ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Володимир-Волинського міського суду Волинської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000472 від 24.06.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Острівок, Володимир-Волинського району, Волинської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, раніше судимого 01.12.2012 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч.1 ст.310, ч.ч.1,2 ст.307, ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений від відбування покарання 18.06.2014 року на підставі ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Одеса, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, розлученого, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,-

за участю сторін кримінально провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
24 червня 2018 року, близько 02.20 години, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи біля приміщення Пакгаузу на території залізничної станції «Володимир-Волинський» по вулиці Привокзальній, 1-Б у місті Володимир-Волинському, Волинської області, намагалися таємно викрасти металеву рейку, довжиною 4,56 м, яку завантажили на легковий причіп автомобіля марки «AUDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Проте, вчинити всі дії, які вони вважали необхідними для здійснення крадіжки, не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були помічені охоронцями регіональної філії «Львівська залізниця» та під час спроби їх затримання втекли.
Внаслідок зазначених спільних протиправних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виробничий підрозділ «Рівненсько-Тернопільське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Українська залізниця» міг зазнати майнової шкоди на загальну суму 1314,40 грн.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні визнали повністю, погодившись з його кваліфікацією. Суду пояснили про обставини вчинення ними кримінального правопорушення за викладених вище обставин. Вказали, що добровільно відшкодували збитки потерпілому у повному обсязі. У вчиненому щиро каються, просили суд суворо їх не карати.

Представник потерпілого ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву з проханням розглянути провадження без її участі. На адресу суду від потерпілого надійшли документи на підтвердження повного відшкодування обвинуваченими заподіяної шкоди.
Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

При цьому, суд обмежився допитом обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині даних, які характеризують особу обвинувачених.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання їх винними.

Дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винних та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченим, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить рецидив злочинів.

Вивченням відомостей по особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, раніше судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченим в межах санкції інкримінованої статті особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи дані про особу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , їх ставлення до вчиненого, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, всі обставини даної справи, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинувачених можливі без ізоляції від суспільства та призначає покарання із застосуванням ст.75 КК України, з покладенням на останніх певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов ПАТ «Українська залізниця» суд залишає без розгляду у зв`язку з його добровільним задоволенням обвинуваченими під час судового розгляду, що підтверджено відповідними документами.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

При цьому, відповідно до вимог ч.1 ст.96-1 КК України, п.1 ч.9 ст.100 КПК України, саморобний причеп синього кольору до легкового автомобіля б/н слід конфіскувати у власність держави, оскільки саме обвинувачений ОСОБА_3 є його законним володільцем і використовував його як засіб (знаряддя) вчинення даного кримінального правопорушення.

Оскільки під час судового розгляду було встановлено, що власник автомобіля марки «AUDI A 4» номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 громадянин Польщі, не знав і не міг знати про незаконне використання належного йому майна, зазначений транспортний засіб, у відповідності до п.1 ч.9 ст.100 КПК України, має бути повернутим власнику (законному володільцеві).
Будь-яких документів, які б належним чином підтверджували, відповідно до чинного законодавства України, право власності на вказаний автомобіль обвинуваченого ОСОБА_3 , суду не надано.

Одночасно, у відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, підлягає скасуванню арешт майна в рамках даного кримінального провадження.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинувачених під час досудового розслідування не обирався, підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме, буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме, буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без розгляду.
Речові докази, які перебувають на зберіганні у Володимир-Волинському ВП ГУ НП у Волинській області:
- рейку довжиною 4,56 м - після набрання вироком законної сили повернути законному власникові, ПАТ «Українська залізниця»;

- саморобний причеп синього кольору до легкового автомобіля б/н, спортивну сумку із ключами шнурком та буксирувальним тросом - після набрання вироком законної сили конфіскувати у власність держави.
Переданий на зберігання ОСОБА_3 закордонний паспорт громадянина України на ім`я « ОСОБА_3 » після набрання вироком законної сили залишити останньому.
Автомобіль марки «AUDI A 4», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ключ із брелоком до вказаного автомобіля, після набрання вироком законної сили - повернути законному власникові, громадянинові Польщі ОСОБА_8 .
Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.07.2018 року на саморобний причеп синього кольору до легкового автомобіля б/н, ключ із брелоком до автомобіля, автомобіль марки «AUDI A 4» номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , спортивну сумку із ключами, шнурком та буксирувальним тросом.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не застосовувати.
Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченими в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1