Справа 688/738/19
№ 1-кп/688/82/19
Вирок
Іменем України

13 березня 2019 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці кримінальне провадження №0000170 від 22 лютого 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хролин Шепетівського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не судимого відповідно до ст.89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч. 1 ст.162 КК України,

встановив:
21 лютого 2019 року близько 23 год. 20 хв. обвинувачений ОСОБА_4 в порушення вимог ст.30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла, зайшов на подвір`я будинковолодіння АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_5 , під приводом з`ясування обставин конфлікту, який виник між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , за допомогою сокири, всупереч волі власника, відкрив вхідні двері та проник у будинок, чим порушив конституційне право останнього на недоторканність житла.

Вказаними діями, що виразилися у незаконному проникненні до житла, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.162 КК України.

Тоді ж, близько 23 год. 30 хв., обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у прихожій будинку, умисно обома руками штовхнув потерпілого ОСОБА_5 в груди, внаслідок чого останній впав спиною на підлогу, наніс йому один удар кулаком правої руки в ділянку носа та один удар правою ногою в ділянку лівої ноги. Не зупиняючись на досягнутому, умисно наніс один удар дерев`яною палицею в ділянку лівого плеча, та один удар дерев`яною палицею в ділянку правої кисті. Після чого у конфлікт втрутилася ОСОБА_6 та припинила неправомірні дії ОСОБА_4 . Вказаними діями ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді садна на переніссі, під лівим оком, на тильній поверхні правої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Своїми умисними діями, які виразились у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Суду показав, що у зазначений в обвинуваченні день та час до нього зайшла сусідка ОСОБА_6 і поскаржилася на ОСОБА_5 , який образив її, та порізав їй пальці руки. Перебуваючи в нетверезому стані, взяв сокиру та пішов до потерпілого, щоб вирішити конфлікт. Оскільки потерпілий не вийшов до нього, він, за допомогою сокири вибив вхідні двері та пошкодив ручку на дверях, що ведуть у прихожу. В середині будинку махнув сокирою, щоб налякати потерпілого, після чого поклав її на стіл, в цей час потерпілий завдав йому кілька ударів палицею. Він штовхнув потерпілого двома руками, від чого останній впав на підлогу. В такому положенні наніс потерпілому удар в перенісся та коліно, забрав у нього палицю та завдав ще кілька ударів палицею. У скоєному щиро розкаявся, попросив у потерпілого вибачення.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні злочинів, за встановлених судом обставин, об`єктивно підтверджується, дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що ввечері у власному будинку ліг спати. Почув крики з вулиці, виглянув у вікно, побачив ОСОБА_4 , який звинувачував його в тому, що він нібито порізав пальці його жінці. Зробив останньому зауваження та запропонував прийти вранці на розмову. Тоді ОСОБА_4 за допомогою сокири відкрив вхідні двері, зірвав ручку з дверей у прихожу, а тому він почав оборонятися за допомогою палиці. При цьому ОСОБА_4 погрожував сокирою, він відібрав у останнього сокиру, відкинув її в кухню. В цей час ОСОБА_4 штовхнув його обома руками, від чого він впав, а обвинувачений вдарив його кулаком в обличчя, ногою в коліно, після чого відібрав палицю та наніс нею ще кілька ударів. Злякавшись, він попросив ОСОБА_6 винести сокиру. Вона забрала сокиру, і в цей час не стало олії, яка знаходилася в прихожі на підлозі. Вважає, що це все організувала ОСОБА_6 . Вказав, що, як колишній працівник міліції не може пробачити дії обвинуваченого щодо нього, вважає, що відносно нього вчинено більш тяжкий злочин, а саме розбій, оскільки у нього з будинку пропала олія. Вважає, що олію викрала свідок.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що не пам`ятає точної дати коли відбувалася подія. В той день в обідній час до неї додому прийшов потерпілий ОСОБА_5 , запитав чи не має у неї його племінника. Коли вона відповіла, що їй нічого не відомо, ОСОБА_5 штовхнув її власним животом, вилаявся, і пригрозив, що пошкодує, якщо будуть п`янки в її будинку. Того ж дня, ввечері поверталася з дня народження, відчула, що хтось її вдарив по ногах, від чого вона впала, і порізала руку. Вона пов`язала цю подію з конфліктом із ОСОБА_5 і зайшла до ОСОБА_4 , якому все розповіла. Повернувшись додому, вирішила піти до ОСОБА_5 , щоб попередити останнього, аби він більше до неї не приходив. Біля подвір`я будинку ОСОБА_5 зустріла ОСОБА_7 , який з сокирою йшов до нього. Підтвердила факт проникнення ОСОБА_7 у будинок потерпілого всупереч його волі, а також факт пошкодження вхідних дверей та дверної ручки на дверях, що ведуть у прихожу. Зазначила, що ОСОБА_7 наніс ОСОБА_5 удар кулаком руки в обличчя, удар ногою в коліно, а також кілька ударів палицею. На прохання потерпілого забрала сокиру, а коли виносила її з хати, за щось перечепилася, не виключає, що це могла бути пляшка з олією, яку вона таким чином могла викинути на вулицю. Заперечила факт крадіжки олії, вказала, що ні вона, ні ОСОБА_7 нічого у потерпілого не брали.

Відповідно до протоколів огляду місця події від 22 лютого 2019 року та фото-таблиць до них, місцем незаконного проникнення до житла - є будинок АДРЕСА_2 , який належить потерпілому ОСОБА_5 , а місцем спричинення умисних легких тілесних ушкоджень потерпілому є прихожа кімната, що слідує також з показань обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 . Вказаними протоколами підтверджується факт пошкодження обвинуваченим ОСОБА_7 вхідних дверей та дверної ручки у будинку потерпілого, що свідчить про незаконність проникнення у житло, всупереч волі власника.

Протоколами проведення слідчих експериментів від 22 лютого 2019 року за участю потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 підтверджено факт проникнення ОСОБА_4 до житлового будинку потерпілого без його згоди, завдання потерпілому поштовху, від якого останній впав на підлогу та нанесення потерпілому удару кулаком правої руки в ділянку обличчя, удару правою ногою в ділянку лівої ноги, удару дерев`яною палицею в ділянку лівого плеча та удару дерев`яною палицею в ділянку правої кисті.

Даними висновку експерта Шепетівського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи №88 від 22 лютого 2019 року підтверджено, що у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді садна на переніссі, під лівим оком, на тильній поверхні правої кисті, які за своїм характером належить до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупих твердих предметів, могли виникнути в строк та при обставинах вказаних обстежуваним ОСОБА_5 .

Протоколом огляду речового доказу від 22 лютого 2019 року та фото-таблицею до нього, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 проник у будинок потерпілого ОСОБА_5 , пошкодивши вхідні двері сокирою з дерев`яним держаком та металевим лезом, а тілесні ушкодження спричинив також дерев`яним держаком.

Дані, здобуті під час дослідження в судовому засіданні письмових доказів узгоджуються між собою, з показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 щодо місця та часу вчинення злочинів, механізму заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень та щодо знарядь, за допомогою яких обвинувачений вчинив злочини.

Вказані докази судом визнаються належними доказами, оскільки вони підтверджують подію кримінальних правопорушень та винуватість обвинуваченого у їх вчиненні, а також оцінюються судом як достовірні, оскільки підстав сумніватися у їх правдивості судом не встановлено та допустимі, оскільки здобуті з дотриманням відповідної процедури.

Враховуючи об`єктивно з`ясовані обставини, підтверджені дослідженими у процесі судового розгляду доказами, суд дійшов висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена у судовому засіданні і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла та за ч.1 ст.125 КК України, як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із загальних засад призначення покарання відповідно до ст.65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, особу винного, його характеристику, сімейний стан.

ОСОБА_4 вчинив злочини невеликої тяжкості, не судимий відповідно до ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Згідно з досудовою доповіддю щодо ОСОБА_4 , складеною Шепетівським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області 12 березня 2019 року, умови проживання ОСОБА_4 на середньому рівні. Стан здоров`я задовільний, підтримує дружні відносини з рідними та близькими. Скарг за місцем його проживання в сільську раду не надходило. На думку органу пробації виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі.

Суд не вбачає підстав для застосування при призначенні покарання ОСОБА_4 положень статті 69 КК України.

За наведених обставин, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції частин статей, за якими він притягується до відповідальності , з призначенням остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу.

На переконання суду, покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та даним про особу обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив, що відносно нього вчинено більш тяжкий злочин - розбій, оскільки обвинувачений погрожував йому сокирою і після подій з його будинку пропала олія, тому дії необхідно кваліфікувати за ст.187 КК України

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Здійснюючи функцію розгляду справи, суд не може перебирати на себе не властиву йому функцію обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що вчинив злочини, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.3 ст.370 КПК України суд ухвалює вирок лише на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду. Оскільки та обставина, що обвинувачений під час вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння не була предметом розгляду та доведення в судовому засідання, суд не враховує таку, як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченому.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Процесуальних витрат у справі не має.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання:

за ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

за ч. 1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня фактичного звернення вироку до виконання.

Речові докази, передані на зберігання в кімнату речових доказів Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області: сокиру з дерев`яним держаком конфіскувати в дохід держави, дерев`яну палицю знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: