Справа № 712/8727/18
1-кп/703/425/18
УХВАЛА

01 листопада 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

встановив:

В провадженні Смілянського міськрайонного суду знаходиться об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні, прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки такий збігає 9 листопада 2018 року, посилаючись на те, що обвинувачений перебуваючи на волі зможе переховуватися від органів слідства та суду, а також впливати на потерпілих та свідків у даних кримінальних провадженнях.

Обвинувачений та захисник в задоволенні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою просили відмовити, посилаючись на відсутність умислу переховуватися від суду та впливати на потерпілих та свідків.

Перевіривши надані матеріали, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Згідно з п.3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Однак, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальногромадянських прав та інтересів потерпілих. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому суд враховує, що продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим на шлях виправлення не став та знову обвинувачується в скоєнні умисного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, а тому перебуваючи на волі може скоїти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків, які недопитані в судовому засіданні та знаючи про можливу міру покарання переховуватися від суду.

За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, при цьому, на думку суду жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 183, 372 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практикою Європейського суду з прав людини, -

ухвалив:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2 місяці, тобто до 9 січня 2019 року включно.

Копії ухвали направити начальнику Смілянського ВП, начальнику Черкаського СІЗО та обвинуваченому ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1