Справа № 595/1127/18
Провадження № 1-кп/603/32/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2019 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар судового засідання : ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218 від 17 липня 2018 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Язловець Бучацького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, не судимого
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України,-
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2015 року на першій сесії Золотопотіцької селищної ради сьомого скликання прийнято рішення №1 «Про затвердження повноважень депутатів Золотопотіцької селищної ради», яким визнано повноваження обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», як депутата Золотопотіцької селищної ради по виборчому окрузі № 9.

У зв`язку з цим обвинувачений ОСОБА_3 , згідно п.«б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, та згідно ч.1 ст.45 Закону, зобов`язаний щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларації), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» в 2017 році обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язаний був до 01 травня 2017 року подати декларацію.

Проте, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи всі необхідні умови та технічні можливості, в порушення ч.1 ст.45 Закону не подав у період з 01 січня 2017 року по 01 травня 2017 року щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, визнав повністю за обставин, що наведені в обвинувальному акті.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного в обвинувальному акті кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 366-1 КК України як умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої законом України «Про запобігання корупції».
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання, про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо нього за ст. 366-1 КК України у зв`язку із дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України, оскільки він вперше притягається до кримінальної відповідальності за злочин невеликої тяжкості, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину та збитки від даного злочину відсутні.
Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечує та вважає, що кримінальне провадження слід закрити у звязку з дійовим каяттям.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вищевказане клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
За ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
В ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягається до кримінальної відповідальності, після вчинення злочину щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , кримінальне правопорушення передбачене ст. 366-1 КК України класифікується, як умисний не корупційний злочин невеликої тяжкості. Цим кримінальним правопорушенням шкода не завдана.
Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 на даний час подав у встановлений законодавством спосіб декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік.
Враховуючи наведене, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України та закрити кримінальне провадження щодо нього у зв`язку з дійовим каяттям.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 45 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 285, ч. 1 ст. 286, ст. 288, п. 3 ч. 1 ст. 392 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям задоволити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000218 від 17 липня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України - закрити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1