Провадження № 1-кс/523/22/19
УХВАЛА
про відмову у наданні тимчасового доступу до речей і документів,
які містять охоронювану законом таємницю

18 січня 2019 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 04.12.2018 року, подане у кримінальному провадженні №0004713 від 10.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, -

в с т а н о в и в:
19.12.2018 року до Суворовського районного суду м.Одеси від слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 надійшло погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні КУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за яким досудовим розслідуванням встановлено, що 09.10.2018 року приблизно о 15:30 годині невстановлена особа, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_1 , нанесла ОСОБА_5 , 2003 року народження, тілесні ушкодження, внаслідок чого останній був госпіталізований до вказаної КУ.

Як слідує з матеріалів клопотання, за заявою ОСОБА_6 , СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0004713 від 10.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а слідчий ОСОБА_4 просить слідчого суддю надати тимчасовий доступ до медичної картки (історії хвороби) госпіталізованого хворого ОСОБА_5 , яка знаходиться у володінні в КУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , із можливістю тимчасового вилучення усіх документів та речей, з яких складається означена медична картка.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий ОСОБА_4 вказує про те, що означена інформація необхідна для (з клопотання - дослівно) «…встановлення ступеню тяжкості отриманих тілесних ушкоджень…направлення їх за місцем проведення судово-медичної експертизи…».

В судове засідання представник КУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не з`явився, про день, час та місце судового розгляду клопотання повідомлявся належним чином, з огляду на що й з метою дотримання розумності строків, слідчий суддя в порядку ч.4 ст.163 КПК України, вирішив здійснити розгляд клопотання за відсутності вказаного представника.

З`ясувавши позицію прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст.160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах; неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.163 вказаного Кодексу, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, у тому числі які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають, або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або у сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Положеннями ч.ч.3, 4, 5 ст.132 наведеного Кодексу встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів, та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням, а для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний враховувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, та до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За ч.1 ст.9 означеного Кодексу, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчий суддя у контексті ст.8, ч.5 ст.9 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).
Зі змісту ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Проте, зміст розглядуваного клопотання слідчого ОСОБА_4 не відповідає наведеним положенням ч.2 ст.160, ч.ч.2, 3, 6 ст.163 КПК України, а також не обґрунтовується доданими до нього матеріалами, виходячи з нижчевикладеного:

- в порушення ч.3 ст.132, п.6 ч.2 ст.160, ч.6 ст.163 КПК України, вказане клопотання або додані до нього документи не містять відомостей щодо існування обґрунтованої підозри про вчинення відповідною особою кримінального правопорушення у конкретному випадку, а також не доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою наведеної медичної картки ОСОБА_5 ;

- незважаючи на вимоги п.2 ч.3 ст.160 КПК України, розглядуване клопотання не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР №0004713 від 10.10.2018 року та у зв`язку з розслідуванням якого подається це клопотання, а в ньому лише зазначено посилання на статтю і частину статі закону України про кримінальну відповідальність;
- обґрунтовуючи доводи розглядуваного клопотання необхідністю отримання тимчасового доступу до речей і документів задля проведення судово-медичної експертизи в означеному кримінальному провадженні з метою встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ані слідчим ОСОБА_4 до означеного клопотання, ані прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні будь-якого процесуального рішення про призначення такої експертизи не надано, а відтак наведені обставини всупереч положенням ч.5 ст.132, ч.ч.5, 6 ст.163 КПК України та є недоведеними.
Крім того, за п.2 ч.1 ст.162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать, наряду з іншим, відомості, які можуть становити лікарську таємницю, з огляду на що у розглядуваному клопотанні фактично йдеться про надання тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю, але сторона обвинувачення при звернені до суду з означеним клопотанням та при викладенні його змісту, про надання доступу до охоронюваної законом таємниці, - не вказує, що суперечить вимогам ст.ст.160, 162-163 КПК України.

Аналогічні роз`яснення містяться в Розділі 1 та у п.п.5, 7, 9 Розділу 2.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, погодженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року.

Окремо слід зауважити на тому, що згідно ч.2 ст.1 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Виходячи з наведеного та за ст.ст.32, 34 Конституції України, ст.6 Основ законодавства України про охорону здоров`я, ст.23 Закону України «Про інформацію», п.2 Рішення КСУ від 30.10.1997 року №18/203-97, медична інформація про стан здоров`я людини, яка відноситься до охоронюваної законом таємниці, може бути отримана від лікувальної установи повністю і в доступній формі на підставі звернення пацієнта, членів його сім`ї або законних представників.

Разом із тим, матеріали розглядуваного клопотання у контексті ч.4 ст.132 КПК України, не містять відомостей щодо неможливості без запропонованого заходу забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ, отримати медичні документи, про які йдеться в означеному клопотанні.

Оскільки з наданих до суду клопотання й доданих до нього матеріалів вбачається, що внесене до суду слідчим ОСОБА_4 та погоджене прокурором ОСОБА_3 клопотання про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, є необґрунтованим й безпідставним, та саме клопотання не відповідає вимогам ст.ст.160, 162, 163 КПК України, а відтак єдиним можливим судовим рішенням з розгляду цього клопотання уявляється його залишення без задоволення.

Керуючись ст.ст.3, 9, 26, 131-132, 159-163, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 04.12.2018 року, погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0004713 від 10.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні КУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », залишити без задоволення.

Копію ухвали надати заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1