Номер провадження: 11-сс/813/103/19
Номер справи місцевого суду: 511/2724/18 1-кс/511/809/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 грудня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000195 від 16 лютого 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 грудня 2018 року було задоволено клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 10 січня 2019 року включно.

В якості альтернативного запобіжного заходу визначено заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 52 860 гривень та, у разі внесення застави, на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що

- стороні захисту не було надано додатків до клопотання, які містили докази щодо обставин, на які посилається прокурор та слідчий, як на підставу для задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу;

- прокурор під час розгляду клопотання слідчого не довів, що підозрюваний може, переховуватися від органів досудового слідства або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, впливати на свідків та потерпілого;

- ОСОБА_7 має постійне місце проживання, проживає разом з цивільною дружиною, а за адресою його реєстрації та фактичного місця проживання жодних повісток про виклик до слідчого або суду не надходило.

В судове засідання призначене на 11 год. 00 хв. 22 січня 2019 року прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 не з`явився, в зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги було відкладено на іншу дату.

В наступне судове засідання призначене на 15 год. 00 хв. 24 січня 2019 року прокурор ОСОБА_9 повторно не з`явився, про причини неявки апеляційний суд не повідомив, з заявою про відкладення розгляду апеляційної скарги не звертався.

Відповідно до ч.2 ст. 422 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що судові засідання по розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 неодноразово відкладались та приймаючи до уваги скорочений термін розгляду апеляційних скарг на ухвалу слідчого судді, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності прокурора ОСОБА_9 , який двічі без поважних причин не з`явився в судові засідання до апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Разом з тим відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04 суд наголошує, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання

під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вищевикладених вимог КПК України, взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, врахував їх при постановленні оскарженої ухвали та прийняв обґрунтоване та законне судове рішення.

Апеляційний суд вважає, що слідчий у своєму клопотанні, а прокурор у судовому засіданні суду першої інстанції довели обґрунтованість підозри ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України за обставин викладених у клопотанні слідчого.

Так, 26 грудня 2018року ОСОБА_7 в порядку ст.278 КПК України було вручено підозру у вчинені ним злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме:

-витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

- протоколом обшуку від 12 жовтня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протоколом обшуку від 12 жовтня 2017, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколами допитів у якості потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

- протоколами пред`явлення речей для впізнання потерпілим: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

- протоколами допитів підозрюваних: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18

- протоколами проведення слідчих експериментів з підозрюваними: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 .

При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_19 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_7 є раніше судимою особою, з огляду на положення п.5 ч.2 ст.183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі доведеності його вини, апеляційний суд вважає, що ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду існує і є обґрунтованим.

Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні 14 епізодів крадіжок, які вчинялись на протязі тривалого часу групою осіб на загальну суму біля 170 тис. грн. При цьому саме ОСОБА_7 виступав ініціатором вказаних злочинів і майже рік він переховувався від правоохоронних органів, не з`являвся за місцем проживання, у зв`язку з чим 29 січня 2018 року був оголошений у розшук.

Крім того, ОСОБА_7 відомі місця проживання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, а тому у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний може незаконно впливати на них з метою схилити їх до зміни своїх первинних показань, що в свою чергу буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також повному, всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи.

Крім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, раніше він неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, а отже перебуваючи на свободі ОСОБА_7 може продовжити вчиняти нові аналогічні злочини.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 є необґрунтованими, а слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України.

Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України, вірно визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу в розмірі, достатньому для забезпечення належної поведінки підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 грудня 2018 року, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 10 січня 2019 року із визначенням застави - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 52 860 гривень залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3