Справа № 159/923/19
Провадження № 1-кс/159/388/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2019 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ковельського відділу поліції ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000263 від 11.02.2019 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля, Волинської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 29.11.2011 Ковельським міським судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за корисливий злочин, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення. Так, ОСОБА_5 , 10.02.2019, близько 21 год. 00 хв., перебуваючи поблизу приміщення магазину «Акумулятор», що по вул. В. Кияна, 36 в м. Ковелі, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, шляхом ривка, з дорожньої сумки на колесах, яку вела у руках ОСОБА_7 , повторно відкрито викрав жіночу сумку, що не становить для потерпілої майнової цінності, де знаходився паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 , банківська картка АТ КБ «Приват Банк», що не становлять для потерпілої майнової цінності, грошові кошти в сумі 186 гривень, чим завдав останній майнову шкоду на загальну суму 186 гривень.

Відомості про кримінальне правопорушення, 11.01.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000263 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 186 КК України.
21.02.2019 ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Обгрунтовуючи внесене клопотання слідчий покликається на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що в свою чергу доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілої ОСОБА_7 ; показаннями свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання.

Слідчий вказує, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких злочинів, а також враховуючи особу підозрюваного, який будучи судимим, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин. Крім того, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, визначених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. З врахуванням викладеного, слідчий вказує, що більш м`яких запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, тому просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор клопотання підтримала.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечив проти внесеного клопотання та просить обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому, ОСОБА_5 вказав, що вину у вчиненому кримінальному правопорушенні він визнає, щиро розкаюється у вчиненому, добровільно видав потерпілій викрадені речі та на стадії досудового розслідування зобов`язується відшкодувати завдані потерпілій матеріальні збитки. Зазначив, що працює на госпрозрахунковому ринку м. Ковеля, наміру ухилятись від органів досудового розслідування та суду немає, як і немає наміру продовжувати злочинну діяльність.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, вважаю, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити.

21.02.2019 ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Обгрунтовуючи внесене клопотання слідчий та прокурор покликаються на існування ризиків, визначених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. На думку прокурора, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

За змістом ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відмовляючи в задоволення клопотання слідчий суддя виходить з того, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання та реєстрації, добровільно видав викрадені у потерпілої речі, має міцні соціальні зв`язки, тому клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного до задоволення не підлягає.

При цьому, слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і прокурором та слідчим не доведено, що тримання під вартою є саме тим запобіжним заходом, який на даному етапі може запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 суд враховує, вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотання.

Частиною другою цієї статті передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою ст. 194 КПК України.

За вказаних обставин суд позбавлений можливості задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Одним із видів запобіжних заходів є домашній арешт, який в силу ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі наведеного слідчий суддя приходить до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 можна застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт, із покладанням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194 КПК України, слідчий суддя , -

у х в а л и в :

В задоволені клопотання слідчого СВ Ковельського відділу поліції ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
- не залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 20 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв.;
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Зобов`язати слідчого СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, який здійснює досудове розслідування вказаного кримінального провадження негайно повідомити суд про взяття на облік ОСОБА_5 .

Встановити строк дії ухвали терміном 2 місяці з моменту її постановлення, а саме до 21 квітня 2019 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1