Справа № 202/2353/19
Провадження № 1-кс/202/3851/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
5 квітня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження за № 0000565 від 02.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотання, погодженим із прокурором, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «BMW 530» номерний знак НОМЕР_1 шляхом заборони розпорядження та користування ним.

Клопотання обґрунтовано тим, що Індустріальним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000565 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Так, 01 квітня 2019 року до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що у м. Дніпро по пр. П. Калнишевського біля будинку № 1 співробітниками УПП в Дніпропетровській області ДПП зупинено автомобіль марки «BMW 530» сірого кольору номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , в ході огляду автомобіля виявлено відсутність номеру агрегату кузову.

01 квітня 2019 року слідчим СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було оглянуто та вилучено автомобіль марки «BMW 530» номерний знак НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В ході огляду автомобіля було виявлено знищення номерів агрегатів транспортного засобу, а саме знищення номерів агрегату кузова механічним шляхом.

02 квітня 2019 року даний автомобіль визнано речовим доказом.

Посилаючись на можливість пошкодження, знищення, відчуження або незаконного збуту вказаного автомобіля, слідчий просить накласти на нього арешт на підставі ч. 1 ст. 170 КПК України.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала.

Володілець вилученого майна ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що вилучений автомобіль придбав 30 березня 2019 року, ідентифікаційний номер на автомобілі відсутній у зв`язку з кустарною заміною правого ковпака амортизатора. Автомобіль є єдиним джерелом його доходу, так як він працює в службах таксі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Просив у задоволенні клопотання відмовити та повернути йому вилучений автомобіль разом із свідоцтвом про реєстрацію та ключами.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що 02 квітня 2019 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 290 КК України, за № 0000565.

Зокрема, згідно з витягом із ЄРДР, 01 квітня 2019 року у м. Дніпро по пр. П. Калнишевського біля будинку №1 поліцейськими був зупинений автомобіль марки «BMW 530» сірого кольору номерний знак НОМЕР_2 , в ході огляду якого виявлено відсутність номеру агрегату кузову.

Відповідно до протоколу огляду від 01 квітня 2019 року слідчим було вилучено автомобіль марки «BMW 530» номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі він нього.
Постановою слідчого від 02.04.2019 року вищезазначений транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000565.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з частиною другої статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

За приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому згідно статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до частини третьою статті 132 КПК не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Статтею 173 КПК визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя вважає доведеною наявність достатніх підстав припускати, що був вчинений злочин, передбачений ст. 290 КК України, і вилучений автомобіль може бути доказом такого злочину, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, за допомогою експертного дослідження.

В той же час слідчий суддя враховує, що відповідно до частини 4 статті 170 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд зобов`язані застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Виходячи з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 290 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, даних щодо незаконності придбання ОСОБА_4 автомобіля, вилучено слідчим, клопотання не містить, даний транспортний засіб є його джерелом доходу, в судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив, що готовий надавати автомобіль для проведення експертного дослідження, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити частково, наклавши арешт на автомобіль марки «BMW 530» номерний знак НОМЕР_2 шляхом заборони розпорядження вказаним автомобілем.

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та інтереси володільця майна, в той час як заборона користування автомобілем може негативно позначитися на правах ОСОБА_4 як володільця цього майна.

Отже, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «BMW 530» номерний знак НОМЕР_2 шляхом заборони розпорядження вказаним автомобілем.

В частині заборони користування автомобілем марки «BMW 530» номерний знак НОМЕР_2 у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Автомобіль марки «BMW 530» номерний знак НОМЕР_2 разом із свідоцтвом про реєстрацію автомобіля та ключами повернути особі, в якої він був вилучений, - ОСОБА_4 .

Роз`яснити, що арешт майна може бути скасований відповідно до частини 1 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Строк складання та оголошення повного тексту ухвали відповідно до частини 2 статті 376 КПК України о 12-00 годині 10 квітня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1