Провадження № 11-кп/4820/154/19
Справа № 675/838/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 391 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0000081 від 1 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ізяславського районного суду від 15 листопада 2018 року, -

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не військовозобов`язаного, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, такого, що до засудження проживав у АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 2 квітня 2014 року Шевченківським районним судом міста Києва за ст. ст. 186 ч. 2, 75 КК України до 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 01 рік;
- 4 грудня 2014 року Бородянським районним судом Київської області за ст. ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
- ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2016 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано в строк відбування покарання період з 04 грудня 2014 року по 18 лютого 2015 року 02 місяці 14 днів,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначено йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 71 КК України шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бородянського районного суду Київської області від 04 грудня 2014 року призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків 1 (один) рік 1 день позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 обрано тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з 15 листопада 2018 року, тобто з моменту винесення вироку.
Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.
За вироком суду, ОСОБА_7 , котрий відбував покарання у Ізяславській виправної колонії № 31 Управління державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області (в даний час Державна установа «Ізяславська виправна колонія (№ 31)»), вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань після піддання протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ).
3 квітня 2017 року до ОСОБА_7 постановою начальника Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» № 16 від 03 квітня 2017 року було застосовано захід стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ) терміном на три місяці за вчинення порушення порядку і умов відбування покарання, яке полягало у тому, що 02 квітня 2017 року о 01 год. 15 хв. ОСОБА_7 намагався порушити локалізацію шляхом подолання огорожі локальної дільниці, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_9 зауваження відреагував грубо та нетактовно, погрожував фізичною розправою молодшому інспектору та членам його сім`ї, висловлювався нецензурною лайкою та висловлював своє невдоволення режимом утримання, чим порушив положення п.п. 2, 3 Розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29 грудня 2015 року (далі ПВР) (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення), та ст. 107 КВК України.
Засудженому роз`яснені його права і обов`язки та попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 391 КК України.
03 липня 2017 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_7 звільнений з ПКТ у зв`язку із закінченням терміну стягнення.
Після вчинення вказаного правопорушення та відбуття застосованого до нього стягнення засуджений ОСОБА_7 належних висновків не зробив і, не бажаючи ставати на шлях виправлення, продовжив вчиняти порушення порядку і умов відбування покарання.
Так, 06 липня 2017 року о 19 год. 20 хв. ОСОБА_7 під час слідування з їдальні установи змінив маршрут руху та намагався підійти до відділення ДКДІР, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_10 зауваження не відреагував, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 14 липня 2017 року начальником відділення до засудженого було застосоване стягнення у вигляді «догани».
17 липня 2017 року о 02 год. 05 хв. під час нічної кількісної перевірки було встановлено, що ОСОБА_7 шляхом подолання інженерної огорожі намагався потрапити на відділення № 4, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_11 зауваження не відреагував, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 25 липня 2017 року начальником відділення до засудженого було застосоване стягнення у вигляді «догани».
14 жовтня 2017 року о 13 год. 30 хв. під час виходу засуджених відділення № 5 у їдальню ОСОБА_7 самовільно вийшов із строю та намагався підійти до відділення № 3, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_12 зауваження не відреагував, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 23 жовтня 2017 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «догани».
24 жовтня 2017 року о 19 год. 40 хв. під час слідування засуджених відділення № 5 у їдальню ОСОБА_7 самовільно змінив маршрут руху і намагався потрапити у варочний цех їдальні установи, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_13 зауваження не відреагував, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 31 жовтня 2017 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «догани».
27 листопада 2017 року о 14 год. 20 хв. під час виходу засудженого у штаб установи до представників адміністрації ОСОБА_7 вийшов з порушенням форми одягу: без нагрудного знаку, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_14 зауваження не відреагував, чим порушив вимоги п. п. 2, З Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 29 листопада 2017 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «суворої догани».
02 грудня 2017 року о 13 год. 15 хв. під час виходу із відділення № 5 у їдальню установи ОСОБА_7 змінив маршрут руху та намагався потрапити до локальної дільниці підсобного господарства, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_15 зауваження не відреагував, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 11 грудня 2017 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «суворої догани».
13 грудня 2017 року о 19 год. 20 хв. під час виходу відділення № 5 у їдальню установи ОСОБА_7 змінив маршрут руху та потрапив до варочного цеху їдальні установи, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_12 зауваження не відреагував, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 21 грудня 2017 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «суворої догани».
27 грудня 2017 року о 21 год. 45 хв. під час проведення вечірньої поіменної перевірки засуджений ОСОБА_7 перешкоджав її проведенню, висловлював своє невдоволення режимом утримання, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_11 зауваження відреагував грубо, нетактовно, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 05 січня 2018 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «догани».
08 січня 2018 року о 18 год. 10 хв. під час вечірньої поіменної перевірки ОСОБА_7 був відсутній у строю, а знаходився у кімнаті виховної роботи, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_16 зауваження не відреагував, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 10 січня 2018 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «суворої догани».
12 січня 2018 року о 18 год. 25 хв. під час вечірньої поіменної перевірки ОСОБА_7 шляхом подолання віконної огорожі намагався потрапити у відділення № 4, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_17 зауваження не відреагував, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 16 січня 2018 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «догани».
07 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв. ОСОБА_7 безпідставно, в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу начальника відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_18 приступити до виконання роботи по благоустрою місць позбавлення волі згідно ст. 118 КВК України: підмітати у спальному приміщені відділення, у якому проживає, будучи забезпеченим необхідним інвентарем та спецодягом по сезону, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 09 лютого 2018 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «догани».
14 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв. ОСОБА_7 безпідставно, в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу начальника відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_18 приступити до виконання роботи по благоустрою місць позбавлення волі згідно ст. 118 КВК України: підмітати у спальному приміщені відділення, у якому проживає, будучи забезпеченим необхідним інвентарем та спецодягом по сезону, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 20 лютого 2018 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «догани».
16 лютого 2018 року о 21 год. 25 хв. шляхом подолання огорожі ОСОБА_7 намагався потрапити на відділення № 4, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_13 зауваження не відреагував, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 23 лютого 2018 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «догани».
21 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв. безпідставно, в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу начальника відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_18 приступити до виконання роботи по благоустрою місць позбавлення волі згідно ст. 118 КВК України: підмітати у спальному приміщені відділення, у якому проживає, будучи забезпеченим необхідним інвентарем та спецодягом по сезону, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 27 лютого 2018 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «суворої догани».
ОСОБА_7 в черговий раз допустив порушення вимог режиму утримання: 28 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв. безпідставно, в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу начальника відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_18 приступити до виконання роботи по благоустрою місць позбавлення волі згідно ст. 118 КВК України: підмітати у спальному приміщені відділення, у якому проживає. Необхідним інвентарем та спецодягом по сезону засуджений був забезпечений. ОСОБА_7 порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України.
Таким чином, засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання у Державній установі «Ізяславська виправна колонія (№ 31)», вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи, що виразилася у відкритій, демонстративній та вираженій у зухвалій формі відмові засудженого від виконання неодноразово висловлених законних вимог представників адміністрації, вчинених після відбування стягнення у вигляді переведення до ПКТ від 03 липня 2017 року, за що засуджений чотирнадцять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності.
Непогоджуючись з вироком суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, повернути справу до Ізяславського районного суду Хмельницької області для повторного судового розгляду та усунення порушень в іншому складі суду.
Вирок вважає незаконним, таким, що суперечить нормам матеріального права.
Вказує, що потерпілий не встановлений, слідчі та процесуальні дії із ним не проведені, тому потерпілий як об`єктивна строна злочину фактично відсутній.
Він не завдав шкода суспільству, оскільки за вироком суду йому було призначено покарання в умовах ізоляції від суспільства.
Його дії та бездіяльність, передбачені ст. 391 КК України, через їх малозначність, не становлять суспільної небезпеки, тобто не заподіяли і не могли заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству, або державі, тому не є злочином.
Зазначає, що стаття 391 КК України розміщена в розділі XVIII КК України, тому об`єктивною стороною складу злочину є правосуддя. Однак, такому завдана шкода не була. Оскільки відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона злочину, тому і відсутній в його діях склад злочину, передбачений ст. 391 КК України.
Крім того, судом також не було враховано невжиття до нього адміністрацією «ДУ Ізяславська ВК № 31» повного комплексу альтернативних заходів впливу, передбачених ст. ст. 100, 106, 132, 134 КВК України, що абсолютно унеможливлює твердження про вичерпаність передбачених КВК України дій адміністрації «ДУ Ізяславська ВК № 31» щодо засудженого.
В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_7 вважає, що вимоги адміністрації колонії до засудженого не були законними.
Зауважує, що диспозиція ст. 391 КК України є бланкетною, для розкриття її змісту відсилає до інших нормативно-правових актів, інструкцій, правил, положень, тощо.
Вказує, що його бузпідставно притягнуто до відповідальності за ст. 391 КК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що начальник відділення соціально-психологічної служби ДУ «Ізяславська ВК» ОСОБА_18 як службова особа може пред'являти вимоги, давати розпорядження, за непокору виконання яким засудженого може бути притягнуто до кримінальної відповідальності.
Матеріали справи не містять доказів, що відмова засудженого від прибирання території може вважатись злісною непокорою, за яку його може бути притягнуто до відповідальності за ст. 391 КК України.
Суд не взяв до уваги те, що в своїх показах він наголошував, що працівники адміністрації провокували його, спонукали до вчинення злочину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, надавши останнє слово обвинуваченому та право виступу у судових дебатах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, при наведених у вироку обставинах підтверджуються зібраними в справі, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав правильну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.
Дії ОСОБА_7 судом правильно кваліфіковані за ст. 391 КК України, як злісна непокора вимогам адміністрації установи виконання покарань.
Хоча обвинувачений своєї вини не визнав, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується іншими дослідженими доказами.
Так, ОСОБА_7 засуджений вироком Бородянського районного суду Київської області від 04 грудня 2014 року за ст. ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. З 27 березня 2015 року ОСОБА_7 відбував покарання у Ізяславській виправної колонії № 31 Управління державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області (в даний час Державна установа «Ізяславська виправна колонія (№ 31)»). Вказане підтверджується інформацією з характеристики (Т.1, а.п. 90-91).
З правами та обов`язками під час виконання покарання, а також з відповідальністю за порушення порядку і умов відбування покарання засуджений був ознайомлений належним чином, про що свідчить його особиста розписка (Т.1, а.п. 83)
Згідно ч. 1 ст. 63 КК України покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Відповідно до ч. 1 ст. 102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених.
Оскільки ОСОБА_7 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, до нього застосовується відповідний порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засудженого; постійний нагляд за ним; виконання покладених на нього обов`язків; реалізацію його прав і законних інтересів; безпеку засудженого і персоналу.
Частина 4 ст. 107 КВК України містить пряму заборону засудженим вживати нецензурні слова, а ч. 3 ст. 107 КВК України покладає на засуджених обов`язок дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, правомірних взаємовідносин з персоналом колонії, виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії. Аналогічні вимоги містяться у п. п. 2, 3 Розділу ІІІ ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення).
2 квітня 2017 року о 01 год. 15 хв. ОСОБА_7 намагався порушити локалізацію шляхом подолання огорожі локальної дільниці, на зроблені молодшим інспектором внутрішнього нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_9 зауваження відреагував грубо та нетактовно, погрожував фізичною розправою молодшому інспектору та членам його сім`ї, висловлювався нецензурною лайкою та висловлював своє невдоволення режимом утримання.
Вказане об`єктивно підтверджується даними:
-рапорту молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ОСОБА_9 від 02.04.2017 року (Т.1, а.п. 86) ;
-довідки начальника відділення соціально психологічної служби ОСОБА_18 про проведену бесіду виховного характеру від 03.04.2017 року (Т.1, а.п. 87);
-акту, складеного 03.04.2017 року начальниками відділення соціально психологічної служби ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , заступником начальника ОСОБА_20 . (Т.1, а.п. 88);
-витягу з протоколу засідання РВК від 03.04.2017 року № 56 (Т.1, а.п. 89).
-постанови начальника Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» № 16 від 3 квітня 2017 року, якою до ОСОБА_7 було застосовано захід стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ) терміном на три місяці(Т.1, а.п. 85).
Крім того, допитані в суді першої інстанції свідки, а саме: молодший інспектор відділу нагляду і безпеки ОСОБА_9 та начальник відділення соціально психологічної служби ОСОБА_18 підтвердили, що 2 квітня 2017 року о 01 год. 15 хв. ОСОБА_7 намагався порушити локалізацію шляхом подолання огорожі локальної дільниці, на зроблені молодшим інспектором внутрішнього нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_9 зауваження відреагував грубо та нетактовно, погрожував фізичною розправою молодшому інспектору та членам його сім`ї, висловлювався нецензурною лайкою та висловлював своє невдоволення режимом утримання.
Вказана постанова на момент розгляду справи не скасована та не змінена, ОСОБА_7 стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу терміном три місяці відбув, що підтверджується відповідною постановою. Жодних доказів на підтвердження протилежного суду надано не було.

Ч. 3 ст. 107 КВК України покладає на засуджених обов`язок дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії. Аналогічні вимоги містяться у п. 2 Розділу ІІІ ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення).
27 листопада 2017 року о 14 год. 20 хв. ОСОБА_7 вчинив порушення порядку і умов відбування покарання, яке полягало у відсутності нагрудного знаку у засудженого під час виходу у штаб установи, на зроблені зауваження не реагував.
Вказане об`єктивно підтверджується даними:
-постанови про накладення дисциплінарного стягнення від 29.11.2017 року (Т.1, а.п. 134) ;
-рапорту від 27.11 2017 року (Т.1, а.п. 135);
-акту від 29.11.2017 року (Т.1, а.п. 136);
-витягу з протоколу № 164 засідання дисциплінарної комісії з розгляду питань доцільностйі застосування до засуджених заходів заохочення та дисциплінарних стягнень від 29.11.2017 року (Т.1, а.п. 137).
Крім того, допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_14 підтвердив, що 27 листопада 2017 року о 14 год. 20 хв. у ОСОБА_7 не було нагрудного знаку під час виходу у штаб установи, на зроблені зауваження він не реагував.

Порушення ОСОБА_7 порядку і умов відбування покарання, яке полягало у перешкоджанні проведенню поіменної перевірки 27 грудня 2017 року о 21 год. 45 хв. об`єктивно підтверджується даними:
-постанови про накладення дисциплінарного стягнення від 05.01.2018 року (Т.1, а.п. 153) ;
-рапорту сержанта ОСОБА_11 від 27.12 2017 року (Т.1, а.п. 154);
-акту від 05.01.2018 року (Т.1, а.п. 155);
-витягу з протоколу № 4 засідання дисциплінарної комісії з розгляду питань доцільності застосування до засуджених заходів заохочення та дисциплінарних стягнень від 05.01.2018 року (Т.1, а.п. 156).
Аналогічне порушення ОСОБА_7 8 січня 2018 року о 18 год. 10 хв. об`єктивно підтверджується даними:
-постанови про накладення дисциплінарного стягнення від 10.01.2018 року (Т.1, а.п. 158) ;
-рапорту сержанта ОСОБА_16 від 08.01 2018 року (Т.1, а.п. 159);
-акту від 10.01.2018 року (Т.1, а.п. 160);
-витягу з протоколу № 6 засідання дисциплінарної комісії з розгляду питань доцільності застосування до засуджених заходів заохочення та дисциплінарних стягнень від 10.01.2018 року (Т.1, а.п. 164).
Крім того, допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_16 підтвердили те, що ОСОБА_7 27 грудня 2017 року та 8 січня 2018 року перешкоджав проведенню поіменної перевірки.

Вчинення ОСОБА_7 порушення порядку і умов відбування покарання, яке полягало у зміні загального маршруту руху та самовільного перебування у місцях з порушенням встановлених правил ізоляції 6 липня 2017 року о 19 год. 20 хв., 14 жовтня 2017 року о 13 год. 30 хв., 24 жовтня 2017 року о 19 год. 40 хв., 2 грудня 2017 року о 13 год. 15 хв., 13 грудня 2017 року о 19 год. 20 хв., об`єктивно підтверджується даними:
-довідки в.о. начальника відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_21 від 14.07.2017 року (Т.1, а.п. 107) ;
-постанов про накладення дисциплінарного стягнення: від 23.10.2017 року (Т.1, а.п. 120) ; від 31.10.2017 року (Т.1, а.п. 127) ; від 11.12.2017 року (Т.1, а.п. 139) ; від 21.12.2017 року (Т.1, а.п. 146) ;
-рапортів: від 06.07. 2017 року (Т.1, а.п. 108); від 14.10. 2017 року (Т.1, а.п. 121); від 24.10. 2017 року (Т.1, а.п. 128); від 02.12. 2017 року (Т.1, а.п. 140); від 13.12. 2017 року (Т.1, а.п. 147);
-актів: від 14.07.2017 року (Т.1, а.п. 109), від 23.10.2017 року (Т.1, а.п. 122); від 31.10.2017 року (Т.1, а.п. 129); від 11.12.2017 року (Т.1, а.п. 141); від 21.12.2017 року (Т.1, а.п. 148);
-витягів з протоколів засідання дисциплінарної комісії з розгляду питань доцільності застосування до засуджених заходів заохочення та дисциплінарних стягнень: № 69 від 14.07.2018 року (Т.1, а.п. 112), № 137 від 23.10.2017 року (Т. 1, а.п. 125). № 143 від 31.10.2017 року (Т.1, а.п. 132), № 172 від 11.12.2017 року (Т.1, а.п. 144), № 180 від 21.12.2017 року (Т.1, а.п. 151).

Порушення ОСОБА_7 порядку і умов відбування покарання, яке полягало у намаганні подолання інженерних споруд та порушення встановлених правил ізоляції, нереагуванні на зроблені вимоги припинити порушення 17 липня 2017 року о 02 год. 05 хв., 12 січня 2018 року о 18 год. 10 хв., 16 лютого 2018 року о 21 год. 25 хв., підтверджується такими об`єктивними даними:
-довідки в.о. начальника відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_21 від 25.07.2017 року (Т.1, а.п. 114) ;
-постанов про накладення дисциплінарного стягнення: від 16.01.2018 року (Т.1, а.п. 166) ; від 23.02.2018 року (Т.1, а.п. 191);
-рапортів: від 17.07.2017 року (Т.1, а.с. 115); від 12.01.2018 року (Т.1, а.п. 167); від 16.02.2018 року (Т.1, а.п. 192);
-актів: від 25.07.2017 року (Т.1, а.п. 116), від 16.01.2018 року (Т.1, а.п. 168); від 23.02.2018 року (Т.1, а.п. 193);
-витягів з протоколів засідання дисциплінарної комісії з розгляду питань доцільності застосування до засуджених заходів заохочення та дисциплінарних стягнень: № 76 від 25.07.2018 року (Т.1, а.п. 117), № 10 від 16.01.2018 року (Т.1, а.п. 169). № 38 від 23.02.2018 (Т.1, а.с. 194).
Крім того, допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , начальник відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_18 підтвердили порушення ОСОБА_7 порядку і умов відбування покарання, яке полягало у зміні загального маршруту руху та самовільного перебування у місцях з порушенням встановлених правил ізоляції 6 липня 2017 року о 19 год. 20 хв., 14 жовтня 2017 року о 13 год. 30 хв., 24 жовтня 2017 року о 19 год. 40 хв., 2 грудня 2017 року о 13 год. 15 хв., 13 грудня 2017 року о 19 год. 20 хв., та порядку і умов відбування покарання, яке полягало у намаганні подолання інженерних споруд та порушення встановлених правил ізоляції, нереагування на зроблені вимоги припинити порушення 17 липня 2017 року о 02 год. 05 хв., 12 січня 2018 року о 18 год. 10 хв., 16 лютого 2018 року о 21 год. 25 хв.

Відповідно до ч. 5 ст. 118 КВК України засуджені можуть залучатися без плати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.
7 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв., 14 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв., 21 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв., 28 лютого о 09 год. 40 хв. ОСОБА_7 вчинив порушення порядку і умов відбування покарання, які полягали у відмові від виконання законних вимог начальника відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_18 приступити до виконання робіт по благоустрою колонії відповідно до черговості по графіку.
Вказане об`єктивно підтверджується даними:
-постанов про накладення дисциплінарного стягнення: від 09.02.2018 року (Т.1 а.п. 171) ; від 20.02.2018 року (Т.1, а.п. 181); від 27.02.2018 року (Т.1, а.п. 196);
-рапортів: від 07.02.2018 року (Т.1, а.п. 172, 174, 175); від 14.02.2018 року (Т.1, а.п. 182, 185, 186); від 21.02.2018 року (Т.1, а.п. 197, 199, 200);
-актів: від 07.02.2018 року (а.п. 173 Т.1), від 14.02.2018 року (а.п. 183 Т. 1); від 21.02.2018 року (Т.1, а.п. 201);
-витягів з протоколів засідання дисциплінарної комісії з розгляду питань доцільності застосування до засуджених заходів заохочення та дисциплінарних стягнень: № 28 від 09.02.2018 року (Т.1, а.п. 179), № 35 від 20.02.2018 року (Т.1,а.п. 189). № 40 від 27.02.2018 (Т.1, а.п. 204).
Крім того, допитаний судом першої інстанції начальник відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_18 , пояснив, що ОСОБА_7 відмовлявся виконувати роботи по благоустрою колонії відповідно до черговості по графіку.
Правомірність вимог щодо проведення робіт по благоустрою колонії підтверджується графіками виводу засуджених відділення № 5 дільниці ресоціалізації на роботи по благоустрою колонії без оплати праці, згідно ст. 118 КВК України (Т.1, а.п. 176, 184, 198). З них вбачається, що ОСОБА_7 07.02.2018 року, 14.02.2018 року та 21.02.2018 року був включений разом з іншими засудженими до вказаного графіку із вказівкою конкретних годин роботи, однак відмовився від виконання даних робіт.
Те, що за станом здоров`я ОСОБА_7 міг виконувати запропоновані роботи підтверджується медичними довідками від 7 лютого 2018 року (Т.1, а.п. 178), від 14 лютого 2018 року (Т.1, а.п. 188), від 21 лютого 2018 року (Т.1, а.п. 203, Т. 1), від 28 лютого 2018 року (а.с. 229, 230 Т. 1).
За зазначенні порушення до засудженого ОСОБА_7 застосовувалися стягнення, що об`єктивно підтверджується даними:
-постанов начальника ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» ОСОБА_18 (Т. 1 а.п. 120, 127, 134, 139, 146, 153, 158, 166, 171, 181, 191, 196. );
-довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_7 (а.с. 92 Т. 1).
На момент пред`явлення обвинувачення застосовані до ОСОБА_7 стягнення не зняті, не погашені, не скасовані, що не заперечувалося стороною захисту в суді першої інстанції.

Суд першої інстанції при обґрунтуванні своїх висновків правильно послався на наведені докази в сукупності, оскільки вони в деталях узгоджуються між собою, у зв`язку з чим не викликають сумнів в їх достовірності, і з достатністю вказують на винуватість обвинуваченого у злісній непокорі вимогам адміністрації виправної установи.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.
Призначене обвинуваченому покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначеним у ст. 65 КК України та постанові Пленуму Верховного суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року.
Суд при призначенні покарання правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, в ході судового розгляду встановлено не було.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , є рецидив злочинів.
Врахувавши особу обвинуваченого, який має захворювання, яке підлягає лікуванню у спеціалізованому лікувальному закладі, після пред`явлення обвинувачення дисциплінарним стягненням не піддавався, однак вину не визнав, у скоєному не розкаюється, характеризується негативно, раніше був засудженим за вчинення умисних тяжких злочинів, зокрема проти власності, належних висновків не зробив, після винесення вироку вчинив новий умисний злочин, та обставин справи, суд обґрунтовано прийшов до висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в ізоляції від суспільства при поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
При визначенні строку покарання суд правильно застосував правила ст. 71 КК України, прийнявши до уваги наявність у ОСОБА_7 невідбутого покарання за попереднім вироком.
Колегія суддів погоджується, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що в його діях відсутній склад злочину, передбачений ст. 391 КК України, оскільки відсутня об`єктивна та суб`єктивна його сторона, на увагу суду не заслуговують, враховуючи наступне.
Диспозицією ст. 391 КК України передбачена кримінальна відповідальність за злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи або іншу протидію адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі або у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) або переводилась на більш суворий режим відбування покарання.
Об`єктом вказаного злочину є нормальна діяльність органів кримінально-виконавчої системи, які забезпечують виконання вироку суду та призначеного цим вироком покарання, а в даному конкретному випадку - ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)».
Об`єктивна сторона злочину полягає у вчиненні: 1) злісної непокори законним вимогам адміністрації виправної установи; 2) іншій протидії адміністрації у законному здійсненні її функцій.
Під непокорою законним вимогам адміністрації розуміється відкрита відмова засудженого від виконання конкретних вимог представника адміністрації виправної установи, який мав право пред`явити таку вимогу, а засуджений був зобов`язаний і міг її виконати, але умисно не виконав (наприклад, відмова від роботи без поважних причин, невиконання вимог про припинення порушення режиму відбування покарання тощо). Непокора є злісною, якщо відмова від виконання законних вимог була неодноразовою або була виражена у демонстративній чи зухвалій формі.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 7 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв., 14 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв., 21 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв., 28 лютого о 09 год. 40 хв. відмовився від виконання законних вимог начальника відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_18 приступити до виконання робіт по благоустрою колонії відповідно до черговості по графіку, що підтверджується даними: постанов про накладення дисциплінарного стягнення: від 09.02.2018 року (а.с. 171 Т.1) ; від 20.02.2018 року (а.с. 181 Т.1); від 27.02.2018 року (а.с. 196 Т.1); рапортів: від 07.02.2018 року (а.с. 172, 174, 175 Т.1); від 14.02.2018 року (а.с. 182, 185, 186 Т.1); від 21.02.2018 року (а.с. 197, 199, 200 Т.1); актів: від 07.02.2018 року (а.с. 173 Т.1), від 14.02.2018 року (а.с. 183 Т. 1); від 21.02.2018 року (а.с. 201 Т. 1); витягів з протоколів засідання дисциплінарної комісії з розгляду питань доцільності застосування до засуджених заходів заохочення та дисциплінарних стягнень: № 28 від 09.02.2018 року (а.с. 179 Т. 1), № 35 від 20.02.2018 року (а.с. 189 Т. 1). № 40 від 27.02.2018 (а.с. 204 Т. 1)., а також показами начальника відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_18 , чим вчинив порушення порядку і умов відбування покарання.
При цьому, вказані вимоги були правомірними, що підтверджується графіками виводу засуджених відділення № 5 дільниці ресоціалізації, на роботи по благоустрою колонії без оплати праці, згідно ст. 118 КВК України (а.с. 176, 184, 198 Т. 1).
За станом здоров`я ОСОБА_7 міг виконувати запропоновані роботи підтверджується медичними довідками від 7 лютого 2018 року (а.с. 178, Т.1), від 14 лютого 2018 року (а.с. 188, Т.1), від 21 лютого 2018 року (а.с. 203, Т. 1), від 28 лютого 2018 року (а.с. 229, 230 Т. 1).
Вказане стосується і інших вищевикладених законних вимог адміністрації виправної установи, яким обвинувачений не підкорявся.
Отже, ОСОБА_7 повністю виконав об`єктивну сторону даного кримінального правопорушення, злісно (неодноразово) не підкоряючись законним вимогам адміністрації виправної установи.
При цьому, ОСОБА_7 вчинив ряд правопорушень, при яких усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання.
Отже, в діях ОСОБА_7 вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України.

Доводи апелянта про те, що судом не було враховано невжиття до нього адміністрацією ДУ «Ізяславська ВК № 31» повного комплексу альтернативних заходів впливу, колегія суддів до уваги не приймає з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, постанови начальника Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» № 16 від 3 квітня 2017 року (Т.1, а.п. 85) до засудженого було застосований захід стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ) терміном на три місяці за вчинення порушення вимог режиму відбування покарання, яке полягало у тому, що 2 квітня 2017 року о 01 год. 15 хв. ОСОБА_7 намагався порушити локалізацію шляхом подолання огорожі локальної дільниці, на зроблені молодшим інспектором внутрішнього нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_9 зауваження відреагував грубо та нетактовно, погрожував фізичною розправою молодшому інспектору та членам його сім`ї, висловлювався нецензурною лайкою та висловлював своє невдоволення режимом утримання.
У подальшому, згідно постанов про накладення дисциплінарних стягнень, ОСОБА_7 було оголошено 7 доган та 5 суворих доган (Т. 1 а.п. 120, 127, 134, 139, 146, 153, 158, 166, 171, 181, 191, 196).
Отже, адміністрацією ДУ «Ізяславська ВК № 31» було вжито повний комплекс альтернативних заходів впливу щодо ОСОБА_7 .

Твердження апелянта про те, що начальник відділення соціально-психологічної служби ДУ «Ізяславська ВК» ОСОБА_18 як службова особа не може пред`являти вимоги, давати розпорядження, за непокору виконання яким засудженого може бути притягнуто до кримінальної відповідальності є безпідставними, виходячи з наступного.
Частина 3 ст. 107 КВК України покладає на засуджених обов`язок дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, правомірних взаємовідносин з персоналом колонії, виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії. Аналогічні вимоги містяться у п. п. 2, 3 Розділу ІІІ ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення).
Відповідно до п. 3 ч. 3 вказаної статті, засуджені зобов`язані виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_18 є начальником відділення соціально-психологічної служби ДУ «Ізяславська ВК».
7 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв., 14 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв., 21 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв., 28 лютого о 09 год. 40 хв. відмовився від виконання законних вимог начальника відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_18 приступити до виконання робіт по благоустрою колонії відповідно до черговості по графіку, чим порушив порядок і умови відбування покарання.
Отже, ОСОБА_18 є представником адміністрації даної виправної установи та може пред`являти вимоги, давати розпорядження засудженим за непокору виконання яким їх може бути притягнуто до кримінальної відповідальності.

Інші доводи апеляційної скарги обвинуваченого не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.
За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень норм закону, які могли б стати підставою для його скасування чи зміни, не встановлено.
Враховуючи наведені обставини, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 426КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:

Вирок Ізяславського районного суду від 15 листопада 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4