Справа № 638/1739/19
Провадження № 1-кп/638/1041/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2019 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому су

довому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0002471 від 09.10.2018 з обвинувальним актом та укладеною угодою про визнання винуватості між прокурором Генеральної прокуратури України радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченою :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженою м. Шебекіно, Белгородської області, РФ, громадянкою України, білоруски, з вищою освітою, не заміжньою, раніше не судимою, не працюючою, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 369-2 ч. 2 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

08.02.2019 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом та укладеною угодою про визнання винуватості між прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, висунуто обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369-2 ч. 2 КК України, в тому, що вона скоїла вказане умисне кримінальне правопорушення, а саме - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, при наступних обставинах :

Згідно з п. 1 «Положення про Державну фіскальну службу України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про Державну фіскальну службу України» від 21.05.2014 № 236, Державна фіскальна служба України (далі ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Відповідно до п. 2 зазначеного Положення ДФС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Одним із основних завдань ДФС є реалізація державної податкової політики та політики у сфері державної митної справи, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів, митних та інших платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, державної політики з адміністрування єдиного внеску, а також боротьби з правопорушеннями під час застосуванн

я законодавства з питань сплати єдиного внеску, державної політики у сфері контролю за своєчасністю здійснення розрахунків в іноземній валюті в установлений законом строк, дотриманням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів. ДФС відповідно до покладених на неї завдань отримує і реєструє заяви, повідомлення та іншу інформацію про кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері, приймає щодо них передбачені законом рішення; виявляє кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування, митній та бюджетній сферах, а також встановлює місцезнаходження платників податків, опитує їх засновників, посадових осіб; провадить відповідно до закону оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, а також вживає заходів до відшкодування завданих державі збитків; здійснює розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні правопорушення у сфері оподаткування, митній та бюджетній сферах; вживає заходів для виявлення, аналізу та перевірки фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, тощо.

Згідно п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про Державну фіскальну службу України» від 21.05.2014 № 236 ДФС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів.

Наказом №324-о від 01.11.2016 підсудну ОСОБА_4 призначено на посаду головного державного інспектора відділу моніторингу доходів та обліково - звітних систем Київської об`єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Наказом №791-о від 18.10.2018 підсудну ОСОБА_4 призначено на посаду старшого державного інспектора відділу моніторингу доходів та обліково-звітних систем Київського управління Головного управління ДФС у Харківській області.

Відповідно частини 1 статті 71 Кримінального процесуального кодексу України в разі необхідності у кримінальному провадженні в якості спеціаліста залучається особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками застосування технічних або інших засобів і може надавати консультації під час досудового розслідування і судового розгляду з питань, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок.

Підсудна ОСОБА_4 , за своїм фахом та посадою має спеціальні знання в сфері економіки, бухгалтерського та податкового законодавства, в зв`язку з чим неодноразово залучалася в якості спеціаліста в кримінальних провадженнях для проведення досліджень та аналізу фінансово-господарських операцій з коштами в сфері економіки та податкового законодавства.

Таким чином, у зв`язку з постійною співпрацею з правоохоронними органами під час розслідування кримінальних проваджень, підсудна ОСОБА_4 добре обізнана в тактиці розслідування економічних злочинів та порядку проведення слідчих дій і оперативних заходів.

В липні 2018 року, в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, до підсудної ОСОБА_4 звернулися оперуповноважений управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_6 , який пояснив, що здійснює оперативне супроводження кримінального провадження №0003443, досудове розслідування якого проводиться Генеральною прокуратурою України. В рамках розслідування вказаного кримінального провадження останній запропонував ОСОБА_4 провести аналіз фінансово-господарської діяльності СВК «Смакограй» та СВК «Харківський молочник» , які як платники податків знаходяться на податковому обліку в Київському управлінні Головного управління ДФС у Харківській області, тому що правоохоронні органи мають підозру, що данні суб`єкти господарювання проводять діяльність, пов`язану з ухиленням від сплати податків та мають ознаки фіктивності.

В період часу з липня по вересень 2018 року підсудна ОСОБА_4 провела відповідну аналітичну роботу, в результаті якої були встановлені факти здійснення вказаними суб`єктами операцій з реалізації товарів (робіт, послуг), які по номенклатурі відрізняються від номенклатури придбання. Отримані відомості ОСОБА_4 повідомила оперативним працівникам та слідчим, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003443.

24 вересня 2018 року, в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, ОСОБА_4 зустрілася із своєю знайомою ОСОБА_7 , яка повідомила, що на даний час працює менеджером СВК «Харківський молочник» та СВК «Смакограй». За родом своєї професійної діяльності ОСОБА_4 , будучи добре обізнаною, який саме комплекс слідчих дій та оперативних заходів повинен проводитися при розслідуванні економічних злочинів і тому розуміючи, які саме слідчі дії будуть проведені у кримінальному провадженні відносно службових осіб СВК «Харківський молочник» та СВК «Смакограй», усвідомлюючи що вона зможе вплинути на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0003443, шляхом використання дружніх стосунків з ними, в ході зустрічі з ОСОБА_7 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від службових осіб зазначених суб`єктів господарювання за вплив на прийняття рішення повноваженими на те особами, а саме слідчим та прокурором Генеральної прокуратури України, що здійснюють досудове розслідування та процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0003443, до компетенції яких входить вирішення питань щодо проведення гласних та негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, які згідно п.п. «е» п.1 ч.1 ст. 3 діючого на даний час Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 уповноважені на виконання функцій держави.

Відповідно Розділу XIII «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про запобігання корупції» - до приведення у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативно-правові акти застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону. На даний час зміни в ст. 369-2 КК України не знесені, але застосування цієї статті не суперечить нормам Закону України Про запобігання корупції», оскільки в обох законах працівники прокуратури та правоохоронних органів визначені як особи, уповноважені на виконання функцій держави.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливі мотиви, підсудна ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_7 про те, що вона, як працівник податкової служби, яка залучена в якості спеціаліста у кримінальному провадженні, має вплив на слідчого та прокурора Генеральної прокуратури України, що здійснюють досудове розслідування та процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0003443, тому запропонувала ОСОБА_7 передати службовим особам СВК «Харківський молочник» та СВК «Смакограй» пропозицію щодо вирішення за її допомогою питання про не проведення відносно них комплексу слідчих і процесуальних дій та відповідно подальше не притягнення їх до кримінальної відповідальності.

В подальшому, на виконання свого злочинного плану, в період часу з 03 жовтня 2018 року по 25 жовтня 2018 року підсудна ОСОБА_4 неодноразово зустрічалася із ОСОБА_8 , який займає посаду комерційного директора СВК «Харківський молочник» та СВК «Смакограй» де під час спілкування підтвердила, що вона, як працівник податкової служби, залучена в якості спеціаліста у рамках розслідування кримінального провадження №0003443 і тому має відповідний вплив на службових осіб Генеральної прокуратури України, які приймають участь у досудовому розслідуванні зазначеного кримінального провадження. В зв`язку з чим ОСОБА_8 , як службова особа зазначених підприємств повинен надати їй неправомірну вигоду в сумі 200 000 гривень за вирішення нею питання із слідчим та прокурором Генеральної прокуратури України, що здійснюють досудове розслідування та процесуальне керівництво кримінальному провадженні №0003443, про не проведення відносно СВК «Харківський молочник» та СВК «Смакограй» комплексу слідчих і процесуальних дій та відповідно подальше не притягнення до кримінальної відповідальності службових осіб у рамках розслідування кримінального провадження №0003443.

Під час зустрічей ОСОБА_4 дуже детально та переконливо повідомила ОСОБА_9 процедуру отримання дозволів та механізм проведення ряду гласних і негласних слідчих та процесуальних дій, а саме: обшуків, спостереження за особою, місцем та іншим, тим самим даючи зрозуміти останньому що вона повністю володіє станом розслідування вказаного кримінального провадження і має можливість вплинути на вирішення питання про їх проведення. Разом з цим, ОСОБА_4 наполягала, щоб частину коштів в сумі 100 000 гривень їй сплатили негайно.

Так, 29 жовтня 2018 року, приблизно о 16 годині. 30 хвилин підсудна ОСОБА_10 , знаходячись в приміщенні ресторану «Урарту», розташованого в будинку № 259-б по вулиці Клочківська в Шевченківському районі м. Харкова зустрілася із ОСОБА_8 та отримала від останнього першу частину неправомірної вигоди в сумі 20 000 гривень за здійснення впливу на слідчого та прокурора Генеральної прокуратури України, які здійснюють досудове розслідування та процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0003443, щодо не проведення відносно службових осіб СВК «Харківський молочник» та СВК Смакограй» комплексу слідчих і процесуальних дій та відповідно подальше не притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Продовжуючи свої злочинні дії, 01 листопада 2018 року, приблизно о 14 годині 45 хвилин підсудна ОСОБА_10 , знаходячись в приміщенні ресторану «Урарту», розташованого в будинку № 259-б по вулиці Клочківська в Шевченківському районі м. Харкова, продовжуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого неправомірного збагачення, одержала від ОСОБА_8 другу частину неправомірної вигоди в розмірі 80 000 гривень для себе за здійснення впливу на слідчого та прокурора Генеральної прокуратури України, які здійснюють досудове розслідування та процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0003443, щодо не проведення відносно службових осіб СВК «Харківський молочник» та СВК «Смакограй» комплексу слідчих і процесуальних дій та відповідно подальше не притягнення їх до кримінальної відповідальності.

В подальшому, 01 листопада 2018 року, після отримання другої частини неправомірної вигоди підсудну ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

При таких обставинах, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 369-2 ч. 2 КК України, тобто у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Під час досудового розслідування досягнуто угоди між прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 про визнання винуватості.

Так, 31 січня 2019 року прокурор Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002471 від 09.10.2018 з одного боку та обвинувачена у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості.

Дана угода укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468-470, 472 КПК України.

Погоджена сторонами угода містить наступні положення :

Обвинувачена ОСОБА_4 , свою провину у вчиненні, при вищевказаних обставинах, які викладені в повідомленні про підозру та обвинувальному акті, кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369-2 ч. 2 КК України, тобто у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, визнає повністю та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у вказаному обсязі в судовому засіданні.

Сторони погоджуються на призначення обвинуваченої ОСОБА_4 покарання за ст. 369-2 ч. 2 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_4 дає згоду на застосування узгодженого цією угодою покарання, у вигляді штрафу на користь держави, у вказаному розмірі.

Обвинувачена ОСОБА_4 щиро розкаюється в скоєному, критично оцінює свою злочинну поведінку, в тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, активно сприяє розкриттю кримінального правопорушення, тобто добровільно своїми активними діями надає та в подальшому готова надавати допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення кримінальних правопорушень, що мають істотне значення для повного його розкриття (щиро розповідає про час, місце вчинення кримінальних правопорушень, осіб які приймали участь та інші обставини які мають значення для органу досудового розслідування).

Сторони усвідомлюють та розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України, наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:

- для прокурора і обвинуваченої - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України.

- для обвинуваченої - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Обвинуваченої ОСОБА_4 роз`яснені та зрозумілі підстави оскарження обвинувального вироку, в разу затвердження угода про визнання винуватості в апеляційному порядку, які визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, які визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України.

Також обвинуваченої ОСОБА_4 роз`яснено та зрозуміло, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого її кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів.

Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є

підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1

КК України.

Суд визнає вказані положення угоди таким, що відповідають вимогам ст. 65 КК України.

Суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, має на утриманні матір похилого віку, яка за станом здоров`я потребує постійного догляду, щиросердно розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину та відкриття у вчиненні злочинів інших осіб.

Під час проведення підготовчого судового засідання судом роз`яснено обвинуваченої ОСОБА_4 положення ч. 4 ст. 474 КПК України щодо її права на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має при цьому певні права, визначені цією ж статтею; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винною, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Також судом роз`яснені прокурору наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 , обвинувачену ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої ОСОБА_5 , які підтвердили суду, що їм зрозумілий зміст роз`яснених судом наведених вище норм та вони просять суд затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості, перевіривши матеріали провадження, угоду, що укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468 - 470, 472 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність її затвердження.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ухвалами слідчого судді Печерського райсуду м. Києва від 06.12.2018, з метою збереження речових доказів, було накладено арешт на належне обвинуваченої ОСОБА_4 майно, а саме на : ноутбук марки «Lenovo 6565», який було вилучено під час обшуку житла ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки «Nokia Lumia» з двома сім картами, два блокнота, які були вилучені у ОСОБА_4 під час особистого обшуку; гроші в сумі 80000 гривень номіналом по 500 гривень кожна купюра, які співробітниками ГУ по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБ України були використані для викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 та були вилучені під час особистого обшуку останньої.

Приймаючи до уваги, що санкція ч. 2 ст. 369-2 КК України, як додаткову міру покарання не передбачає конфіскацію майна, крім того, належне ОСОБА_4 майно не відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальної конфіскації, а грошові кошти були виділені з Державного бюджету України з метою проведення контролю за вчинення злочину, тому арешт вказаного майна, накладений на підставі вищевказаних ухвал суду, підлягає скасуванню.

Речові докази які зберігаються в ОВС ГСУ НП України, а саме : ноутбук марки «Lenovo 6565», мобільний телефон марки «Nokia Lumia» з двома сім картами, - підлягають поверненню обвинуваченої ОСОБА_4 за належністю; два блокнота, - підлягають зберіганню в матеріалах кримінального провадження; грошові кошти у сумі 80000 гривень, які вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_4 , - підлягають поверненню за належністю в фінансово економічного управління СБ України.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 374-377, ч. 1 ст. 475 КПК України,суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 січня 2019 року між прокурором Генеральної прокуратури України радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0002471 від 09.10.2018.

ОСОБА_4 визнати виною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 369-2 ч. 2 КК України та призначити її покарання, на підставі цього закону, у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень.

Запобіжний захід у відношенні засудженої ОСОБА_4 , під час підготовчого провадження, не обирався.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Печерського райсуду м. Києва від 06.12.2018 на належне засудженої ОСОБА_4 майно, а саме на : ноутбук марки «Lenovo 6565», мобільний телефон марки «Nokia Lumia» з двома сім картами, два блокнота; гроші в сумі 80000 гривень номіналом по 500 гривень кожна купюра, які були виділені з Державного бюджету України з метою проведення контролю за вчинення злочину.

Речові докази які зберігаються в ОВС ГСУ НП України, а саме : ноутбук марки «Lenovo 6565», мобільний телефон марки «Nokia Lumia» з двома сім картами, - повернути обвинуваченої ОСОБА_4 за належністю; два блокнота, - зберігати в матеріалах кримінального провадження; грошові кошти у сумі 80000 гривень, - повернути за належністю в фінансово економічне управління СБ України.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському районному суді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок виготовлений нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1