н/п 1-кп/174/65/2018
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2018 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000158 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Вільногірську Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не працює, зареєстрований та мешкає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.11.2017 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі п. «а» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнений від відбування призначеного покарання по амністії;

- 21.03.2018 р. Вільногірським міським судом Дніпропетровської області по ст.ст.15 ч.2 - 185 ч.2, 75, 76 КК України, до 2 років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;

- 11.05.2018 р. Вільногірським міським судом Дніпропетровської області по ст.ст.15 ч.2 - 185 ч.2, 75, 76, 70 ч.4 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м.Вільногірську Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не працює, не військовозобов`язаний, зареєстрований по АДРЕСА_2 , проживає по АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

25.04.2018 р., близько 10.00 годин, ОСОБА_5 разом з особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені у окреме провадження у зв`язку з розшуком, прийшли до раніше знайомого ОСОБА_6 , який знаходився в себе вдома за адресою: АДРЕСА_4 . Перебуваючи в приміщенні вказаної квартири, особа, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені у окреме провадження у зв`язку з розшуком, запропонував ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинити крадіжку майна, а саме металевих виробів, які знаходилися на території ПАТ «ОГХК» філії «ВГМК» за адресою: АДРЕСА_5 та належали останньому, на що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 погодились, вступивши таким чином у злочинну змову між собою.

В той же день, тобто 25.04.2018 р., близько 12.00 годин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені у окреме провадження у зв`язку з розшуком та ОСОБА_6 , прийшли до паркану ПАТ «ОГХК» філії «ВГМК», розташованого за вищевказаною адресою, де діючи спільно, згідно заздалегідь розподілених ролей, а ОСОБА_5 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені у окреме провадження у зв`язку з розшуком- повторно, впевнившись, що за їх діями не спостерігають сторонні особи, особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені у окреме провадження у зв`язку з розшуком, переліз через паркан, тобто таким чином проник на охоронювану територію, розташовану поблизу цеху водопостачання вищевказаного підприємства, в той час як ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишились біля паркану спостерігати за тим, щоб їх спільні злочині дії залишились непомітними для сторонніх осіб.

Після цього особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені у окреме провадження у зв`язку з розшуком, за допомогою фізичної сили підтягнув до паркану металеву трубу довжиною 7,7 метра та діаметром 102 мм., та піднявши її за один кінець, передав ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які чекали з іншої сторони паркану, і таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені у окреме провадження у зв`язку з розшуком, діючи спільно, за попередньою змовою групою осіб, умисно, таємно, з корисливих мотивів, сумісними зусиллями, а ОСОБА_5 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені у окреме провадження у зв`язку з розшуком- повторно, викрали майно, належне ПАТ «ОГХК», а саме: металеву трубу довжиною 7,7 метра та діаметром 102 мм., вартістю 253,04 грн. за один метр, загальною вартістю 1948,44 грн., після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ПАТ «ОГХК» матеріальну шкоду у розмірі суму 1948,44 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав і показав, що в квітні цього року, приблизно о 09-10 годині ранку, зайшли разом з ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , де ОСОБА_7 запропонував вкрасти трубу з території цеху водопостачання ГМК. Погодилися та разом пішли красти. Прийшли до території ПАТ «ОГКХ», де ОСОБА_7 переліз через паркан, потім звідти через паркан перекинув трубу, переліз сам і усі разом понесли цю трубу на гаражі, де і заховали, це на відстані 150- 200 м від підприємства. Після цього пішли назад, де їх на дорозі зупинили працівники охорони підприємства та передали працівникам поліції. Розумів, що вчиняє крадіжку. Трубу видали працівникам охорони, показавши де вона лежить. Проживає з матір`ю, батько проживає окремо, але щомісяця дає йому кошти на життя у розмірі 700- 1000 грн.. Свого доходу не має, на даний час збирає документи для працевлаштування. Крадіжку вчинив, бо не вистачало грошей. У вчиненому щиро кається, заперечень по вартості викраденого майна, кваліфікації його дій не має.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю і показав, що наприкінці квітня 2018 року, вранці до нього додому прийшли ОСОБА_7 і ОСОБА_9 . ОСОБА_7 запропонував залізти на територію водоканалу і викрасти металеву трубу, на що погодилися. Пішли до водоканалу, дійшли до цегляного паркану, де ОСОБА_7 переліз через паркан, а він та ОСОБА_5 залишилися біля паркану. ОСОБА_10 не було хвилин 5-10, а потім він через паркан передав їм трубу, перекотивши її. Потім переліз сам і усі разом понесли цю трубу в бік садків, пройшли приблизно 100 м, може трохи більше, де її і сховали. Коли поверталися, їх на дорозі зупинили працівники охорони підприємства, почали питати за трубу, казали, що їхня, поки ОСОБА_7 не почав тікати. Працівники охорони передали їх працівникам поліції, трубу вилучили. По кваліфікації його дій та вартості викраденого майна заперечень не має. Працює неофіційно з кінця квітня цього року на приватному підприємстві, різноробочим, отримує в місць заробітну плату в розмірі приблизно 6000 грн. Проживає в с. Граново разом з батьками та молодшим братом. У вчиненому щиро розкаюється, більше крадіжок вчиняти не буде.

Представник потерпілого ОСОБА_4 показав, що 25.04.2018 р. був на робочому місці, дізнався, що у цеху водопостачання філії виявлено крадіжку труби. Силами охорони підприємства зловмисники були виявлені та передані працівникам поліції, ними виявилися ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Труба повернута підприємству.

Докази по справі в судовому засіданні досліджені згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються і суд вважає їх встановленими та доказаними у суді.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Таким чином, факт вчинення злочину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знайшов своє підтвердження в суді.

Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства вірно кваліфіковані по ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.

Дії ОСОБА_6 органом досудового слідства також вірно кваліфіковані по ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.

При призначенні покарання обвинуваченим, суд враховує тяжкість вчиненого ними злочину, обставини, які пом`якшують їх покарання, особи обвинувачених.

Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили тяжкий злочин.

До обставин, які пом`якшують покарання обох обвинувачених, суд на підставі ч.1 ст. 66 КК України відносить їх щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених, при судовому розгляді справи не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо, не працює , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання.

Згідно досудової доповіді, складеної Верхньодніпровським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , його виправлення неможливо без позбавлення або обмеження волі, оскільки він офіційно не працевлаштувався, вчинив злочин в період іспитового строку, має високий рівень ризику повторного правопорушення (а.с.107).

За місцем проживання ОСОБА_6 характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Згідно досудової доповіді, складеної Верхньодніпровським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації`у Дніпропетровській області стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , його виправлення можливо без ізоляції від суспільства (а.с.108)

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) Європейський Суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.

Суд критично оцінює дані досудової доповіді, складеної органом пробації відносно обвинуваченого ОСОБА_5 щодо неможливості його виправлення без позбавлення або обмеження волі, оскільки висновок про високий ризик вчинення обвинуваченим повторного злочину фактично мотивовано відсутністю у нього постійного місця роботи та притягненням до кримінальної відповідальності протягом іспитового строку.

Разом з тим, відсутність постійного місця роботи не може слугувати підставою для позбавлення особи волі, оскільки обвинувачений не позбавлений можливості працевлаштування в подальшому, зокрема і за допомогою спеціалістів органу пробації, а злочин по даній справі обвинуваченим вчинено до постановлення попереднього вироку.

Таким чином, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який у вчиненому щиро розкаявся, усвідомлює протиправність своїх дій та має намір виправитися, має постійне місце проживання та сталі соціальні зв`язки, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має намір працевлаштуватися, що в цілому дає суду підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, однак за умови здійснення відносно нього з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

При таких обставинах, ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Разом з тим, відсутність у обвинуваченого ОСОБА_5 постійного місця роботи та сталого доходу, поза розумним сумнівом, зумовлює ризик виникнення суспільно-небезпечної поведінки обвинуваченого у майбутньому, тому на нього також слід покласти обов`язок, передбачений п.3 ч.2 ст.76 КК України, зобов`язавши працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Оскільки ОСОБА_5 засуджений вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 11.05.2018 р. по ч. 2 ст. 15- ч.2 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, і вчинив злочин по даній справі до постановлення попереднього вироку, то загальну міру покарання йому слід визначити за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який у вчиненому щиро розкаявся, усвідомлює протиправність своїх дій та має намір виправитися, має постійне місце проживання та тимчасові заробітки, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 також можливо без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Вказане покарання, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та попередження вчинення ними нових злочинів і відповідатиме загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі - металеву трубу, яка знаходяться на збереженні представника потерпілого ОСОБА_12 згідно зберігальної розписки від 26.04.2018 року /а.с.118/ - слід залишити потерпілому ПАТ «ОГХК».

Керуючись ст.ст. .ст. 349, 367- 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, знову призначеним покаранням поглинути покарання, призначене вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 11.05.2018 року у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі і остаточно до відбуття ОСОБА_5 призначити 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі .
На підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1, п.3 ч.2 ст.76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: металеву трубу, яка знаходиться на збереженні представника потерпілого ОСОБА_12 згідно зберігальної розписки від 26.04. 2018 року - залишити потерпілому ПАТ «ОГХК».

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Дніпровський апеляційний суд через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1