ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/7581/17
Справа № 11-кп/819/201/19 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія вирок ч.1 ст. 296 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2019 р.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі :

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретарі ОСОБА_5

З участю прокурора ОСОБА_6

Захисника ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8

Обвинуваченого ОСОБА_9

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001933 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 13.11.2018 року відносно ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Українка, Михайлівського району, Запорізької області, громадянина України, освіта середня технічна, не працевлаштованого, одруженого, що має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком визнано винуватим ОСОБА_9 в пред`явленому обвинуваченні по ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки, зобов`язавши відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися до органу пробації для відміток і повідомляти його про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнено ОСОБА_9 від призначеного покарання по ч.1 п. в Закону України «Про амністію в 2016 році»

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в сумі 11178,41 гривень та відшкодування моральної шкоди в сумі 7000,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування витрат з надання правової допомоги в сумі 5000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення експертиз на загальну суму 901,66 грн.:

- за проведення судово-медичної експертизи № 118 від 28.04.2017 року в сумі 110,70 гривень;

- за проведення судової автотехнічної експертизи №234АТ від 28.04.2017 року в сумі 790,96 гривень.

Вирішено питання щодо речових доказів.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , вважає вирок суду не обґрунтованим та незаконним через те, що не в повному обсязі досліджені обставини заподіяння в частині розміру матеріальної та моральної шкоди потерпілій.

Також судом не враховано, що він із самого початку скоєння ДТП особисто здійснював всі необхідні та можливі дії для повного відновлення здоров`я потерпілої, сплатив кошти для лікування, передав батьку потерпілої гроші в сумі 5500 грн.

Просить вирок суду в частині відшкодування цивільного позову скасувати, направивши справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора та представника потерпілої захисника ОСОБА_8 , які вважали апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях, обвинуваченого під час надання йому останнього слова, який просив вирок в частині цивільного позову скасувати, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів визнає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_9 09.04.2017 близько 22.00 год., в м. Херсоні, керуючи автомобілем марки: «Ореl», модель «Ascona», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по вул. Соборній в м. Херсоні зі сторони пр. Ушакова в м. Херсоні, у напрямку вул. Потьомкінська порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 б), 18.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, визначеного горизонтальною дорожньою розміткою п. 1.14.1, Розділу 34 Правил дорожнього руху України - «Зебра» і дорожніми знаками п.п. 5.35.1, 5.35.2 цих Правил, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкість, щоб дати дорогу останньому, і допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перетинала проїзну частину дороги справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля по пішохідному переході.

Унаслідок даної дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_11 , відповідно до висновку судово-медичного експерта № 118 від 28.04.2017, заподіяно середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні й детально викладеними у вироку доказами та ні ким не оспорюються.

Кримінальне правопорушення, яке скоїв ОСОБА_9 за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, кваліфіковано правильно та теж ніким не оспорюється.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року, при цьому суд врахував всі обставини провадження і обрав міру покарання засудженому відповідно до ступеню тяжкості вчиненого злочину і яке є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни оскаржуваного вироку, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що суд необґрунтовано задовольнив цивільний позов є безпідставними.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 про відшкодування їй завданої кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди, вирішений судом відповідно до вимог чинного цивільного та кримінально-процесуального законодавства.

Так, згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Задовольняючи цивільний позов в частині матеріальної шкоди в повному обсязі, суд першої інстанції зазначив відсутність доказів того, що обвинувачений ОСОБА_9 передав батьку потерпілої будь-які кошти, доказів чого обвинуваченим не було надано і в апеляційній скарзі, а в часині моральної шкоди судом враховано ненавмисний характер завдання шкоди, матеріальний стан обвинуваченого, той факт, що він викликав швидку допомогу і поліцію, сприяв лікуванню потерпілої в ХОКЛ, а також його визнання вини і сприяння розслідуванню і тому визначив величину компенсації спричиненої моральної шкоди в сумі 7000,00 грн., а не в розмірі 30000 грн., як це було зазначено у цивільному позові потерпілої, з чим погоджується і колегія суддів.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано визначено розмір грошового відшкодування матеріальної шкоди в сумі в сумі 11178, 41 грн., як про це просила потерпіла у позовній заяві (а.п. 12,13) та моральної шкоди в сумі 7000 грн., оскільки, судом враховано обставини, які впливають на визначення її розміру, а саме характер злочину, глибину фізичних і моральних страждань, ступінь вини обвинуваченого.

Тому, колегія суддів, підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 , - залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 13.11.2018 року відносно ОСОБА_9 , - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді :

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2