Справа № 522/1570/19
Провадження 1-кп/522/403/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000056 від 04.01.2019 рокуна підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця села Глинне Слободзейського району Республіки Молдова, молдованина, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 30.11.2017 Київським районним судом міста Одеси за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора -

ОСОБА_4 обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення умисного злочину проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, і не відбувши покарання, повторно вчинив у період іспитового строку злочини проти власності, за наступних обставин.
03.01.2019 року приблизно о 17 годині, знаходячись в Старо-Базарному сквері м.Одеси неподалік кафе-бару "Підкова зустрів малознайому йому компанію неповнолітніх, серед яких перебував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому у руках останнього ОСОБА_3 помітив мобільний телефон марки "iPhone 6 Space Gray вартістю 5 000 гривень, та в цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів.
Визначивши предметом свого злочинного посягання вищезазначений мобільний телефон, ОСОБА_3 , усвідомлюючи характер злочинних дій, які необхідно виконати з метою досягнення злочинної мети, вирішив під приводом купівлі зазначеного телефону, попросити його оглянути у ОСОБА_5 , на що останній одразу не погоджувався, однак ОСОБА_3 , будучи на декілька років старшим за віком від потерпілого, пригрозив застосуванням відносно нього фізичної сили. В результаті даних погроз, ОСОБА_5 передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон, однак потім повернув.
В подальшому, близько 18 години, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна потерпілого, несподівано для потерпілого ОСОБА_5 , в той час як мобільний телефон останнього перебував у знайомої ОСОБА_6 , вихопив його з її рук, та почав залишати місце події.
Після цього, ОСОБА_3 , заволодівши предметом свого злочинного посягання, зник з місця вчинення ним кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд.
Вказаним кримінальним правопорушенням неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 , спричинено майнову шкоду у розмірі 5 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Крім того, близько 18 години цього ж дня, ОСОБА_3 реалізувавши свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 , заволодівши його мобільним телефон почав відходити з місця події. В цей час ОСОБА_7 намагаючись допомогти ОСОБА_5 та якимось чином вплинути на ОСОБА_3 , зателефонувала їх спільній знайомій ОСОБА_8 , яка в свою чергу попросила дати слухавку ОСОБА_3 , щоб остання з ним переговорила та вмовила повернути телефон яким він заволодів у ОСОБА_5 .
Далі, ОСОБА_3 взявши мобільний телефон у ОСОБА_7 , почав розмовляти по ньому із ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, з корисливих мотивів, а саме мобільним телефоном марки «Meizu М 2 Note», в корпусі білого кольору, вартістю 1 500 гривень, який належить ОСОБА_7 ..
В подальшому, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майна шахрайським шляхом, під приводом зловживання довірою ОСОБА_7 , створюючи вигляд, що він спілкується по мобільному телефону почав відходити з місця події, зайшовши за ріг кафе-бару «Підкова». Потерпіла слідуючи за ОСОБА_3 також повернула за ним, однак останній зник з місця вчинення ним кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд.
Вказаним кримінальним правопорушенням неповнолітній потерпілій ОСОБА_7 спричинено майнову шкоду у розмірі 1 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками - заволодіння чужим майном шляхом злв вживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

За сукупністю, ОСОБА_3 вчинив злочини, передбачені:
-ч. 2 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
-ч.2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите аакрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаних злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчинення злочинів, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся.

Крім того, обвинувачений заявив про те, що він з доказами, добутими органами досудового слідства в підтвердження його провини згоден, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні їх не досліджувати.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у скоєнні зазначених злочинів, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення.
Потерпіла ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились, надавши письмову заяву про розгляд справи без її участі.
Потерпілий ОСОБА_5 та його представник надали до суду аналогічну письмову заяву, в якій також зазначили, що заподіяна злочином майнова шкода відшкодована у повному обсязі а тому претензій майнового характеру до обвинуваченого вони не мають.
При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст.12 КПК України злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, є тяжким злочином проти власності , злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, є злочином середньої тяжкості.

ОСОБА_3 із середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності та вчинив нові злочини у період іспитового строку.

Викрадене майно частково повернуто потерпілим.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 - відсутні.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинені ним злочини передбачені ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки на думку суду його подальше виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для його перевиховання та попередження вчинення нових злочинів.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України, цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні відсутні.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 1-376 КПК України, ст.1-90 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 , ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

У відповідності зі ст.70 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 ( чотири ) роки.

На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Київського районного суду міста Одеси від 30.11.2017 року остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 ( чотири ) роки і один місяць.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_3 під час кримінального провадження та судового розгляду в Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації УВП №21 із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у період із 16.01.2019 року по день набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати із 16.01.2019 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі:
- мобільний телефон марки "iPhone 6 Space Gray вважати повернутими за належністю ОСОБА_5 ;
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя:

07.05.2019