Єдиний унікальний № 500/1059/15-к
Провадження № 1-кп/500/20/19
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

19 березня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисники адвокати ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

потерпілі ОСОБА_19 ,

представник потерпілих адвокат ОСОБА_20 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжних заходів відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000035 від 03 січня 2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_21 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України,

ОСОБА_22 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 296 ч. 4, 187 ч. 2 КК України,

ОСОБА_23 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України,

ОСОБА_24 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України,

ОСОБА_25 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 296 ч. 4, 187 ч. 2 КК України,

ОСОБА_26 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України,

ОСОБА_27 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурором надано суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строком на шістдесят днів, оскільки ризики, на думку прокурора, передбачені ст. 177 КПК України не зникли та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 які тривалий час переховувався від органів слідства та порушують запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, можуть переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисники у судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просять застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Обвинувачені висловили думку про те, що вони не порушували умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як строк запобіжного заходу скінчився та не був продовженим.

Потерпілий ОСОБА_19 та його представник ОСОБА_20 підтримали думку прокурора та також просили застосувати відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання про застосування відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Європейського суду з прав людини зазначив, що питання про те, чи є необхідність тримання під вартою не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Даних існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України для застосування стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором не доведено, а судом не встановлено. Обвинувачені мають постійне місце проживання. Крім того, відносно інших обвинувачених взагалі не обраний запобіжний захід, оскільки його дія закінчилась.

Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, суд вважає можливим застосувати стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком, що не перевищує два місяці, оскільки, як це вказано в ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою не відповідає положенням ст. ст. 176 -178 КПК України.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, та слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту строком, що не перевищує два місяці із забороною залишати житло з 21:00 до 07:00 години та із зобов`язанням їх прибувати за кожною вимогою до суду.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 183, 193, 194, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У клопотанні прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відмовити.

Обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на два місяці, тобто до 19 травня 2019 року відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із забороною:

- обвинуваченому ОСОБА_6 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , в період часу з 21 години до 07 години ранку наступної доби.

обвинуваченому ОСОБА_7 залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , в період часу з 21 години до 07 години ранку наступної доби;

а також із зобов`язанням ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з`являтися до суду за першою вимогою.

Копію ухвали направити начальнику Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області для виконання, прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури, обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та їх захисникам до відома.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу припиняє свою дію відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 19 травня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя