Справа № 715/26/19
Провадження № 1-кп/715/21/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.02.2019 Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Глибока справу по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця по національності, громадянина України, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.09.2018 року близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_5 , діючи умисно, всупереч до вимог законодавства, а саме: ст. 13 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 19 Кодексу України «Про надра», п.4 Постанови Кабінеті Міністрів України №59 від 27.01.1995 р., «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів», Постанови Кабінету Міністрів України 3; №557 від 12.07.2005 року «Про затвердження порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду», тобто не маючи дозвільних документів на проведення руслорегулюючих робіт та видобування корисних копалин усвідомлюючи значення своїх протиправних дій, шляхом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, перебуваючи на березі річки «Сірет», що в адміністративних межах с. Петричанка Глибоцького району Чернівецької області, попросив про допомогу громадянина ОСОБА_6 , на що останній не будучи обізнаним про відсутність у ОСОБА_5 , дозволу на проведення робіт на землях водного фонду, погодився та перегнав транспортний засіб марки «КАМАЗ-5511» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на берег річки «Сірет», де ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом марки «Беларусь ЮМЗ 6КА» 1990 року випуску шляхом знімання верхнього шару ґрунту ковшем завантажив в кузов вантажного автомобіля марки «КАМАЗ-5511» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в якому знаходився ОСОБА_6 , піщано-гравійну суміш в кількості 6 метра кубічних із русла річки.15.09.2018 року, після здійснення незаконного видобування піщано-гравійної суміші, ОСОБА_5 , залишивши на місці транспортний засіб марки «Беларусь ЮМЗ 6КА» 1990 року випуску, з місця події зник, а ОСОБА_7 , який керував транспортним засобом марки «КАМАЗ-5511» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на кузові якого перебувала піщано-гравійна суміш було зупинено працівниками поліції ГУНП в Чернівецькій області.
Згідно з висновком експерта №2-0977/18 від 08.11.2018 року - Зразок ґрунту, вилучений із берега річки «Сірет» із свіжо-виритої ями, є середньо карбонатним піщаним ґрунтом сіро-коричневого кольору із камінням, тобто піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить 40,4 %; Зразок ґрунту, вилучений із автомобіля марки «КАМАЗ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 є середньо карбонатним піщаним ґрунтом сіро-коричневого кольору із камінням, тобто піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить 28.4 %; Зразки ґрунту, які вилучені із берега річки «Сірет» із свіжо-виритої ями та автомобіля марки «КАМАЗ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , співпадають між собою за комплексом ознак: кольором, механічним складом, карбонатністю, кількісним і якісним складом вільних гумінових речовин і мають спільну родову належність.
Згідно з «Переліком корисних копалин загальнодержавного значення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994 року сировина піщано-гравійна відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.
Таким, чином своїми умисними діями ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України - незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
29 грудня 2018 року між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених у повідомленні про підозру. Інші учасники досудового розслідування також не оспорюють викладених вище фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істотності їхніх позицій.
Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 240 КК України тобто незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення та узгоджують вид і розмір покарання з урахуванням того, що обвинувачений щиро розкаявся та наявні інші пом`якшуючі покарання обставини у вигляді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян тобто 6800 гривень. При погодженні призначення покарання враховувалось те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується, раніше не судимий.
Обвинувачений ОСОБА_5 дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання у вигляді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян тобто 6800 гривень.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а саме: обмеження права оскарження вироку зі ст.ст.394, 424 КПК України, та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 , розуміє зміст положень ч.4 ст.474 КПК України, а саме те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим.
Обвинувачений ОСОБА_5 , розуміє вид покарання, а також інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди про визнання винуватості, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_5 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст.472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що у суду відсутні підстави для відмови у її затвердженні.
Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
При цьому, як передбачено ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як було встановлено судом, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Враховуючи норму ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.240 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за його вчинення законом передбачено покарання у виді штрафу від чотирьохсот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк. Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_8 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст.314,376,468-469,471, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду укладену 29 грудня 2018 року між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України і призначити йому міру покарання у виді штрафу в розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень, 00 копійок в доход держави.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в розмірі 1430 (одну тисячу чотириста тридцять) гривень, 00 копійок.
Речовий доказ: вантажний транспортний засіб марки «Камаз» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та транспортний засіб марки «Беларусь ЮМЗ 6КА» 1990 року випуску повернути власникам; піщано-гравійну суміш, що вилучена 15 вересня 2018 року конфіскувати в доход держави.
На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Чернівецької області протягом 30-ти діб з дня його проголошення.
Суддя: