ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 201/4751/18 (пр. № 1-кп/201/572/2018), відомості про яке 16 грудня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004229, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красавичі Климовицького району Могильовської області Республіки Білорусь, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, раніше судимого: 29 січня 2018 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді одного року одного місяця позбавлення волі; 21 червня 2018 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді одного року двох місяців позбавлення волі, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 08 грудня 2017 року о 19.45 годині зайшов до приміщення будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , вхід до якої є вільним для сторонніх осіб. Перебуваючи на другому поверсі вказаної будівлі, обвинувачений ОСОБА_4 зайшов до одного з офісних приміщень № 209, де виявив відсутність будь-яких осіб. Діючи повторно, реалізуючи раптово виниклий умисел на заволодіння чужим майном, у додатковій кімнаті вказаного офісного приміщення, на одному із столів, обвинувачений ОСОБА_4 , побачивши портативний комп`ютер марки «Asus f540LJ», вартістю 7738 гривень 50 копійок, визначив його, як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись в той же час та в тому ж місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу взяв до рук портативний комп`ютер марки «Asus f540LJ» та, доводячи свій злочинний умисел до кінця, вийшов з приміщення вказаної будівлі та в подальшому розпорядився викраденим майном на свій розсуд, чим завдав майнову шкоду потерпілій особі в розмірі 7738 гривень 50 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який на момент вчинення кримінального правопорушення до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин. При цьому, обтяжуючих покарання останнього обставин, судом при розгляді кримінального провадження встановлено не було.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого, який завдану шкоду не відшкодував, не займається суспільно-корисною працею, систематично протягом нетривалого часу вчиняв кримінальні правопорушення проти власності, за що був засуджений різними судами, а отже, належних висновків для себе не зробив, шо вказує на його підвищену суспільну небезпеку, а також обставинам, що пом`якшують і обтяжують його покарання, а отже, сукупність всіх цих даних свідчить про неможливість призначення обвинуваченому іншого покарання, аніж позбавлення волі, яке, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 21 червня 2018 року був засуджений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді одного року двох місяців позбавлення волі, при цьому, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Питання про долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Також, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеним покаранням, менш суворого покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2018 року у виді одного року двох місяців позбавлення волі, остаточно визначивши йому покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 12 січня 2018 року.

Речовий доказ компакт-диск CD-R марки «Verbatim» із відеозаписом з камери внутрішнього відеоспостереження залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 572 грн. (п`ятсот сімдесят дві гривні) 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1