КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю представника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 липня 2018 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 та накладено арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на грошові кошти в сумі 1 729 761 (оди мільйон сімсот двадцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят одна) грн. та 21 000 (двадцять одна тисяча) доларів США.
Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки надані матеріли є достатніми вважати, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, як незаконну, та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна. В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на ті обставини, що клопотання прокурора не містить чіткого формулювання мети такого обмежувального заходу та правових підстав для накладення арешту на майно. Також, представник зазначає, що в рамках кримінального провадження № 0000052 ОСОБА_6 про підозру не повідомлено, у зв`язку з чим вважає, що належні останньому грошові кошти не мають жодного відношення до справи.

Крім того, згідно доводів апеляційної скарги, вилучення грошових коштів є незаконним, оскільки вони не зазначені в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.
Також, адвокат ОСОБА_7 вважає, що розгляд клопотання прокурора відбулося з порушенням строків, передбачених чинним КПК України.
Одночасно апелянт ставить питання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на ті обставини, що розгляд клопотання про арешт майна відбувся без повідомлення власника, а про постановлене судом рішення останньому стало відомо лише 12 липня 2018 року, в звязку з чим просить визнати причину пропуску строку поважною.

Прокурор, будучи належним чином повідомлений про дату розгляду справи, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, а тому, виходячи з положень ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення пропущеного строку, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання прокурора про арешт майна відбувся без повідомлення власника майна та його представника, а надані суду матеріали не містять відомостей про направлення на їх адресу копії постановленого судом рішення, колегія суддів вважає за можливе поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, як такий, що пропущено з поважних причин.
Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для накладення арешту на належні ОСОБА_6 грошові кошти, то колегія суддів, дослідивши надані їй матеріали вважає наступне.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про арешт майна, не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Так, СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000052 від 22 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
В рамках даного кримінального провадження прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які були вилучені в ході проведення обшуку за адресою: м. Харків, вул. Благовіщенська, 24, в сумі 1 729 761 (оди мільйон сімсот двадцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят одна) грн. та 21 000 (двадцять одна тисяча) доларів США, що належать ОСОБА_6 , з метою збереження речових доказів.
Слідчий суддя задовольнив подане клопотання пославшись на доведеність стороною обвинувачення відповідності вилучених грошових коштів критеріям ст. 98 КПК України.

Разом з тим, відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Проте, ні доводи клопотання прокурора про арешт майна, ні додані до нього матеріали не містять відомостей, сукупність яких давала б підстави вража, що вилучені в ході обшуку за адресою : м. Харків, вул. Благовіщенська, 24, грошові кошти, відвідають критеріям ст. 98 КПК України.
Згідно доводів клопотання, кримінальне провадження № 0000052 було відкрито за ч. 3 ст. 212 КК України, а саме за фактом того, що службові особи ТОВ «ВАГО-РЕВ», ТОВ «Системи прогресивної очистки» та «Спеціалізований проектно-будівельний монтажний поїзд 753» в процесі здійснення фінансово-господарської діяльності, відобразили взаємовідносини із рядом підприємств, що мають ознаки фіктивності, в наслідок чого ухилились від сплати податків, чим завдали збитків на суму 65 млн. грн.
Крім того, згідно доводів клопотання прокурора, відповідно до Акту документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ВАГО-РЕВ» № 25941/20-40-14-03-07/36623607 від 29 грудня 2017 року, його службові особи за результатами відображення у бухгалтерському обліку та податковій звітності нібито проведених господарський операцій з підприємствами з ознаками фіктивності, у період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2017 року, занизили податок на додану вартість на загальну суму 28 094 548 грн.
Крім того, згідно доводів поданого клопотання, є підстави вважати, що до вказаної злочинної діяльності причетний і ОСОБА_6 .
Також, 06 липня 2018 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 червня 2018 року було проведено обшук приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1 729 761 (оди мільйон сімсот двадцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят одна) грн. та 21 000 (двадцять одна тисяча) доларів США.
Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури міста Києва ОСОБА_8 від 07 липня 2018 року вилучені грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000052 від 22 січня 2018 року.
Разом з тим, надані суду матеріали не містять будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що саме ці грошові кошти були отриманні внаслідок злочинних дій, набуті протиправним шляхом, або зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказані обставини, не зважаючи на постанову прокурора, вказує на відсутність у майна ознак ст. 98 КПК України.

Крім того слід зазначити, що відповідно до вимог чинного кримінального процесуального законодавства, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в тому числі і арешт майна, має неухильно дотримуватися вимог закону. При накладенні арешту на майно, слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності даних, які вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення.
Про те, копія Акту про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ВАГО-РЕВ» № 25941/20-40-14-03-07/36623607 від 29 грудня 2017 року, який сторона обвинувачення додає на обґрунтування свої вимог про накладення арешту на майно, не підписаний жодною уповноваженою на те особою.

Крім того, податкові повідомлення-рішення, які були складені на підставі Акту про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ВАГО-РЕВ» № 25941/20-40-14-03-07/36623607 від 29 грудня 2017 року були скасовані рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року, яке набрало законної сили.

Таким чином, стороною обвинувачення, в розумінні вимог ст. 173 КПК України, не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні прокурор, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом.
Постановляючи нову ухвалу, колегія суддів, на підставі встановлених обставин приходить до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно слід відмовити, а відтак апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання представника власника майна ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 липня 2018 року, задовольнити.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 липня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 та накладено арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку, а саме на грошові кошти в сумі 1 729 761 (оди мільйон сімсот двадцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят одна) грн. та 21 000 (двадцять одна тисяча) доларів США, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на грошові кошти в сумі 1 729 761 (оди мільйон сімсот двадцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят одна) грн. та 21 000 (двадцять одна тисяча) доларів США, відмовити.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/141/2018 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1