Провадження № 1кс/712/1437/19
Справа № 712/2270/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 та погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , в кримінальному провадженні № 0000107 від 06.07.2018 за підозрою ОСОБА_9 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

До Соснівського районного суду м.Черкаси звернувся слідчий слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 з клопотанням про накладення арешту.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебуває кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000107, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_9 , будучи директором ПП "ЧЕРКАСИ - ТЕПЛО - ІНВЕСТ", тобто будучи службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, умисно, з корисливих спонукань, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом внесення, складання та видачі завідомо неправдивих офіційних документів, привласнив, заволодів чужим майном - коштами місцевого бюджету, які були йому ввірені, на загальну суму 416 509,17 грн. (чотириста шістнадцять тисяч п`ятсот дев`ять гривень 17 копійок) без додаткових нарахувань, пов`язаних із визначенням загальновиробничих, адміністративних витрат, прибутку та єдиного податку за ставкою 5%, чим спричинив матеріальної шкоди охоронюваним державним інтересам в особі Черкаського колегіуму "Берегиня" Черкаської міської ради Черкаської області на вищевказану суму, що у 473 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що спричинило тяжкі наслідки.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, тобто привласнення, заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах та за ч. 2 ст. 366 КК України, тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки.

Так, ОСОБА_9 04.02.2019 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України.

В клопотанні слідчий зазначає що матеріалах кримінального провадження зібрано достатньо даних, які вказують на те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який законодавством передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_9 підозрюється в скоєнні злочину, за який законом передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, виникла необхідність в накладенні арешту на нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_9 ..

Згідно інформаційної довідки з регіонального сервісного центру в Черкаській області територіального сервісного центру № 7141 за № 31/23/41-258 від 05.02.2019, стало відомо, що:

- відповідно до «ДАІ-2000» та НАІС МВС України за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 зареєстровано: Автомобіль PEUGEOTBIPPER, 2008р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та причіп ПФ 01 ФЕРМЕР, 2005 р.в., д.н.з. НОМЕР_4 , шасі НОМЕР_5 , дата реєстрації 15.11.2005.

За таких обставин, слідчий просить суд накласти арешт на автомобіль PEUGEOTBIPPER, 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_6 та причіп ПФ 01 ФЕРМЕР, 2005 р.в., д.н.з. НОМЕР_4 , шасі НОМЕР_5 , дата реєстрації 15.11.2005, котрі згідно інформаційної довідки з регіонального сервісного центру в Черкаській області територіального сервісного центру № 7141 за № 31/23/41-258 від 05.02.2019 належать ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та заборонити органам, що здійснюють перереєстрацію права власності на іншого власника, вчиняти будь-які дії з реєстрації та перереєстрації права власності на вищевказане майно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_10 та слідчий ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив суд його задоволити з підстав викладених в клопотанні .

Адвокат ОСОБА_4 , та власник майна ОСОБА_11 заперечували проти задоволення даного клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.
Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимогст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
В судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебуває кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000107, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України.

ОСОБА_9 04.02.2019 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України.

Згідно інформаційної довідки з регіонального сервісного центру в Черкаській області територіального сервісного центру № 7141 за № 31/23/41-258 від 05.02.2019, стало відомо, що:

- відповідно до «ДАІ-2000» та НАІС МВС України за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 зареєстровано: Автомобіль PEUGEOTBIPPER, 2008р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та Причіп ПФ 01 ФЕРМЕР, 2005 р.в., д.н.з. НОМЕР_4 , шасі НОМЕР_5 , дата реєстрації 15.11.2005.

В судовому засіданні не встановлено, що транспортний засіб та причіп є предметом злочину та речовим доказом, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.
Метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. Сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди).
Таким чином, слідчим суддею враховуються правові підстави для арешту, розміри та вид можливої конфіскації майна в тому числі і спеціальної, наслідки арешту майна, відповідне обмеження конституційних прав як власника, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Одночасно слідчий суддя зазначає, що прокурор та слідчий в судове засідання з розгляду клопотання про накладення арешту майна не надали матеріали кримінального провадження для дослідження, а цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Черкаського колегіуму «Берегиня» Черкаської міської ради подано до клопотання в судовому засіданні 19.02.2019 року, відтак слідчий суддя позбавлений можливості вирішити питання про наявність правових підстав для його накладення.
В даному випадку враховуючи, що нову редакцію Закону України «Про прокуратуру» який прийнято саме з метою наближення його до міжнародних стандартів, тому при його застосуванні слід брати до уваги, що зазвичай Європейський суд з прав людини уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора в судовому провадженні та вирішує, наскільки участь прокурора в розгляді справи відповідає принципу рівності сторін, вивчаючи кожний випадок окремо. Так, у справі «Gregorio de Andrade v. Portugal» (№41537/02, 14.11.2006) ЄСПЛ відзначив, що держава несе відповідальність за дії або бездіяльність працівників прокуратури при виконанні ними службових обов`язків (п.38).
Крім того, у справі «Ferreira Alves v. Portugal» (№25053/05, 21.06.2007) ЄСПЛ наголосив, що не має значення, чи виступає прокурор як сторона у справі, оскільки він може вплинути на рішення суду, і такий вплив потенційно може бути не на користь заявника (п.38).

У справі «Менчинська проти Росії» (№42454/02, 15.01.2009) ЄСПЛ відзначив, що сторонами цивільного провадження є позивач та відповідач, яким надаються рівні права, зокрема право на юридичну допомогу. Підтримка, яка надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великої кількості громадян або коли потрібно захистити інтереси держави (п.35). Просте повторення прокуратурою правових доводів, які наводяться однією зі сторін процесу, має сенс лише в тому випадку, коли це відбувається з метою впливу на суд. У зв`язку з цим ЄСПЛ послався на резолюцію Парламентської асамблеї Ради Європи №1604 (2003) щодо ролі прокуратури в демократичному суспільстві, заснованій на верховенстві права, відповідно до якої її функції не повинні давати приводу для конфлікту інтересів або бути перепоною для окремих осіб для звернення за захистом своїх прав (п.38).

Таким чином представництво прокурором «інтересів держави» в суді здійснюється «у виключних випадках» (ч. 3 ст. 131-1 Конституції України), а отже прокурор може звернутися до суду з позовом лише у випадку відсутності відповідного компетентного органу або нездійснення чи неналежного здійснення останнім чи іншим суб`єктом відповідних владних повноважень (причому з застосуванням до винного суб`єкта адміністративної або кримінальної відповідальності за нездійснення функцій представництва).

При цьому, в кожному випадку прокурор повинен обґрунтувати наявність підстав такого представництва та надати докази на підтвердження того, що він попередньо повідомляв про це відповідні компетентні органи, які мали б самостійно захищати інтереси держави та попередив останніх про наслідки не виконання відповідних функцій.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи недоведеність слідчим необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження (п.5 та 6 ч.2 ст.173 КПК) та необхідність накладення арешту на майно, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Слідчому СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали проголошено 22 лютого 2019 року.