляли ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у своїй заяві від 17.12.2018 не внесені.
Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК прокурор, слідчий у строк, що не перевищує 24 годин після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Згідно з положеннями ч. 2 зазначеної статті досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Частина 4 статті 214 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Відповідно затвердженого порядку ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про декілька вчинених кримінальних правопорушень, зазначених в одній заяві, повідомленні або виявлених безпосередньо прокурором, слідчим чи працівником іншого підрозділу, незалежно від часу їх учинення, наявності осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, вносяться до Реєстру за кожним правопорушенням окремо. На виявлене під час досудового розслідування кримінальне правопорушення в рамках одного кримінального правопорушення слідчий за Довідником 1 Перелік інших джерел, з яких виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (додаток 7) вносить до Реєстру інформацію про джерело, з якого виявлено кримінальне правопорушення, та відомості про кримінальне правопорушення. Кримінальному провадженню за цим правопорушенням присвоюється новий номер. При встановленні факту здійснення досудового розслідування стосовно аналогічних правопорушень (дублікатів), заяви і повідомлення про які надійшли з різних джерел, прокурор, керівник прокуратури об`єднує такі матеріали в одне провадження, після чого Реєстратор (слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, керівник органу прокуратури) за допомогою функції присвоює одному з них статусу «дублікат».
Таким чином, згідно вимог ст. 214 КПК України, слідчий або прокурор в будь-якому випадку зобов`язаний внести відомості про кримінальні правопорушення які повідомляли заявники в заяві від 17.12.2018 та розпочати проведення досудового розслідування.
Також, як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
На орган досудового розслідування покладається обов`язок застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування (ст. 38 КПК України).
Крім того, невнесення відомостей до ЄРДР суперечать як принципу законності, так і положенням ч. 5 ст. 214 КПК України, яка визнає за достатнє для початку досудового розслідування повідомлення даних, які лише можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму інформаційному листі № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, метою належного дотримання процесуальних вимог, щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення», роз`яснив, що слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального правопорушення.
В силу ч. 1 ст. 9 КПК України, на керівника органу досудового розслідування покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.
Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Враховуючи вищенаведене,керуючись принципом змагальності кримінального провадження, який передбачений ст. 22 КПК України відносно подання до суду доказів своєї правової позиції, та приймаючи до уваги, що під час розгляду скарги слідчому судді не було надано виконання вимог ст. 214 КПК України та п. 2.8 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_6 , ОСОБА_3 від 17.12.2018, слідчий суддя дійшов до висновку, що вимоги заявників слід задовольнити,зобов`язавши відповідальних осіб органу досудового розслідування прокуратури Запорізької області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення, які викладені в заяві ОСОБА_6 та ОСОБА_3 від 17.12.2018.
Прийшовши до такого висновку, слідчий суддя також враховував, що згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Такі приписи процесуального закону узгоджуються із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Як зазначено уп. 36 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2014 у справі «Скороходова проти України» (заява № 56697/09), органи влади, які були уповноважені порушити та розслідувати кримінальну справу, зобов`язані здійснити справжні спроби оперативно та ретельно розслідувати справу, встановити факти та у разі необхідності притягнути до відповідальності винних осіб.

В даному випадку посадові особи заявленого суб`єкта оскарження не забезпечили заявнику гарантованого державою права та закріпленого у ст.ст. 6, 13 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язку здійснювати повне й ефективне розслідування та ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, позбавивши заявників права на повне, справедливе, публічне, безстороннє дослідження повідомлених ними обставин.

Згідно зі ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію.
Керуючись ст.ст. 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати відповідальних осіб органу досудового розслідування прокуратури Запорізької області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення, які викладені в заяві від 17 грудня 2018 року.

Вступну та резолютивну частину ухвали виготовлено в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 10 травня 2019 року, повний текст ухвали буде виготовлено протягом п`яти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 14 травня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1