печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідування розташованого у місті Києві про відмову в визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000001

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з скаргою в порядку ст.303 КПК України на постанову слідчого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 24.01.2019 року про відмову у визнанні потерпілим. у кримінальному провадженні № 0000001 та просить скасувати.В судове засідання не з`явився , просив розглядати в відсутність.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав письмові заперечення.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора ,слідчого про відмову у визнанні потерпілим-особою , якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебуває кримінальне провадження №№ 0000001 за ч.2 ст.382 КК України.

11.01.2019р. ОСОБА_3 звернувся з заявою про визнання потерпілим.

Постановою слідчого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 24.01.2019 року відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000001

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.55,110 КПК України, не вказно обґрунтування та підстави відмовити, тому підлягає скасуванню.

З огляду на вищевикладене, скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 55, 220,303, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідування розташованого у місті Києві про відмову в визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000001 .

Скасувати постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідування розташованого у місті Києві про відмову в визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000001 від 24.01.2019р .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1