У Х В А Л А
15 травня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гзил-Орда Казахстану,
громадянина Республіки Казахстан, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Маломиколаївка
Антрацитівського району Луганської області, громадянина
України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 квітня 2019 року обвинувальний акт, яким ОСОБА_5 , ОСОБА_6 пред`явлене обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору.
За доводами апеляційної скарги прокурора, судове рішення про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України є невмотивованим. Апелянт вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону, оскільки містить формулювання обвинувачення, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та правову кваліфікацію.
Крім того, він не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті відсутні документи, що посвідчують обвинуваченого ОСОБА_5 . Прокурор зазначає, що ОСОБА_5 є громадянином Республіки Казахстан та за час перебування на території Украї6ни неодноразово судимий. Апелянт звертає увагу на те, що обвинувачений втратив свої власні документи та до цього часу їх не відновив, а тому його особу було встановлено на підставі довідки про звільнення.
З огляду на це, прокурор вважає, що висновок суду про необхідність повернення обвинувального акта прокурору є хибним, оскільки підстав для його повернення немає, а тому просить скасувати ухвалу суду та призначити нове підготовче судове засідання в суді першої інстанції.
Ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акта вмотивована тим, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому відсутні документи, що посвідчують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , що позбавляє суд можливості встановити особу обвинуваченого та перевірити його анкетні дані, які вказані в обвинувальному акті та пересвідчитись в тому, що обвинувачення було висунуте саме тій особі, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Крім того, суд першої інстанції звертає увагу на те, що в обвинувальному акті вказано місце народження ОСОБА_5 місто Гзио-Орда Казахстану, проте такого міста не існує.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати та призначити підготовче судове засідання в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам закону.
За приписами ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті, перелік яких є вичерпним.
Зокрема, обвинувальний акт, згідно п. 2 ч. 2 вказаної норми закону, повинен містити анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
На думку суду першої інстанції, дана вимога закону органом досудового розслідування виконана в повному обсязі.
Так, в направленому до суду обвинувальному акті є дані як щодо місця реєстрації, так і щодо місця проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 отримав копію обвинувального акта щодо нього 28 березня 2019 року (а.п. 24), саме в день затвердження самого обвинувального акта, коли і були встановлені анкетні дані обвинуваченого, зокрема, місце народження та проживання останнього, а відтак висновок суду про не встановлення прокурором повних анкетних відомостей щодо обвинуваченого є помилковим.
Колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах кримінального провадження є копія довідки про звільнення ОСОБА_5 , що давало суду можливість встановити особу обвинуваченого.
Стосовно помилки в обвинувальному акті, на яку звертає увагу суд першої інстанції, а саме місто народження обвинуваченого ОСОБА_5 м. Гзил-Орда Казастану, яке не існує, то колегія суддів вважає, що така технічна описка в обвинувальному акті може бути усунена судом під час судового розгляду, оскільки в довідці про звільнення вказано місце народження місто Кизил Орда Казахстану.
Про недоліки обвинувального акта, які б стали підставами для його повернення, в ухвалі суду першої інстанції не зазначено, а тому заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора про те, що можливий недолік стосовно місця народження обвинуваченого саме по собі не може бути підставою для повернення обвинувального акта.
До початку судового засіданняапеляційної інстанції прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час судовий розгляд не завершено, а тому ризики, які були виявлені під час застосування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до матеріалів кримінального провадження, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 закінчився 29 квітня 2019 року в 03 год. 00 хв. (а.п. 83-43). В той час, коли кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України направлено до суду апеляційної інстанції 06 травня 2019 року, тобто після закінчення строку дії запобіжного заходу.
Крім того, відповідно до наданої інформації працівниками ДУ «Київський слідчий ізолятор», обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не перебувають під вартою та були звільнені з-під неї 29 квітня 2019 року, а тому колегія суддів не вбачає підстав для розгляду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 квітня 2019 року про повернення обвинувального акта прокурору в кримінальному провадженні № 0001532 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3