Справа № 169/269/19 Провадження № 11-сс/802/173/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Турійського районного суду Волинської області від 22 березня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000323 від щодо ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Турійського районного суду Волинської області від 22.03.2019 задоволено клопотання слідчого за погодженням з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів із визначенням застави сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 76840 (сімдесят шість тисяч вісімсот сорок) гривень, до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працює, раніше несудимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Не погоджуючись з рішенням суду, захисник підозрюваного оскаржує його з мотивів необґрунтованості та безпідставності. Посилається на те, що обраний його підзахисному винятковий запобіжний захід є надмірно суворим. Вказує на недоведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та необґрунтованість пред`явленої йому підозри. Зазначає, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки постійне місце проживання, цивільну дружину та утриманців, раніше несудимий та до адміністративної відповідальності не притягався. З огляду на наведене просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши доповідача, який виклав суть рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляцію у повному обсязі та просили змінити запобіжний захід на менш суворий, прокурора, який її заперечив і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положення ч.1 ст.194 КПК України регламентують, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, майнового та сімейного стану підозрюваного, міцності соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, підставно обрав ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох епізодів тяжкого злочину.
Обгрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується такими доказами: протоколом оперативної закупки від 19.11.2018;
висновком експерта №698 від 26.11.2018, відповідно до якого збута ОСОБА_7 речовина рослинного походження являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 14,43г.;
протоколом огляду грошових коштів (10 купюр номіналом по 100 гривень кожна) від 19.03.2019, які виділені для проведення оперативної закупки;
протоколом обшуку від 19.03.2019, згідно якого під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_7 вилучено кошти (10 купюр номіналом по 100 гривень кожна), серія і номери яких повністю співпадають із серію та номерами купюр, виділених для проведення оперативної закупки.
Крім того, в даному випадку обґрунтованість підозри повністю узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, згідної якої вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Таким чином, вищенаведеними доказами в їх сукупності повністю спростовуються доводи апелянта щодо необґрунтованості оголошеної ОСОБА_7 підозри за ч.2 ст.307 КК України.
Підозрюваний неодружений, не працює, негативно характеризується за вказаним місцем проживання, а наявні соціальні зв`язки постійне місце проживання, цивільна дружина та утриманці не є достатніми для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором під час судового розгляду провадження, а саме можливостям підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити наркотичні засоби та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, про що правильно вказав в оскаржуваному рішенні слідчий суддя.
На думку апеляційного суду, лише такий винятковий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Твердження захисника про відсутність в даному випадку суспільної небезпеки повністю спростовується постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, якою затверджено перелік наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, згідно якого канабіс (який збував підозрюваний) віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Крім того, поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, набувають усе більших масштабів і стають серйозним соціальних чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей.
Посилання захисника на неправильне вирішення слідчим суддею питання щодо визначення розміру застави не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства і є безпідставними.
Приписами п.2 ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як вбачається із матеріалів провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Враховуючи вказані вимоги законодавства слідчий суддя обґрунтовано визначила заставу щодо ОСОБА_7 в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в межах, визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України.
Доводи, зазначені в апеляційній скарзі сторони захисту, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що могли б слугувати підставою для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Істотних порушень норм КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Турійського районного суду Волинської області від 22 березня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до підозрюваного ОСОБА_7 без змін.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді