УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/17957/18

Провадження № 1-кс/638/5164/18

06.12.2018 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на рішення заступника начальника Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області від 06.07.2018 року про відмову у внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про вчинення кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2018 року в провадження слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_2 на рішення заступника начальника Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області від 06.07.2018 року про відмову у внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про вчинення кримінального правопорушення. Скаргу обґрунтовує тим, що 11.07.2018 року до Головного управління Національної поліції в Харківській області ним було подано заяву про вчинення щодо нього працівниками Головного управління Пенсійного фонду України кримінального правопорушення-злочину, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України. Як в подальшому стало відомо, заява була передана до Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області, до якого 23.08.2018 року він звернувся з письмовою заявою про надання відповіді про прийняте рішення, та тільки 12.10.2018 року йому було надано письмову відповідь, згідно якої заява не підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Вважає, що було вчинено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, а тому просить суд зобов`язати компетентного працівника Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області зареєструвати в ЄРДР заяву ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 КК України службовою особою Головного управління Пенсійного фонду України стосовно заявника, для організації та проведення досудового розслідування відповідно до норм КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скаргу необхідно повернути скаржнику.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк.

Як вбачається з матеріалів скарги, 11.07.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Національної поліції в Харківській області із заявою про вчинення щодо нього працівниками Головного управління Пенсійного фонду України кримінального правопорушення-злочину, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України.

23.08.2018 року заявник звернувся до Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області із заявою з проханням надання письмової відповіді про прийняте рішення за його заявою.

Як вбачається з листа за вих. №119/60/01-2018, Шевченківським ВП ГУ НП в Харківській області розглянуто звернення ОСОБА_2 відносно неправомірних, на його думку, дій співробітників Головного управління ПФУ в Харківській області та у зв`язку з тим, що відсутні конкретні дані про ознаки кримінально-караного діяння, заява не підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до вимог частини 1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Згідно пункту 5 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у листі №1640/0/4-12 від 09.11.2012 року «Про деякі питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», при оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що настає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Відповідно до статті 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Частиною 2, 3 цієї статті передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виходячи з вимог частини 1 статті 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, полягає у невнесенні вказаних відомостей впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Заявником оскаржується бездіяльність Шевченківського ВП Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, при цьому заява про злочин до Головного управління Національної поліції в Харківській області була подана 11.07.2018 року, та яка очевидно була перенаправлена до Шевченківського ВП, заява про стан її розгляду заявником подана до Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області 23.08.2018 року, а до Дзержинського районного суду м. Харкова із зазначеною скаргою заявник звернувся лише 13.11.2018 року, про що свідчить штамп поштового відділення на конверті, тобто після спливу 10 днів з моменту бездіяльності.

Водночас заявник не ставить питання про поновлення строку звернення до суду та не обґрунтовує причини поважності пропущення такого строку.

При цьому, заявник уже звертався до слідчого судді з вищенаведеною скаргою та ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.10.2018 року скаргу повернуто скаржнику із роз`ясненням права повторного звернення до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку.

Так, у якості додатку до скарги ОСОБА_2 вказує заяву про поновлення процесуального строку, однак як вбачається із акту Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.12.2018 року, при розкриванні поштового відправлення така заява виявилась відсутньою.

Згідно статті 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту, або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Правовий строк існує у багатьох своїх різновидах, характер яких залежить від мети встановлення строку, його функцій, порядку регулювання відносин, яких він стосується і на які він має вплив. Одним із різновидів строків у кримінальному провадженні є строки за визначенням, до них належать абсолютно визначені, відносно визначені, не визначені, альтернативні (загальні та виключні).

Встановлення в законі порядку обчислення, продовження і поновлення строків обумовлюється необхідністю досягнення завдань кримінального провадження та забезпечення законних інтересів і прав суб`єктів кримінального процесу. Приписи КПК про строки регламентують тривалість строків, порядок їх обчислення та наслідки закінчення строків. У кримінальному процесуальному законодавстві України строки встановлюються, продовжуються і поновлюються.

Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення. При визначенні початку обчислення строку важливо точно знати момент, з якого починається його перебіг. Не викликає труднощів визначення його тоді, коли він прямо зазначений у законі. У тих випадках, коли початок перебігу строку не позначено, ним слід вважати момент учинення тієї процесуальної дії або настання події, що спричиняє виникнення відповідного процесуального обов`язку, для виконання якого і встановлюється цей строк.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що для особи, яка оспорює бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, початком (початковим моментом) перебігу строку для подання скарги була дата 12 липня 2018 року, адже із повідомленням про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення-злочину заявник звернувся 11 липня 2018 року відповідно.

Поважність причин пропуску строку є оціночною категорією і встановлюються у кожному конкретному випадку судом. Заявником не вказано та не підтверджено належними та допустимими доказами поважність причин пропуску звернення до суду після закінчення строку, визначеного кримінальним процесуальним законодавством, а звернення до суду саме 13.11.2018 року після листування з органом досудового розслідування необґрунтовано, більш того, дата отримання листа «12 жовтня 2018 року» матеріалами скарги жодним чином не підтверджена, хоча і за наявності підтвердження скарга подана після закінчення 10 денного строку для її подання.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 2 статті 304 КПК України, скарга повертається якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першої цієї статті, і особа яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що скаргу подано після закінчення встановлених законом строків, тобто після закінчення 10 денного строку, який починається після спливу 24 годин з моменту подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, при цьому також слід зазначити, що скаржник не був позбавлений права оскаржити бездіяльність у встановлені законом строки, а тому скаргу необхідно повернути.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 214, 303, 304 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на рішення заступника начальника Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області від 06.07.2018 року про відмову у внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про вчинення кримінального правопорушення - повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим кодексом.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: