Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/325/19 Провадження № 1-кс/475/109/19
У Х В А Л А

25.03.2019смт. Доманівка

Слідчий суддя Доманівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 , прокурора : ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , слідчого: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка клопотання слідчого СВ Доманівського відділення поліції Вознесенського ВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Доманівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. смт.Воскресенське, Жовтневого району, Миколаївської області, українця, громадянина України, одружений, має на утриманні двоє неповнолітнії дітей 2013р. та 2014р. народжень, освіта повна загальна середня, не працює, раніше не судимий в силу закону, прож. АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч 1 ст.125, ч 1, ч 2 ст.304 КК України,

в с т а н о в и л а :

Слідчий СВ Доманівського відділення поліції Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, погодженим начальником Доманівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_4 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч 1 ст.125, ч 1, ч 2 ст.304 КК України.

В клопотанні слідчий посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На думку слідчого, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, покарання за які, передбачає позбавлення волі на строк до 10 років. Оскільки підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, з метою уникнення відповідальності, може негативно впливати на потерпілого та свідків. Розуміючи тяжкість злочинів, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Застосування більш мякого запобіжного заходу не є, на думку слідчого, можливим.

22 березня 2019р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч 1 ст.125, ч 1 , ч 2 ст.304 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 19.03.2019року, близько 20:45год, ОСОБА_4 запропонував своєму пасинку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поїхати додому до свого сусіда ОСОБА_10 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , де шляхом позбавлення волі останнього , привезти його до місця свого проживання для зясування ситуації.

На дану пропозицію ОСОБА_8 та ОСОБА_9 погодились, у ході чого ОСОБА_4 , разом з вказаними особами, на належному йому автомобілі Mercedes-Benz E250D, номерний знак НОМЕР_2 республіки Польща, прибули до домоволодіння ОСОБА_10

ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , увійшовши на вказану територію домоволодіння постукав у вікно житлового будинку та з будинку вийшов ОСОБА_10 .

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Всупереч вказаному, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_10 , умисно, із застосуванням сили, відкрито, проти волі, захопили його та помістили до вищевказаного автомобіля, на якому привезли до домоволодіння ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , де незаконно позбавивши волі, утримували приблизно до 22год.19.03.2019року.

Знаходячись за вищевказаною адресою ОСОБА_4 , умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , взявши до рук деревяний предмет, схожий на бейсбольну биту, наніс один удар в область голови ОСОБА_10 , від чого останній втратив свідомість.

Після цього, ОСОБА_4 , привівши до тями ОСОБА_10 . Наніс йому декілька ударів кулаком руки в область обличчя та ще декілька ударів деревянним предметом в область спини, верхніх та нижніх кінцівок.

В результаті побиття, ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у виді синців обличчя, спини, верхніх та нижніх кінцівок, забійної рани лобової ділянки. Дані тілесні ушкодження могли утворится при вищевказаних обставинах від дії тупого твердого предмету, яким може бути деревяна палиця і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вчинивши злочин разом з ОСОБА_9 , 2002р. народження та з ОСОБА_8 , 2003р. народження, ОСОБА_4 втягнув вказаних неповнолітніх у злочинну діляьність.

За даними фактами були внесені повідомлення в ЄРДР за №0000113 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст..146, ч 1 ст.125, ч1, ч2 ст.304 КК України.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 вину свою у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав частково і заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту посилаючись на те, що на даний час він має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, двоє із них рідні діти, а двоє не рідні, але проживать разом з ними однією сімєю та знаходяться на його утриманні. Обмеження та заборона залишати житло у будь-який час позбавить його можливості працювати та заробляти гроші на утримання родини. Він має постійне місце проживання і на всі виклики до поліції зявляється.

Слідчий ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали та просили його задовольнити посилаючись на тяжкість вчиненого злочину та просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 діб, зобовязавши підозрюваного прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора та суду, не залишати місце проживання в період часу з 20.00 год. до 07.00 год. без дозволу слідчого, прокурора, суду..

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали долучені до клопотання , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України враховуються вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, її вік, стан здоров`я , міцність соціальних зв`язків особи за місцем проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей, репутацію підозрюваного, його майновий стан, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється чи обвинувачується особа, а також інші обставини, що її характеризують.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України та недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, що передбачено ч 1 ст.194 КПК України...

Слідчий суддя, суд зобовязаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті ст.194 КПК України..

У ході судового розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч 2 ст.146, ч 1 ст.125, ч 1, ч 2 ст.304 КК України, частина із них відноситься до категорії тяжких злочинів та за які передбачено покарання до 10 років позбавлення волі..

Слідчий та прокурор вважають, що існують ризики запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Однак жодних доказів на доведеність підстав вважати, що існують перелічені ризики, стороною обвинувачення не надано.

Із пояснень слідчого встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 на виклики до слідчого зявляється своєчасно, має постійне місце проживання. Скарг від свідків та потерпілого щодо їх залякування підозрюваним не надходило.

Слідчим та прокурором не надано суду жодних відомостей щодо характеристики особи підозрюваного, про його склад сімї, місце проживання, соціальні звязки, матеріальний стан та навність судимостей. Зазначені відомості встановлені зі слів підозрюваного.

Слідчий в клопотанні зазначив, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини майнової спрямованості , судимість за які на даний час погашена в силу закону. Зазначене може свідчити про те, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне праворушення. Зі слів підозрюваного в судовому засіданні встановлено, що з моменту звільнення його після відбуття покарання минуло майже 6 років. Доказів щодо вчинення підозрюваним раніше злочинів, а також підтверджень про покарання та звільнення, суду також надано не було. Визначити, чи притягувалася дана особа до кримінальної відповідальності, та чи має на даний час судимість, встановити неможливо із-за відсутності офіційної інформації.

Не визнання підозрюваним своє вини в повному обсязі не є підставою для обрання запобіжного заходу. Визнання чи невизнання підозрюваним своєї вини у висунутому йому обвинуваченні є лише способом його захисту.

Тяжкість вчинених злочинів та у разі визнання підозрюваного винуватим і призначення покарання у виді позбавлення волі до 10 років, також недостатньо для обрання підозрюваному будь-якого запобіжного заходу.

Відсутність наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України є підставою для відмови в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу.

Частиною 3 ст.194 КПК України передбачено, що слідчий суддя має право зобовязати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу, визначеного слідчим суддею, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті (тобто наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення), але не доведе обставини, передбачені пунктами2 та 3 частини першої цієї статті( наявність достатніх підстав ваажати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України; недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризикам).

Враховуючи, що слідчим та прокурором не доведено наявність жодного із ризиків, передбачених ст.177 КПК України , зазначених у клопотанні, суд приходить до висновку що підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного західу у виді домашнього арешту не має, в тому в задоволенні клопотання належить відмовити, застосуваши до підозрюваного зобовязання зявлятися до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 181, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 60 днів- відмовити.

Зобовязати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання в 5-ти денний строк з дня її оголошення апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя : ОСОБА_1