ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/902/19 Справа № 210/6590/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 січня 2019 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи Криворізька виправна колонія № 80 ОСОБА_8 , що узгоджене Головою спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну і необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника ДУ Криворізька виправна колонія № 80 про застосування до нього ст. 81 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що представником колонії до суду першої інстанції були надані документи, в яких вказано, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, за час відбування покарання мав 4 стягнення, які в установленому законом порядку погашені, після чого 3 рази заохочувався за сумлінне ставлення до праці.

Крім того, він має позитивну характеристику.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 січня 2019 рокувідмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи Криворізька виправна колонія № 80 ОСОБА_8 , що узгоджене Головою спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .
Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 06.04.2016 року. З 28.06.2017 року по теперішній час відбуває покарання в ДУ Криворізька вправна колонія № 80. За період відбування покарання характеризується позитивно. За допущені порушення установленого порядку відбування покарання 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, допущенні порушення виражались в порушенні локалізації, відмова від робіт по благоустрою. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 2 рази. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує їх передбачені законодавством вимоги. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, розуміє їх необхідність. Вину скоєного злочину визнає, розкаюється.
Таким чином, в сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який вчинив злочин, передбачений ст. 186 КК України, під час перебування на іспитовому строку за попереднім вироком, крім того почав доводити своє виправлення лише під час відбування покарання та лише стає на шлях виправлення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення.
Так, застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Відмовляючи у задоволенні подання, судом враховано, що за весь період відбування покарання, ОСОБА_7 має два заохочення та два стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, характеризується позитивно.
Відповідно до наявної в матеріалах справи характеристики засудженого ОСОБА_7 , останній за час його перебування в УВП № 4 м. Дніпро характеризувався негативно, мав 2 стягнення, заохочень не мав. Під час перебування в ДУ Криворізька вправна колонія № 80 засуджений 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, які виражалися в порушенні локалізації та відмові від робіт з благоустрою, та які були погашені у встановленому законом порядку, характеризується позитивно, має 3 заохочення за сумлінне ставлення до корисної праці, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу Правова просвіта, Підготовка до звільнення, а також у виховних заходах, які проводяться в установі.
01.02.2018 року, 17.07.2018 року та 05.10.2018 року ОСОБА_7 заохочувався за сумлінне ставлення до праці.
Між тим, наявність у ОСОБА_7 лише трьох заохочень протягом останнього року відбування покарання, не свідчить про те, що засудженийсвоєю поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення, оскільки вказує на сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про те, що ОСОБА_7 почав доводити своє виправлення під час відбування покарання та лише стає на шлях виправлення, з чим погоджується колегія суддів.
Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що засудженому ОСОБА_7 на засіданні адміністративної комісії установи від 26.10.2017 року та 26.04.2018 року було відмовлено у застосуванні ст.ст. 82, 81 КК України.
Також суд першої інстанції обгрунтовано взяв до уваги те, що ОСОБА_7 раніше вже звільнявся умовно-достроково, проте належних для себе висновків не зробив та вчиняв нові умисні злочини.
Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що за час відбування покарання він мав 4 стягнення, які в установленому законом порядку погашені, після чого 3 рази заохочувався за сумлінне ставлення до праці, має позитивну характеристику, підтверджуються наданими матеріалами, однак вони не є підставою для скасування ухвали суду, оскільки виконання засудженим своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні подання адміністрації установи та спостережної комісії щодо ОСОБА_7 , оскільки відсутні достатні підстави стверджувати, що ОСОБА_7 протягом строку відбування покарання довів своє виправлення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженого не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог його апеляційної скарги слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 січня 2019 року залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 січня 2019 рокущодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4