Справа № 445/133/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2019 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трудовач, Золочівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою загальною освітою, непрацюючого,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
Згідно обвинувального акта, весною 2016 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись в лісовому масиві неподалік с. Трудовач Золочівського району Львівської області знайшов гранату РГД-33, яку в подальшому приніс до себе додому, де зберігав до 05 грудня 2018 року, таким чином зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.
Суд вважає, що такі дії ОСОБА_4 підпадають під ознаки злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
До суду разом з обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості, укладена між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 23.01.2019 р.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю.
Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість і зобов`язується беззастережно визнати пред`явлене йому обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробовуванням.
При застосуванні ст. 75 КК України, також враховується те, що ОСОБА_4 на диспансерному обліку з приводу психіатричного чи наркологічного захворювання не знаходиться, за місцем проживання характеризує себе посередньо.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Таким чином, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 і ОСОБА_4 .
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , процесуальні витрати за проведення: вибухово-технічної експертизи № 2/175е від 11.01.2019 р., експертизи № 9/1294 від 11.01.2019 року, в сумі 3718 грн. (три тисячі сімсот вісімнадцять гривень) в дохід держави.
Речові докази згідно постанови про визнання речовими доказами від 05.01.2018р.: металеві фрагменти РГД-33 (які знаходяться у пакеті експертної служби МВС України № 4065098), подрібнену речовину жовтого кольору тротил (яка знаходится у пакеті експертної служби МВС України № 2372096) знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1