У Х В А Л А
12.04.2019 Справа №607/14546/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у м.Тернополі в залі суду під час судового розгляду кримінального провадження №0002085 стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.2 ст.307, ч.1 ст.321 КК України,-

встановив:
Прокурор заявив письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 діб, посилаючись на ризики, які було враховано під час його обрання. У клопотанні вказано, що ризиками є можливе переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на свідка, а також вчинення нового злочину. Інший запобіжний захід не забезпечить виконання ним своїх обов`язків, оскільки у нього не стійкі соціальні зв`язки.
Захисник ОСОБА_5 пояснив, що заперечує клопотання сторони обвинувачення, як безпідставне. Він заявив клопотання змінити запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись у ньому на недоліки досудового розслідування.

ОСОБА_4 пояснив, що підтримує заперечення і клопотання захисника. Тривалий час йому не надають необхідної медичної допомоги у стоматолога і офтальмолога. Також, він хворіє гепатитом і йому необхідно провести аналіз крові. Просить постановити ухвалу щодо забезпечення медичної допомоги.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень середньої тяжкості та тяжкого. У реєстрі матеріалів досудового розслідування вказано вагомі докази його винуватості. Проте, з метою не допустити сумнівів у неупередженості суду, доцільно зазначити, що на підставі ст.198 КПК України, вказані в ухвалі, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду.
З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_4 раніше суджений за вчинення умисних злочинів і обвинувачується у скоєнні нових кримінальних правопорушень під час випробування та іспитового строку встановленого вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.09.2017 року, його дії кваліфіковано за ознакою повторність. Тобто, наявні підстави вважати, що обвинувачений може продовжити вчиняти нові злочини.

Суд вважає, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання передбаченого законом, може вплинути на свідка з метою нівелювати докази, або ухилитися від правосуддя. Наявність декількох ризиків у їх сукупності та відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків унеможливлює застосування до нього менш суворого запобіжного заходу, тому що жоден з них не забезпечить виконання ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків. За таких обставин в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу необхідно відмовити та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, враховуючи обсяг доказів, котрі необхідно дослідити, а також продовжити строк внесення застави і дії обов`язків, які покладені на нього ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 серпня 2018 року. Отже, альтернативою перебуванню під вартою для обвинуваченого може бути застава, після внесення якої його буде звільнено з-під варти.

На підставі статей 3, 49 Конституції України, ст.6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» людина, її життя і здоров`я, честь, гідність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; кожен має право на охорону здоров`я і медичну допомогу; держава створює умови для ефективного і доступного медичного обслуговування; обвинувачений має право на кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря і закладу охорони здоров`я.

Суд вважає, що обмеження обвинуваченого в реалізації права на медичну допомогу буде негуманним, нелюдським і таким, що принижує гідність людини поводженням, що в контексті ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є неприпустимим, про що вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» №72286/01 від 28 березня 2006 року. Отже, необхідно вжити заходів для реалізації обвинуваченим права на охорону здоров`я і отримання медичної допомоги.

Керуючись ст.331 КПК України, суд,-

постановив:
В задовленні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 на домашній арешт відмовити.

ОСОБА_4 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 червня 2019 року 23 год. 59 хв.

ОСОБА_4 продовжити строк внесення застави в розмірі 35240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) гривень до постановлення ухвали про зміну, скасування або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після внесення застави ОСОБА_4 звільнити з-під варти і до постановлення ухвали про зміну, скасування або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на нього покладаються обов`язки: прибувати до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за першою вимогою; не відлучатися із місця постійного проживання без дозволу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області; повідомляти Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області про зміну місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у випадку невиконання покладених на нього обов`язків внесені кошти будуть звернені в дохід держави.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення встановлених строків.

Клопотання ОСОБА_4 задовольнити.

Дозволити етапувати ОСОБА_4 з Чортківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області(№26) до Чортківської районної лікарні для надання йому медичної допомоги.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та обвинуваченому і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Головуючий суддяОСОБА_1