Справа № 567/614/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

законних представників неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представників служби в справах дітей Острозької РДА ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника ювенальної превенції Острозького ВП ГУНП в Рівненської області ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000120 по обвинуваченню неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Розваж Острозького району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживачого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, учня 10 класу Вельбівненської ЗОШ І-ІІІ ступеня, не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

встановив:

неповнолітній ОСОБА_5 , діючи неодноразово: 24.03.2018 близько 16:30 год. та 01.04.2018 близько 16:00 год., маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вчинення тотожних діянь, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, перебуваючи за місцем проживання свого товариша малолітнього ОСОБА_12 , 2007 року народження, що в АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 1200 грн., що на праві приватної власності належать ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнав повністю, вказавши, що дійсно вчинив крадіжку грошових коштів за обставин, вказаних в обвинувальному акті. Пояснив, що проживає в АДРЕСА_1 та товаришує з неповнолітнім ОСОБА_12 і часто бував в нього вдома. Пояснив, що 23.03.2018 його бабуся дала йому грошові кошти в сумі 1200 грн. за придбане сіно та сказала, щоб він відніс їх до будинку ОСОБА_13 та відав для ОСОБА_8 . Він відніс вказані кошти та віддав ОСОБА_8 при цьому він побачив, що ОСОБА_8 поклав дані кошти в кухні на тумбочці. Вказує, що в нього виник намір викрасти дані кошти та він хотів викрасти спочатку частину грошей, а потім решту. 24.03.2018 близько 16:30 год., скориставшись тим, що його ніхто не бачить, він викрав грошові кошти в сумі 500 грн., які в послідуючому витратив на власні потреби на придбання продуктів харчування та солодощів.

01.04.2018 близько 16:00 год. він знову перебував за місцем проживання свого друга ОСОБА_12 , та зайшовши на кухню він побачив, що там лежала пачка грошей з якої він знову таємно викрав 700 грн., які заховав в предметах свого одягу, після чого пішов додому. В подальшому, ввечері до нього додому прийшов ОСОБА_14 з дружиною, які сказали, що за його присутності з їх будинку зникли грошові кошти та вони помітили купюри якоюсь речовиною, яка світиться в ультрафіолетових променях. Після чого ОСОБА_5 добровільно видав викрадені ним грошові кошти та повернув їх потерпілому.

У вчиненому щиро розкаюється, просить вибачення у потерпілого та просить суворо не карати.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи, що учасниками процесу не оспорюються фактичні обставини кримінального правопорушення, вартість викраденого майна, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого ним діяння, прокурор вважає недоцільним встановлення всіх фактичних обставин при цьому, судом з`ясовано правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого, а також дослідження письмових доказів, які просить дослідити прокурор і з чим погодились інші учасники судового провадження.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини у вчиненні кримінального правопорушення, його вина у вчиненні кримінального правопорушення доведена зібраними та перевіреними в залі суду доказами.

Потерпілий ОСОБА_8 показав, що проживає разом з сім`єю в АДРЕСА_2 . Вказує, що його син товаришує з ОСОБА_5 та ОСОБА_5 часто бував в них вдома. 23.03.2018 до них додому прийшов ОСОБА_5 та приніс йому грошові кошти в сумі 1200 грн., які йому дала бабуся в рахунок оплати за придбане сіно. Вказані кошти він поклав на кухні на столі.

24.03.2018 близько 15:00 год. до них додому прийшов ОСОБА_5 , який грався з його сином, при цьому вони заходили на кухню. Після чого ОСОБА_5 пішов додому. Близько 17:00 год. він зайшов на кухню та виявив зникнення грошових коштів в сумі 500 грн. В подальшому, він вирішив впіймати злодія та з цією метою позначив грошові кошти в сумі 1700 грн. спеціальним маркером, зробивши надпис «Саша» «V», який видно лише при певному освітленні та поклав їх на те ж місце на кухні.

01.04.2018 він поїхав на роботу та повернувся додому о 17:00 год. і відразу перевірив наявність грошей та виявив відсутність грошових коштів в сумі 700 грн. номіналом 200 грн. 1 купюрою та 100 грн. 5 купюр. Після чого він запитав свого сина хто перебував в будинку на що він відповів що приходив ОСОБА_5 . Зрозумівши, що грошові кошти викрадав ОСОБА_15 він з дружиною пішли до нього додому, де ОСОБА_5 зізнався в скоєному та в присутності бабусі віддав їм грошові кошти. Після чого він просвітив дані купюри ліхтариком та виявив на них зроблені ним позначки і зателефонував поліцію.

На даний час завдана шкода йому відшкодована.

При призначенні покарання покладається на думку суду.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 пояснила, що про факт скоєння її сином кримінального правопорушення вона дізналася від своєї матері, оскільки в той час перебувала за межами України. Рахує, що це останній випадок коли її син так вчинив і в подальшому такого не повториться. Просила суд не призначати її сину покарання, оскільки він усвідомив протиправність своїх дій, його поведінка покращилась та просить обмежетись щодо нього застереженням. Запевнила, що в подальшому забезпечить позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.
З досліджених судом письмових доказів судом встановлено наступне.

З витягу з кримінального провадження №0000120 вбачається, що 01.04.2018 року було зареєстровано кримінальне провадження за ч.1 ст.185 КК України за заявою ОСОБА_8 про те, що неповнолітній ОСОБА_5 діючи неодноразово - 24.03.2018 близько 16:30 год. та 01.04.2018 близько 16:00 год. маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вчинення тотожних діянь, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, перебуваючи за місцем проживання свого товариша малолітнього ОСОБА_12 , 2007 р.н., що в АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 1200 грн., що на праві приватної власності належали ОСОБА_8 .

Згідно проколу огляду місця події від 01.04.2018 та ілюстративних таблиць до нього вбачається, що оглядом місця події, проведеним 01.04.2018 року в житловому будинку по АДРЕСА_2 було встановлено, що грошові кошти знаходились на кухні на столі, та при просвічені купюр ультрафіолетовим світлом виявлено напис " ОСОБА_16 ".

Згідно протоколу огляду предметів від 01.04.2018 та ілюстративних таблиць до нього вбачається, що об`єктом огляду є грошові кошти добровільно надані ОСОБА_17 , які їй надав неповнолітній ОСОБА_5 в сумі 700 грн. номіналом 200 грн. 1 купюрою, 100 грн. 5 купюрами. В ході огляду зазначені купюри були просвічені за допомогою ультрафіолетової лампи та на них було виявлено надписи " ОСОБА_16 " та "v".

Постановою від 02.04.2018 вилучені в ході огляду грошові кошти в сумі 700 грн. визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Оцінивши сукупність доказів, суд прийшов до висновку, що дії неповнолітнього ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності до ст.ст. 65, 103 КК України, суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого неповнолітнім кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого, особу обвинуваченого, його вік та ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, а також умови його життя і виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості неповнолітнього.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, вибачення перед потерпілим, добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого судом не встановлено.

Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує, що згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого 15.03.2002, встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та є неповнолітнім.

Згідно довідки №118 КЗ "Острозька ЦРЛ" вбачається, що ОСОБА_5 на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, а згідно вимоги УІЗ ГУНП в Рівненській області встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий.

Відповідно до довідки Вельбівненської сільської ради №305 від 03.04.2018 вбачається, що ОСОБА_5 проживає в АДРЕСА_1 та в склад його сім`ї входять: мати ОСОБА_7 , сестра ОСОБА_18 , баба ОСОБА_19 , а згідно характеристик Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області №134 від 03.04.2018 та Вельбівненської ЗОШ вбачається що за місцем проживання та навчання ОСОБА_5 характеризується позитивно.

З досудової доповіді, складеної інспектором Острозького районного сектору з питань пробації, вбачається що неповнолітній ОСОБА_5 знаходиться в добрих соціально-побутових умовах, психологічних відхилень немає, з антисоціальними та криміногенними елементами суспільства не контактує, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

З врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також низький ризик вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

Наявності дорослих підбурювачів та інших співучасників кримінального правопорушення судом не встановлено.
Враховуючи наведені обставини, суд призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому, враховує також і те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, умови його життя та виховання, надання показів в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, що свідчать про його не байдужість щодо наслідків, які настали від вчиненого кримінального правопорушення, та з врахуванням особи обвинуваченого, змісту досудової доповіді інспектора Острозького районного сектору з питань пробації, який дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, при відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що дані обставини вказують на можливість призначення ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт, як просить прокурор.

Водночас, в судовому засіданні захисник обвинуваченого подала суду клопотання про звільнення неповнолітнього обвинуваченого від покарання в порядку ст.105 КК України та просить застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді застреження, мотивуючи його тим, що злочин, вчинений обвинуваченим є злочином середньої тяжкості, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий та після скоєння злочину його поведінка є бездоганною.
В судовому засіданні прокурор, законний представник, обвинувачений, потерпілий, представник служби в справах дітей вважають за можливе та доцільне застосувати відносно ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру згідно ст.105 КК України, звільнивши його від покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання якщо буде визнано, що внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. Як зазначено у частині другій цієї статті, у цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.
Суд застосовує до неповнолітнього один чи декілька примусових заходів виховного характеру, визначених частиною 2 статті 105 КК України.

Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх", згідно із ч.1 ст.105 КК України, суд вправі звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов: неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним; неповнолітній щиро розкаявся; поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.
У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку суд вправі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.
Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду.
В судовому засіданні встановлено сукупність умов згідно ст.105 КК України, що вказують на можливість звільнення ОСОБА_5 від покарання із застосування примусових заходів виховного характеру.
Відповідно до вимог ст.12 КК України скоєний обвинуваченим злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості. Одночасно суд враховує особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої потерпілому шкоди, те, що він на спеціальних обліках не перебуває, навчається, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, а також враховує думку прокурора та потерпілого, які вважають за можливе звільнити неповнолітнього обвинуваченого від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження.
Окрім того, згідно наданої характеристики від 27.11.2018 року вбачається, що після вчинення злочину, за місцем проживання та навчання ОСОБА_5 характеризується позитивно, виховується у неповній сім`ї, проживає разом з бабою, матір`ю та сестрою. Скарг на поведінку ОСОБА_5 у виконком сільської ради не надходило. Таким чином встановлено, що на момент постановлення вироку ОСОБА_5 має бездоганну поведінку, правопорушень не скоював.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що після вчинення злочину поведінка обвинуваченого була бездоганною, а тому суд приходить до висновку, що неповнолітній ОСОБА_5 може бути звільнений від покарання за ч.1 ст. 185 КК України із застосуванням примусових заходів виховного характеру, оскільки внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки неповнолітній обвинувачений на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч.2 ст.105 КК України, буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд, з урахуванням вищезазначених відомостей про особу обвинуваченого та обставин справи, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_5 примусовий захід виховного характеру, передбачений п.1 ч.2 ст.105 КК України, у вигляді застереження.

Вирішуючи питання про речові докази суд керується вимогами ст.100 КПК України. Відповідно до п. 5 ч.9 ст.100 КПК України, при вирішенні питання про долю речових доказів, гроші, цінності та інше майно, які були предметом кримінального правопорушення, повертаються законному власнику, таким чином вилучені грошові кошти в сумі 700 грн. слід повернути потерпілому.

Враховуючи викладене та керуючись ст.105 КК України, ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком 80 годин.

На підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру у виді застереження.

Речові докази грошові кошти в сумі 700 грн., після вступу вироку в законну силу повернути потерпілому ОСОБА_8 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку надати обвинуваченому та прокурору негайно. Інші учасники кримінального провадження можуть отримати копії вироку в канцелярії суду.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1