Справа № 405/3063/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кропивницький 24 квітня 2019 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2019 №0000039, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, про арешт майна,
встановив:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке 18.04.2019 вилучено під час проведення обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчий в клопотанні стверджує, що оскільки санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, тому визначає мету накладення арешту - забезпечення збереження та можливу конфіскацію майна.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна щодо задоволення клопотання заперечував, винним себе у вчиненні кримінального правопорушення не вважає, вказав, що вилучені під час обшуку квартири речі є його власністю.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи слідчого, пояснення власника майна, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що слідчим управлінням ГУ Національної поліції в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2019 №0000039, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

18.04.2019 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.04.2019, проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено вказані в клопотанні речі.

Постановою слічого від 18.04.2019 визнано речовими доказами речі, які 18.04.2019 вилучено під час проведення обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Тобто, обов`язковою умовою для накладення арешту на майно відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України є те, щоб особа, у якої це майно вилучено мала або на день розгляду клопотання про арешт майна набула статус підозрюваного.
Оскільки додані до клопотання матеріли не вказують на те, що ОСОБА_4 у кримінальному провадженні повідомлено про підозру, тому підстави для накладення арешту на вилучене під час обшуку майно для забезпечення визначеної у клопотанні мети - відсутні.
Згідно з ч. 3 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту; відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст.170-173, 309, 372 КПК України,

постановив :
в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.
Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , або іншого слідчого у кримінальному провадженні №0000039, негайно повернути власнику майно, яке 18.04.2019 вилучено під час проведення обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон Хуавей, модель TIT-U02, з номерами IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , з номером сім-карти НОМЕР_3 ;

-флеш накопичувач марки DATA, малинового кольору, на якій містяться відомості пов`язані зі службовою діяльністю ОСОБА_4 ;

- флеш накопичувач марки KINGSTON, 8 GB, на якій містяться відомості пов`язані зі службовою діяльністю ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_5