Справа № 520/3108/19
Провадження № 1-кс/520/2073/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000087від 13.02.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, 12.02.2019 року о 20 годині 00 хвилин, в с. Молодіжне, Овідіопольського району, Одеської області на вул. Гейсмана, біля садової ділянки №17 відбувся наїзд автомобіля «Toyota Camry», р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався із сторони с. Великодолинське в напрямку м. Чорноморськ, на пішохода, особу якого не встановлено (чоловік на вигляд 30-35 років), який від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

12.02.2019 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди оглянутий автомобіль «Toyota Camry», р/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який був вилучений та направлений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ТОВ «Овідіополь Автотранс», за адресою: Одеська область, смт. Овідіополь, вул. Одеська, 8.

З метою забезпечення збереження вилученого транспортного засобу, проведення його дослідження за участю спеціалістів в галузі автотехніки, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, разом з тим слідчим було долучено заяву, в якій він просив розгляд клопотання проводити за його відсутності.
Власник майна в судове засідання не з`явився, згідно долученої заяви, розгляд клопотання просив проводити за його відсутності.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів вбачається, що автомобіль «Toyota Camry», р/н НОМЕР_1 , згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.
Викладене підтверджується постановою слідчого про визнання речовими доказами по кримінальному провадженню від 13.02.2019 року, згідно якої вищезазначений автомобіль визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження №0000087від 13.02.2019 року.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що з метою встановлення істини по кримінальному провадженню та з`ясування причин дорожньо-транспортної пригоди потрібне детальне дослідження зазначеного транспортного засобу за участю спеціалістів в галузі автотехніки, що свідчить про наявність необхідності у його арешті.
Відповідно до ч. 2 ст. 233 КПК України автомобіль «Toyota Camry», р/н НОМЕР_1 учасник ДТП підпадає під ознаки іншого володіння особи.
Згідно долученого до клопотання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля «Toyota Camry», р/н НОМЕР_1 є ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження зазначеного у клопотанні транспортного засобу. В свою чергу не накладення арешту на майно, може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.
Крім того, враховуючи наявність необхідності в забезпеченні збереження зазначеного у клопотанні транспортного засобу, слідчий суддя приходить до переконання про наявність необхідності в накладенні заборони розпорядження та користування таким майном.
Згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»: «Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів , здійснюються на спеціальних майданчиках і стоянках для зберігання тимчасово затриманих засобів».
Керуючись ст. ст. 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000087від 13.02.2019 року задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «Toyota Camry», р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , з забороною користування та розпорядження таким майном.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1