Справа № 215/490/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року Слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,
підозрюваної ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Алчевськ, Луганської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуваючої, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 15.03.2011 року Тернівським районним судом міста Кривого Рогу за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до позбавлення волі 4 роки з конфіскацією майна;
- 25.06.2014 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі 2 роки. На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначення покарання частково приєднати покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2011 року до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі; 25.06.2014 звільнено із залу суду від відбуття покарання згідно зі ст.1 п. «в» ЗУ «Про амністію» 2014 року від 08.04.2014 року,

ВСТАНОВИЛА:
20 лютого 2019 року слідчий СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0002126 від 08.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимою, в тому числі за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно підозрюється у вчиненні злочину, який вчинила за наступних обставин.
Так, у ОСОБА_5 у невстановлений слідством час та у невстановленому слідством місці виник прямий умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів, з метою збуту, а також збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, вчиненого повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України.
Після чого, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - опію ацетильованого, повторно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, та отримання, таким способом грошових коштів, у невстановленому слідством місці, у невстановлений слідством час, у порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», знайшла та таким чином незаконно придбала з метою збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований у невстановленій слідством кількості, однак не менше, ніж 8,8507 грам, який вона незаконно зберігала при собі з метою подальшого збуту.
Здійснюючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого та отримання таким способом грошових коштів, 29.01.2019 року, приблизно об 11.56 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи на сходинковому майданчику 4 поверху під`їзду будинку АДРЕСА_2 , в ході оперативної закупівлі незаконно збула ОСОБА_6 , яка проводила оперативну закупівлю, особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масою 1,9029 г, що міститься в одноразовому медичному шприці, градуйованому до відмітки 2,0 мл, і отримала від неї в якості сплати грошові кошти в сумі 240 гривень - 1 купюра номіналом 200 гривень та 2 купюри номіналом по 20 гривень, які раніше були оглянуті і передані ОСОБА_6 для проведення оперативної закупівлі особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого у ОСОБА_5 .
У той же день, 29.01.2019 року приблизно о 12.01 годині ОСОБА_6 , яка проводила оперативну закупівлю на сходинковому майданчику 4 поверху під`їзду будинку АДРЕСА_2 добровільно видала співробітникам сектору кримінальної поліції Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області одноразовий медичний шприц, градуйований до відмітки 2,0 мл зі збутою їй ОСОБА_5 рідиною коричневого кольору масою 1.9029 г, яка згідно з висновком судово-хімічної експертизи № 30/8.6/76 від 15.02.2019 року містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого у перерахунку на суху масу становить 0,1306 г.
У той же день, 29.01.2019 року, о 13.43 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку №2 по вул. Чарівній в Тернівському районі м. Кривого Рогу, була зупинена співробітниками поліції Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області. На запитання працівників поліції Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, чи є в неї заборонені для носіння предмети та речовини ОСОБА_5 в присутності понятих, самостійно дістала з жіночої сумочки, що була при ній, та поклала перед собою грошові кошти в сумі 690,25 гривень, з яких 240 гривень були отримані нею від незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу ОСОБА_6 . Далі ОСОБА_5 дістала з тієї ж сумочки та поклала перед собою одноразовий медичний шприц, градуйований до відмітки 20 мл, скляну пляшку об`ємом 40 мл з рідинами коричневого кольору масами 0,8853г, 6,0625 г, які згідно з висновком судово-хімічної експертизи № 30/8.6/76 від 15.02.2019 року містять особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого у перерахунку на суху масу становить 0,0591 г, 0,4114 г, які ОСОБА_5 незаконно зберігала при собі з метою збуту.
Згідно з висновком судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 30/8.6/76 від 15.02.2019 року рідини, надані на експертизу, вилучені у ОСОБА_5 , масами 0,8853 г, 6,0625 г та рідина масою 1,9029 г, вилучена у ОСОБА_6 , однорідні між собою.
Причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у вчиненні якого їй пред`явлено підозру, крім визнання вини нею самою, об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання.
У зв`язку з цим 20.02.2019 р. їй повідомлено про підозру відповідно до ст. ст. 276-278 КПК України.
Слідчий у клопотанні зазначає, що підозрювана ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, не працює, засобів для існування не має, що свідчить про можливість вчинення нею нового умисного корисливого злочину з метою відшукування грошових коштів для придбання наркотичних засобів та подальшого існування. Зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, за яке передбачене покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, зазначене свідчить про можливість того, що ОСОБА_5 може почати переховуватись від органів досудового розслідування або суду, а також здійснювати тиск на свідків з метою уникнення від кримінальної відповідальності, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.
Підозрювана причетність до скоєного визнала повністю, але заперечувала щодо обрання відносно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просила застосувати стосовно неї домашній арешт, посилаючись при цьому на стан здоров`я та необхідність лікування.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, пояснення підозрюваної, суд приходить до наступного.
Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і зазначені в даній нормі закону.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про можливість застосування запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Тобто із рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може бути застосовано попереднє ув`язнення. Але воно не повинно бути очікуванням обвинувального вироку, а при його обранні суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справі і тільки, за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений законом, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 р.) підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.
В пункті 85 Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (№ 40107/02 від 10.02.2011 р.) вказано, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
В даному випадку особа підозрюється у скоєнні тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ. Враховуючи покарання, яке передбачено за вказане кримінальне правопорушення існує ризик того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування. Також наявний ризик незаконного впливу підозрюваної на свідків. Крім того, існує ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, зважаючи на відсутність у підозрюваної роботи та вчинення нею кримінального правопорушення з метою відшукування грошових коштів.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.
Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Слідчий суддя ставить під сумнів можливість підозрюваної ОСОБА_5 забезпечити виконання ухвали суду у випадку встановлення їй запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки є всі підстави вважати, що остання, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Зазначене може свідчити про її схильність до постійного вчинення нових злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Крім того, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за ознаками незаконного придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, а також збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 та 307 КК України, тому вважає, що вона може становити особливу небезпеку для суспільства та окремих осіб. Слідчим суддею з`ясовано, що підозрювана ОСОБА_5 позбавлена батьківських прав стосовно своєї неповнолітньої дитини, а також стосовно неї мається відкрите кримінальне провадження за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, розгляд якого триває у суді. Слідчий суддя ставить під сумнів необхідність лікування хвороб, якими страждає підозрювана ОСОБА_5 , та неможливість її утримання в умовах слідчого ізолятору, зважаючи на відсутність відповідних доказів на час розгляду даного клопотання.
Прокурор у судовому засіданні довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, а також збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 та 307 КК України.
Необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних речовин, вчинила новий умисний злочин за ознаками незаконного придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, а також збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 та 307 КК України, неповнолітніх дітей на утриманні не має, постійного місця роботи не має, офіційні джерела доходів в останньої відсутні, запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, обґрунтовується наявністю таких ризиків як те, що вона: - може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки до слідчого, прокурора та суду, що відповідно до ст. 177 КПК України, є підставою застосування даного запобіжного заходу з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та з урахуванням наявності суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості, так як більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цим ризикам.
Виходячи з викладеного, в інтересах забезпечення ефективності кримінального провадження слідчий суддя може констатувати сукупність підстав для обрання відносно підозрюваної найбільш суворого запобіжного заходу.
Суд вбачає необхідним відповідно до ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України визначити обвинуваченій розмір застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, достатній для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконана, що тільки такий запобіжний захід, як тримання під вартою забезпечить дотримання підозрюваною процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИЛА:
Застосувати щодо підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, по 20 квітня 2019 р. включно.
Одночасно визначити запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України.
Розмір застави визначити у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 153680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самою обвинуваченою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу (отримувач коштів: ТУ ДСА в Дніпропетровській області, , Банк отримувача: Державна казначейська служба України в м. Київ, МФО 820172, рахунок 7442, призначення платежу: зазначити інформацію про ухвалу судді, якій обрав заставу, та прізвище, ім`я, по батькові підозрюваного).
Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії цієї ухвали.
У разі внесення застави, покласти на обвинувачену наступні обов`язки з моменту звільнення з під варти:
- не відлучатися з м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання;
- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим, прокурором, судом;
- здати на зберігання слідчому, прокурору, суду свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд за кордон України.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначається строком дії цієї ухвали.
У разі невиконання обвинуваченою своїх обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до державного бюджету.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення її копії, але підлягає негайному виконанню щодо застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя