Справа № 740/4571/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/250/19
Категорія - ч. 2 ст. 309 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001029 від 12 серпня 2018 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 грудня 2018 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

1) 29 вересня 1999 року Ніжинським міським судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ст. 42 КК України (1960 року) до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, штрафу 680 гривень;

2) 24 березня 2000 року Ніжинським міським судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 229-6, ч. 2 ст. 140. ст.ст. 42, 43 КК України (1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 13 жовтня 2000 року Ніжинським міським судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 42, ч. 3 ст. 42 КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі;

4) 26 жовтня 2010 року Носівським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 308 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки;

5) 11 вересня 2012 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311, ст. 71, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

6) 21 листопада 2012 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 25.07. 2016 року;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 858 гривень процесуальних витрат на залучення експерта.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за ст.ст. 308, 309 КК України, 12 серпня 2018 року близько 10 години, перебуваючи на території ДКП «Ніжинський комунальний ринок», який розташований по вул. Московській, 5 «а» в м. Ніжині Чернігівської області, у невідомої жінки повторно незаконно придбав рослину роду «Мак снодійний» без мети збуту. Після чого, вищевказані рослини ОСОБА_6 помістив до поліетиленового пакету, який зберігав при собі до їх вилучення працівниками поліції.

12 серпня 2018 року у період часу з 10 години 30 хвилин по 11 годину 10 хвилин, працівниками Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області по вул. Гребінки в м. Ніжині Чернігівської області в ході проведення огляду у ОСОБА_6 було вилучено речовину рослинного походження у вигляді фрагментів стебел з плодами коробочками, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом маковою соломою, маса якої в перерахунку на висушену речовину становила 202,6 г, яку ОСОБА_6 повторно незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770, з наступними змінами та доповненнями, макова солома віднесена до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (таблиця 1, список 1).

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, пом`якшити покарання шляхом застосування ст. 75 КК України, іспитового строку, мотивуючи тим, що вину у вчиненому злочині він повністю визнав та щиро розкаявся, позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем роботи.

Не погоджується з висновком суду про визнання обтяжуючою обставиною рецидив злочину, оскільки диспозиція ч. 2 ст. 309 КК України вже передбачає в собі таку кваліфікуючу ознаку, що виключає повторне застосування останньої в якості обтяжуючої обставини.

Апелянт звертає увагу, що від його дій будь-кому шкоди не завдано і тяжких наслідків не настало. З 2017 року він проходить курс лікування в програмі ЗТ метадоном, що є проявом його боротьби з даним захворюванням та бажанням позбутись наркотичної залежності. Крім того, він страждає на ряд тяжких захворювань, в тому числі і тих, що є невиліковними та має на утриманні непрацездатну матір.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили про призначення покарання не пов`язаного із позбавленням волі, прокурора, який заперечив проти аргументів сторони захисту та просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 308, 309 КК України, відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та перевіреним у судовому засіданні доказам, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому в цій частині вирок суду не перевіряється.

Розгляд справи в суді першої інстанції відбувався за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Призначаючи покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обираючи вид та строк покарання, суд першої інстанції в повній мірі врахував суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, який раніше шість разів притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних речовин, позитивні характеристики винного, щире каяття, рецидив злочину, і призначив покарання у мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України.

Доводи апеляційної скарги про відсутність обставини, що обтяжує покарання рецидив злочину, оскільки повторність одночасно є кваліфікуючою обставиною за ч. 2 ст. 309 КК України, не заслуговують на увагу.

За правилами ст. 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті особливої частини цього Кодексу.

Для кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України, достатньо незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу макової соломи, вчиненого після непогашеної судимості за злочин, передбачений ст. 308 КК України.

Разом з тим, ОСОБА_6 має не зняті та непогашені судимості за крадіжки чужого майна, які є умисними злочинами, незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту також вчинив умисно, в період непогашених судимостей, що охоплюється поняттям рецидив злочину та є обставиною, що обтяжує покарання.

Наявність тяжких захворювань, участь в програмі замісної підтримуючої терапії з 17.07. 2017 року, не утримали обвинуваченого від вчинення повторного злочину 12 серпня 2018 року, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, що вказує на неможливість його виправлення без застосування покарання.

Аргументи обвинуваченого, що він має на утриманні непрацездатну матір, не заслуговують на довіру. Матір обвинуваченого, отримує пенсію, тоді як обвинувачений не має постійної офіційної роботи, тільки випадкові заробітки. За придбання наркотичного засобу, як пояснив в апеляційному суді, заплатив 300 грн., що для особи, яка не має постійного джерела доходу, є значною сумою.

До ОСОБА_6 двічі застосовувалося звільнення від покарання з випробуванням, яке не було ефективним і закінчувалося призначенням покарання за сукупністю вироків.

Відсутність матеріальної шкоди від даного злочину, не знижує його суспільної небезпечності, оскільки такі злочини є одними з найпоширеніших злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та завдають непоправної шкоди здоров`ю населення, в тому числі і обвинуваченому.

З досудової доповіді представника органу пробації вбачається, що ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 нового злочину оцінюється як високий.

З огляду на характер злочину, обставини його вчинення, позитивні характеристики обвинуваченого, який визнав провину, розкаявся, розпочав курс лікуванням від наркоманії, проте продовжує вчиняти злочини, судом призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 грудня 2018 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11