В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1326/18

Провадження № 1-кп/348/287/18

13 грудня 2018 року м.Надвірна

Надвірнянськоий районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді: - ОСОБА_1 ,

секретаря: - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

законного представника обвинувачених

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_8 ,

захисника обвинувачених - ОСОБА_9 ,

представника сектору молодіжної

превенції Надвірнянського ВП ГУНП

України в Івано-Франківській області - ОСОБА_10 ,

представника служби у справах дітей

Надвірнянської РДА - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна кримінальне провадження №0000344 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, студента 3 курсу Надвірнянського професійного технічного училища №11, не судимого, громадянина України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, студента 1 курсу Надвірнянського професійного технічного училища №11, не судимого, громадянина України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, студента 3 курсу Надвірнянського професійного технічного училища №11, не судимого, громадянина України, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , групою осіб вчинили хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Злочин ними вчинено при наступних обставинах.

26.05.2018 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 будучи в стані алкогольного сп`яніння, йдучи вулицею Промислова в смт.Битків, Надвірнянського району Івано-Франківської області зустріли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та попросили у них сигарету.

Почувши відповідь ОСОБА_12 , яка полягала в тому, що в нього відсутня сигарета так як він не курить, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 зневажаючи існуючі загальновизнані правила поведінки та моральності, з метою вчинення хуліганських дій групою осіб, з особливою зухвалістю та виявляючи явну неповагу до суспільства, виражаючись нецензурною лайкою почали безпричинно чіплятись до ОСОБА_12 .

Під час своєї протиправної поведінки ОСОБА_4 безпричинно наніс удар ногою в грудну клітку ОСОБА_12 , після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 почергово нанесли удари руками та ногами по обличчю і тілу потерпілого ОСОБА_12 спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синців, садна голови, синців ділянки грудної клітини, синців верхніх кінцівок, які згідно висновку судово-медичного експерта № 198 від 20.06.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав себе винуватим в пред`явленому обвинуваченні і суду пояснив, що 26.05.2018 року близько 01 год. 00 хв. він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 будучи в стані алкогольного сп`яніння, проходили вулицею Промислова в смт.Битків, Надвірнянського району Івано-Франківської області де зустріли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і попросили у них закурити.

Почувши що у ОСОБА_12 , немає сигарети так як він не курить, між ними виник словесний конфлікт, в ході якого вони висловлювались нецензурними словами та почали чіплятись до ОСОБА_12 .

В подальшому він наніс удар ногою в грудну клітку ОСОБА_12 , після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 почергово нанесли удари руками та ногами по обличчю і тілу ОСОБА_12 спричинивши останньому тілесні ушкодження.

Стверджує, що на даний час потерпілому ОСОБА_12 він та обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 повністю відшкодували матеріальну і моральну шкоду, останній будь-яких претензій до них немає.

Просить його суворо не карати, у вчиненому щиро розкаюється, обіцяє стати на шлях виправлення та розуміє, що вчинив умисний злочин.

Допитані в якості обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні також повністю визнали себе винуватими в пред`явленому обвинуваченні і дали суду показання аналогічні з показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 про обставини вчинення ними хуліганських дій відносно потерпілого ОСОБА_12 .

Також просили суд їх суворо не карати, у вчиненому щиро розкаюються, обіцяють стати на шлях виправлення та усвідомлюють, що вчинили умисний злочин.

Потерпілий ОСОБА_12 в судове засідання не прибув, однак надіслав до суду письмову заяву, в якій він просить суд розглянути зазначену справу у його відсутність.

Претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 він не має, оскільки всі збитки йому відшкодовано та просить суд суворо не карати обвинувачених.

Законний представник неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , - ОСОБА_8 суду пояснила, що про вчинення своїми синами даного злочину вона дізналася від працівників поліції. Запевнила суд, що вона має вплив на своїх синів, які слухають її та допомагають в повсякденному житті.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , - ОСОБА_7 суду пояснила, що про вчинення своїм братом даного злочину вона також дізналася від працівників поліції. Запевнила суд, що вона має вплив на свого брата, який слухає її та допомагає в повсякденному житті.

Представник служби у справах дітей Надвірнянської РДА та представник сектору молодіжної превенції Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області пояснили суду, що обвинувачені вперше притягуються до кримінальної відповідальності, розкаюються у вчиненому, на обліку в службі у справах дітей Надвірнянської РДА та секторі молодіжної превенції Надвірнянського ВП до вчинення злочину не перебували. Батьки мають вплив на ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 і займаються їх вихованням на належному рівні.

Представник служби у справах дітей Надвірнянської РДА у призначенні обвинуваченим покарання покладається на розсуд суду, а представник сектору молодіжної превенції Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області просить суд призначити обвинуваченим покарання згідно закону.

Крім визнання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 своєї вини в скоєнні злочину їх вина також доводиться письмовими доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_12 від 28.05.2018 року з якої вбачається, що 26.05.2018 року близько 02:00 в смт.Битків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , ОСОБА_16 нанесли йому тілесні ушкодження заявнику у вигляді садин по тілу (а.с.70);

- висновоком експерта №198 від 20.06.2018 року, яким підтверджено, що у ОСОБА_12 мали місце синці, садно голови, синці ділянки грудної клітки, синці верхніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.73);

- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_12 від 20.06.2018 року та долученим до нього DVD-диском, на яких потерпілим відтворено обставини вчинення щодо нього злочину (а.с.74-79);

- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 , від 23.06.2018 року та долученим до нього DVD-диском, на яких підозрюваний детально підтвердив та відтворив обставини вчинення злочину (а.с.80-85).

- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 від 23.06.2018 року та долученим до нього DVD-диском, на яких підозрюваний детально підтвердив та відтворив обставини вчинення злочину (а.с.86-91).

- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 від 23.06.2018 року та долученим до нього DVD-диском, на яких підозрюваний детально підтвердив та відтворив обставини вчинення злочину (а.с.92-97).

Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченими діяння, інкримінованого їм стороною обвинувачення, відповідають показанням обвинувачених.

Аналізуючи показання обвинувачених, суд надає їм віри, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв`язку із матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими об`єктивними доказами.

Оцінюючи здобуті докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм злочину доведена повністю та вважає, що їх злочинні дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.296 КК України, як дії, які виразились у вчиненні групою осіб хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітніми, відшкодування шкоди потерпілому.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При обранні міри покарання обвинуваченим, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про осіб обвинувачених, які є неповнолітніми, відсутність життєвого досвіду, що вони вперше притягується до кримінальної відповідальності, що мають постійне місце проживання та реєстрації, за якими характеризується позитивно, що на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебувають, а також ставлення до скоєного та їхню поведінку до і після вчинення злочину.

Згідно досудових доповідей Надвірнянського міськрайонного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області, виправлення обвинувачуваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с.47-61).

У судовому засіданні захисник неповнолітніх обвинувачених - адвокат ОСОБА_9 просить врахувати обставини кримінального провадження, особи обвинувачених, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, щиро розкаялися, активно сприяли розкриттю злочину, добровільно відшкодували завдану матеріальну шкоду, позитивні характеристики з місця проживання, що після вчинення злочину своїми діями та вчинками довели можливість подальшої бездоганної поведінки, та у відповідності до ч.1 ст.105 КК України звільнити обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 від покарання та застосувати до них примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

Неповнолітні обвинувачені та їх законні представники підтримали вказане клопотання та просили його задовольнити.

Суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а і запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.

Відповідно до змісту ч.1, п.1 ч.2 ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такий примусовий захід виховного характеру, як застереження.

Згідно ст.12 КК України вчинений ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 злочин класифікується як злочин середньої тяжкості за ч.2 ст.296 КК України.

Відповідно до абз.2 п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16 квітня 2004 року № 5 роз`яснено, що перелік видів покарань, визначений у ст.98 КК України, є вичерпним. Інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття. Визначаючи розмір покарання таким особам, суд має виходити з відповідних положень статей 99 - 102 КК України.

З урахуванням встановлених вище обставин та думки прокурора, який вважає можливим звільнити неповнолітніх обвинувачених від призначеного покарання із застосуванням до них примусового заходу виховного характеру - застереження, та враховуючи досудові доповіді і зважаючи на те, що обвинувачені раніше не судимі, вину свою визнали повністю, шкодують про вчинене, що скоїли злочин середньої тяжкості будучи неповнолітніми, позитивно характеризуються за місцем проживання, щиро розкаялися у скоєному, що останні взагалі немають життєвого досвіду, дають негативну оцінку своїм діям, що на думку суду свідчить про дійсний осуд ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 свого вчинку, суд, з`ясувавши умови життя та виховання неповнолітніх також враховуючи думку інших учасників процесу, які вважають за можливе звільнити обвинувачених від покарання із застосуванням ст.105 КК України, прийшов до висновку, що на момент прийняття судового рішення обвинувачені не потребують застосування реального покарання.

Суд враховує роз`яснення, викладені в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15 травня 2006 року, що в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.

Так, виходячи зі змісту ч.1 ст.105 КК України, суд вправі звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов:

а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним;

б) неповнолітній щиро розкаявся;

в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття;

г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

Відповідно до ч.2 цієї статті, суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ, викладених в листі від 16.01.2017 року № 223-66/0/4-17 про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх, (п.16) суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, ухвалює вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.50, 65, 105 КК України, ст.ст.100, 124, 349, 370, 373-376, 484-497 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

На підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання без визначення його виду і розміру, та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру, передбачений п.1 ч.2 ст.105 КК України у виді застереження.

Оголосити ОСОБА_4 осуд за вчинені ним неправомірні дії.

Попередити ОСОБА_4 про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної діяльності чи вчинення нового кримінального правопорушення.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

На підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання без визначення його виду і розміру, та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.2 ст.105 КК України у виді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього зокрема не відвідувати розважальні, торгові заклади харчування (кафе, бари, ресторани та інші) у яких здійснюється продаж алкогольних напоїв та передати його під нагляд матері ОСОБА_8 терміном на один рік.

Оголосити ОСОБА_5 осуд за вчинені ним неправомірні дії.

Попередити ОСОБА_5 про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної діяльності чи вчинення нового кримінального правопорушення.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

На підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання без визначення його виду і розміру, та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру, передбачений п.1 ч.2 ст.105 КК України у виді застереження.

Оголосити ОСОБА_6 осуд за вчинені ним неправомірні дії.

Попередити ОСОБА_6 про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної діяльності чи вчинення нового кримінального правопорушення.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в той самий строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1