Справа № 169/60/18
Провадження № 1-кп/169/27/18
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2017 року приблизно о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , після вчинення 09 грудня 2017 року крадіжки майна з господарства ОСОБА_6 , з метою крадіжки чужого майна шляхом розбиття скла проник через віконний отвір у приміщення літньої кухні господарства ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно повторно з корисливих мотивів викрав належне потерпілому майно, а саме: чавунну пічну плиту з двома камфорками, вартістю 350 гривень 00 копійок, та чавунну пічну суцільну плиту, вартістю 400 гривень 00 копійок, чим завдав останньому майнову шкоду на загальну суму 750 гривень 00 копійок.

Крім того, 15 грудня 2017 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_5 з метою крадіжки чужого майна шляхом пошкодження замикаючого пристрою вхідних дверей проник у приміщення літньої кухні господарства ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно повторно з корисливих мотивів викрав належне потерпілій майно, а саме: дві чавунні пічні плити з двома камфорками, вартістю 350 гривень 00 копійок кожна, на суму 700 гривень 00 копійок, та одну чавунну пічну суцільну плиту, вартістю 400 гривень 00 копійок, чим завдав останній майнову шкоду на загальну суму 1100 гривень 00 копійок.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе в інкримінованому йому обвинуваченні визнав повністю та суду показав, що дійсно 15 грудня 2017 року він викрав у потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вказане ними майно. У вчиненому щиросердно розкаявся, просив суворо його не карати, так як він повністю відшкодував потерпілим завданий злочином збиток.

Таким чином, наведені вище показання обвинуваченого є детальними, чіткими та послідовними і в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, які, в свою чергу, ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Не маючи підстав сумніватися у добровільності позиції, а також показань обвинуваченого, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших, окрім наведених вище, доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Тому, всесторонньо проаналізувавши матеріали кримінального провадження та ті обставини, що були встановлені в судовому засіданні, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і кваліфікує такі його дії як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та поєднане з проникненням у приміщення.
При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким злочином, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обтяжуючих покарання обставин суд в даному випадку не вбачає.

Також суд враховує і те, що хоча злочин, вчинений ОСОБА_5 , й відноситься до тяжкого злочину, однак тяжкі наслідки в даному випадку не настали, потерпіла ОСОБА_6 просила суворо його не карати. Крім того, ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягається вперше, має постійне місце проживання, за яким характеризується як особа, що зловживає алкогольними напоями, проте, згідно висновку досудової доповіді про обвинуваченого виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення його волі або обмеження волі на певний строк, а ризик його небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як низький.

З врахуванням наведеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів в даному випадку можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього слід обрати міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким він повинен нести кримінальну відповідальність, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази, а саме:

-дві чавунні пічні плити, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, - повернути власнику ОСОБА_7 ;

-чавунну пічну плиту, яка знаходиться на зберіганні у власника ОСОБА_6 , - залишити у користуванні останньої.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо

його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий