Провадження №1-кп/127/1037/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 15, частиною третьою статті 185, частиною другою статті 186 КК України, відомості про які внесені до ЄРДР 20.09.2018 р. за № 0003729,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 15, частиною третьою статті 185, частиною другою статті 186 КК України.

Строк утримання ОСОБА_5 під вартою спливає 11.01.2019 р., при цьому судом за клопотанням сторони захисту призначено судово-психіатричну експертизу обвинуваченого у зв`язку з чим постало питання доцільності продовження строку утримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, вважає, що ризики, які існували на час застосування до останнього запобіжного заходу не відпали, обвинувачений вчинив тяжкий злочин під час незнятої та непогашеної судимості.
Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків. Крім того, звернув увагу суду на те, що прокурором не дотримано процедуру звернення з відповідним клопотанням.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 20.09.2018 р. за підозрою у вчиненні злочину було затримано ОСОБА_5 , 22.09.2018 р. слідчим суддею до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підставами для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою, як слідує із зазначеного судового рішення, стало те, що останній обвинувачується у вчиненні умисних тяжких корисливих злочину, має незняті та непогашенні судимості, не має постійного місця роботи.

Під час проведення підготовчого судового засідання 13.11.2018 р. судом було продовжено строк тримання обвинуваченого під вартою з тих підстав, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів в період не знятої і не погашеної судимості, на час проведення підготовчого судового засідання розгляд справи по суті не розпочато, потерпіла та свідки кримінального провадження допитані не були. Строк утримання ОСОБА_5 під вартою згідно із зазначеною ухвалою спливає 11.01.2019 р.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для задоволення клопотання прокурора суд враховує наступне.

Згідно з частиною першою статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. При цьому частиною другою статті 331 КПК України регламентовано, що в ирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою регламентований статтею 199 глави 18 КПК України, зокрема, частиною першою зазначеної статті визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. При цьому суд враховує, що частина третя статті 199 КПК України є банкетною нормою щодо статті 184 КПК України. Зі змісту частини другої статті 184 КПК України випливає, що копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Таким чином, суд вважає, що твердження сторони захисту про недотримання стороною обвинувачення вимог чинного кримінально-процесуального законодавства щодо форми звернення до суду з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою обґрунтоване. Разом з тим, частиною третьою статті 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, зважаючи на положення частини третьої статті 331 КПК України суд вважає за необхідне вирішити питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки строк утримання останнього згідно з ухвалою суду від 13.11.2018 р. спливає 11.01.2019 р.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинувачених під вартою суд враховує положення частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК України, пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 р.
Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд приймає до уваги, що Європейський Суд з прав людини звернув увагу на те, що для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку (п. 63, справа «Тодоров проти України»).

Відповідно до вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких корисливих злочинів в період не знятої і не погашеної судимості за вчинення умисних злочинів. Посилання сторони обвинувачення на наявність вироку суду, згідно з яким ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисного злочину, суд до уваги не приймає, оскільки відповідний вирок суду надано не було. Разом з тим, за клопотанням сторони захисту в справі призначено судово-психіатричну експертизу. Крім того, згідно з наданими суду матеріалами кримінального провадження, стосовно ОСОБА_5 Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється розгляд іншого кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи положення частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК України, суд вважає за доцільне продовжити строк утримання ОСОБА_5 під вартою.

Керуючись статтями 331, 371 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 20.12.2018 р. до 17.02.2019 р.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: