Справа № 543/1300/18
Пров. № 1-кп/ 544/25/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000260 від 26.10.2018, за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_4 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, на військовому обліку не перебуває, не працюючого, не одруженого,утриманців немає, раніше судимого 07.03.2012 Оржицьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк два роки 6 місяців з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України тривалістю 1 рік 6 місяців, постановою Оржицького районного суду Полтавської області від 12.04.2013 іспитовий строк скасовано, засуджений направлений для відбуття покарання в місця позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 07.07.2014 відповідно до ухвали Полтавського районного суду Полтавської області на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 25 жовтня 2018 року близько 18 години, перебуваючи у будинковолодінні ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та взявши його руками за верхній одяг в області шиї, наніс йому чотири удари лобною ділянкою голови по лобній ділянці голови потерпілого. У результаті чого своїми умисними діями, ОСОБА_4 заподіяв потерпілому тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи №293 від 12.11.2018 у вигляді забитої рани лівої брови, забитої рани правої виличної ділянки, синців в ділянці нижніх повік правого та лівого ока, садна носу, які утворилися від дії тупого (тупих) предметів і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, просив суворо не карати. У скоєному щиро кається.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, суд знаходить їх достатніми та істинними.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про повну доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 не працює, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується задовільно, раніше судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

Беручи до уваги викладене, враховуючи всі обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, приймаючи до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, та враховуючи ступінь небезпеки вчиненого злочину, ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді обмеження волі.
При прийнятті судового рішення про міру покарання обвинуваченому суд враховує висновок досудової доповіді, згідно якого виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи викладене, суд уважає, що обвинувачений загрози для суспільства не становить, має міцні соціальні зв`язки, потерпілий на суворому покаранні обвинуваченого не наполягав, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства та вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначити покарання за даним законом у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1