ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003372 від 26.10.2018 року, про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи обвинуваченим у кримінальному провадженні за № 0003321 від 29.11.2017 року за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, та у кримінальному провадженні за № 0000028 від 03.01.2018 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повторно вчинив новий злочин за наступних обставин.
26.10.2018 року, приблизно о 03 год. 13 хв., обвинувачений ОСОБА_4 , шляхом віджиму вхідних воріт проник в гаражне приміщення № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Чайка», що розташовано по вул. Г. Артемовського, 9, в м. Ужгород, де, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, заволодів майном потерпілого ОСОБА_6 , а саме: шліфувальною ексцентричною машиною марки «Дніпро-М», моделі МШЕ-450Р, вартість якої згідно з висновком товарознавчої експертизи № 11/949 від 22.11.2018 року становить 1137 грн., повітряним поршневим компресором марки «Дніпро-М», моделі ПВК 50-2, вартість якого згідно з висновком товарознавчої експертизи № 11/949 від 22.11.2018 року становить 3168 грн., кутовою шліфувальною машиною марки «Дніпро-М», моделі МШК-980, вартість якої згідно з висновком товарознавчої експертизи № 11/949 від 22.11.2018 року становить 834 грн., зварювальною маскою марки «Дніпро-М», моделі МЗП-485, вартість якої згідно з висновком товарознавчої експертизи № 11/949 від 22.11.2018 року становить 431 грн., зварювальним пристроєм марки «Дніпро-М», моделі САБ-250ДПК, вартість якого згідно з висновком товарознавчої експертизи № 11/949 від 22.11.2018 року становить 1951 грн., монтажною пилою марки «Expert», вартістю 3000 грн., перфоратором марки «Stark», модель RH 1250, вартість якого згідно з висновком товарознавчої експертизи № 11/949 від 22.11.2018 року становить 2271 грн., дрилю марки «Black&Decker», модель «KR714CRESK», вартість якої згідно з висновком товарознавчої експертизи № 11/949 від 22.11.2018 року становить 1741 грн., електричною гітарою марки «Washburn», вартістю 4000 грн., пневматичною прямою подовженою бормашиною марки «Sumake», модель «ST-7733 LM», вартість якої згідно з висновком товарознавчої експертизи № 11/949 від 22.11.2018 року становить 11991 грн., заклепочником марки «Ultra», модель «2622052», вартість якого згідно з висновком товарознавчої експертизи № 11/949 від 22.11.2018 року становить 234 грн., набором інструментів у кейсі марки «King Roy 94», вартість якого згідно з висновком товарознавчої експертизи № 11/949 від 22.11.2018 року становить 1356 грн., які знаходилися у вищезазначеному гаражному приміщенні. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 19314 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю та у вчиненому розкаявся. Пояснив, що 26.10.2018 року, вночі, він проник у гаражне приміщення по АДРЕСА_2 , звідки викрав шліфувальні машини, зварювальний пристрій, монтажну пилу та інше майно.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, при цьому подав до суду заяву, згідно з якою просить проводити судове засідання без його участі, зазначивши, що претензій майнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, цивільний позов не заявляє, речові докази у даному кримінальному провадженні повернуто.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю.

Оскільки прокурор, обвинувачений та його захисник не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних про його особу.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним у обвинувальному акті, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

За кваліфікуючою ознакою повторність суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що він є обвинуваченим у кримінальних провадженнях за № 0003321 та № 0000028 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України відповідно.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу винного, який є молодим за віком, перебуває з 26.10.2014 року під диспансерним наглядом в Закарпатському обласному наркологічному диспансері (діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання декількох наркотичних засобів та інших психоактивних речовин; синдром залежності), в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Разом з тим, підлягає виключенню зазначена стороною обвинувачення у обвинувальному акті обтяжуюча обставина вчинення злочину повторно, виходячи з того, що згідно з ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Дії ОСОБА_4 судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, де кваліфікуючою ознакою є вчинення злочину повторно, а відтак, суд не визнає обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому вчинення злочину повторно.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, зі змінами від 06.11.2009 року, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Враховуючи наведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його поведінку після вчинення злочину, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах мінімальної санкції, визначеної ч. 3 ст. 185 КК України.
Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.12.2018 року (справа № 308/14667/18) щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк дії ухвали про тримання під вартою визначено до 15.02.2019 року, включно. Одночасно визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України 107500 грн.

Під час даного судового провадження обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з ухвалою суду від 01.02.2019 року продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 29.03.2019 року.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи у сумі 3432 грн. покласти на обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 377, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 19 грудня 2018 року.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на користь держави 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) гривні процесуальних витрат за проведення товарознавчої експертизи.

Речові докази:
зварювальний пристрій марки «Дніпро-М», моделі «САБ-250 ДПК», що передано потерпілому на відповідальне зберігання вважати повернутим за належністю;
відеозапис, який збережено на флеш-накопичувач «Kingston» Micro SD 16 GB, TE00007-002.A00LF 120417, що долучено до протоколу проведення слідчого експерименту від 14.12.2018 року залишити при матеріалах кримінального провадження;
чотири відрізки стрічки «скотч» зі слідами матерії, фрагмент низу взуття на відрізок СДП, які поміщено в паперові конверти, що знаходяться у камері зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області знищити;
документи, що підтверджують наявність майна, а саме, інструкцію з експлуатації шліфувальної машини марки «Дніпро» та гарантійний талон до неї, інструкцію з експлуатації поршневого повітряного компресора марки «Дніпро» та гарантійний талон до нього, інструкцію з експлуатації кутової шліфувальної машинки марки «Дніпро» та гарантійний талон до неї, інструкцію з експлуатації зварювальної маски марки «Дніпро», інструкцію з експлуатації дрилі марки «Black&Decker», які упаковано в спецпакет «НПУ ГСУ» № 4518987, що знаходяться у камері зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області повернути власнику;
відеозапис garazhi1_ch12_main_0125_0212Ф, який займає 14,9 МБ, garazhi1_ch13_main_1403_2332, який займає 145 МБ., що знаходяться на СD-диску «Verbatim», «CD-R700 mb та номером «6028 104 БА 40575», що долучено до протоколу огляду відеозапису від 03.12.2018 року залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1