Справа №: 343/1761/18
Провадження №: 1-кп/0343/170/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження №1-КП/0343/170/18, які внесені в ЄРДР за №0000511 від 20 серпня 2017 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, який має середню , тимчасово непрацюючого, раніше несудимого -
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

з участю : прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:
Обвинувачений ОСОБА_3 20.08.2017 року приблизно о 04 годині 05 хвилин, в темну пору доби, в суху погоду, не маючи права керування транспортними засобами, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим не міг адекватно оцінювати дорожню обстановку, керуючи автомобілем марки «Renault Kangoo» р.н. НОМЕР_1 рухався заокругленою ділянкою автодороги Н-10 Стрий-Чернівці-Мамалига», що у м. Долина по вул. Богдана Хмельницького Івано-Франківської області у напрямку до м. Стрий.
Проїжджаючи вищевказану ділянку дороги, ОСОБА_3 , не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, і проявивши неуважність, не впорався з керуванням автомобіля, унаслідок чого автомобіль виїхав на смугу зустрічного руху , перетнувши яку з`їхав з проїзної частини, а далі пошкодивши огородження заїхав на територію господарства №179 за місцем проживання ОСОБА_7 , і при цьому останній допустив перекидання автомобіля.
Таким чином, ОСОБА_3 , порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:
п.2.3 б) в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
п.2.9 в якому зазначено, що водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
п. 12.1 в якому зазначено, що під час вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен урахувати дорожню обстановку а також особливості вантажу що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
У результаті порушення ОСОБА_3 вище зазначених правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажири автомобіля марки «Renault Kangoo» травмувались, зокрема пасажир ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді вивиху обох кісток передпліччя в правому ліктьовому суглобі, що відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення, а пасажир ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді травми лівого гомілково-ступневого суглобу з переломом бічної кісточки малогомілкової кістки з незначним зміщенням, що відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечними для життя в момент спричинення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю та суду пояснив, що у власності його батька ОСОБА_8 є автомобіль марки «Renault Kangoo» р.н. НОМЕР_1 . 19.08.2017 року він взявши у свого батька автомобіль, не маючи водійських прав , разом з своїми знайомими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 поїхав у м.Долина в нічний клуб, де він вживав спиртні напої. Біля 04. 00 год , 20.08.2017 року він повертався додому. Проїжджаючи по вул. Б.Хмельницького в м.Долина, він не справився з керуванням і переїхавши зустрічну смугу, заїхав в огорожу. В результаті ДТП , пасажирки його автомобіля отримали травми. На місце ДТП була викликана швидка медична допомога, яка забрала потерпілих у лікарню.Свою вину у вчиненні ДТП, а також у тому, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння визнає повністю. Збитки заподіяні потерпілим , він відшкодував в добровільному порядку. Заявлений прокурором цивільний позов про відшкодування витрат за лікування потерпілої визнає в повному об"ємі.
Оскільки він визнає свою вину повністю, просить суд не допитувати потерпілих ,свідків по даній справі, не досліджувати письмові докази. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. Свою вину в тому, що вчинив визнає повністю і щиро розкаюється. Просить суворо його не карати.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому Законом порядку, подали заяви (а.с.17,18), згідно яких , вони потерпілі в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не мають, просять розгляд справи проводити без їх участі.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позицій, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст.286 КК України, оскільки він керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він зареєстрований та проживає в с.Міжріччя, Болехівської міської ради, Івано-Франківської області (а.с.28,33), раніше несудимий (а.с.27), позитивно характеризується з місця проживання (а.с.34), на обліку в психоневрологічному, наркологічному кабінеті Болехівської ЦМЛ не знаходиться (а.с.29-30).
Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що ОСОБА_3 у вчиненому щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував заподіяні потерпілим збитки, являється учасником бойових дій (а.с.39).
Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину особою, що перебувавє у стані алкогольного сп"яніння.
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Згідно досудової доповіді фахівця з питань соціальної роботи із суб`єктами пробації Долинського МРС з питань пробації від 23.10.2018 року , вбачається, що ОСОБА_3 , проживає по АДРЕСА_1 , до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався. Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні. Орган пробації прийшов до висновку про те, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.На думку органу пробації виконання покарання ОСОБА_3 , в громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (а.с.22-24).
На підставі вищевикладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, тому відносно нього слід обрати покарання в межах санкцій ч.1 ст.286 КК України у вигляді штрафу, без позбавленням права керувати транспортними засобами.
Зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд вважає, що саме такий вид та міра покарання, обрані обвинуваченому, будуть необхідними й достатніми для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами і відповідають не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але і особі обвинуваченого та меті покарання.
З довідки Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при управлінні МВС України в Івано-Франківській області (а.с. 35 ),встановлено, що витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні становлять 988.70 гривень, які слід стягнути в дохід держави з обвинуваченого, оскільки відповідно до ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Начальником Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі фінансового управління Долинської районної державної адміністрації заявлено позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь фінансового управління Долинської РДА 700.90 гривень витрачених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 в Долинській ЦРЛ(а.с.11-13).
Відповідно до ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
П.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року „ Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.
Розрахунки витрат, надані Долинською ЦРЛ і покладені прокурором в основу цивільного позову, відповідають положенням пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та

зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.
У відповідності до нормативного припису вказаного акту, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи із фактичних витрат на місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт, придбання інвентаря та обладнання.
Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні травматологічному відділенні Долинської ЦРЛ з 20.08.2017р. по 21.08.2017 р., діагноз: закритий травматичний вивих правого передпліччя. Вартість проведеного лікування становить 700.90 грн., що підтверджується довідкою про вартість лікування хворих в стаціонарі Долинської центральної районної лікарні №778/01-20/18 від 21.06.2018р.(а.с.14).
На підставі вказаного, враховуючи, що лікувальний заклад є державними закладами охорони здоров`я, що фінансується за рахунок відповідного бюджету, суд дійшов висновку, що із винного слід стягнути фактичні витрати закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння.
Потерпілими цивільний позов не заявлявся.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368,373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним за ч.1 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (пять тисяч сто) гривень без позбавленням права керувати транспортними засобами .
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави 988 (дев"ятсот вісімдесят вісім) гривень 70 копійки витрат, пов`язаних з наданням експертних послуг.
Цивільний позов заявлений начальником Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави, особі фінансового управління Долинської районної державної адміністрації про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого задоволити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь фінансового управління Долинської районної державної адміністрації 700 (сімсот) гривень 90 копійок, витрачених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 .
Речові докази по справі :
Автомобіль марки марки «Renault Kangoo» р.н. НОМЕР_1 - повернути власникові ОСОБА_8 .
На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: