Провадження №1-кп/523/767/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2018 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурорів Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника потерпілих ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у присутності потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , обвинувачених, розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за №0008887 від 22.11.2016р. за обвинуваченням ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.263 ч.1, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України, -

Встановила:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_18 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.263 ч.1, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_19 , ОСОБА_20 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України.

У ході судового засідання прокурором було надане та заявлене письмове клопотання про зміну щодо обвинуваченого ОСОБА_20 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що обвинуваченим були порушені умови домашнього арешту, а саме 23.10.2018 року він був присутній в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси без дозволу суду, повістка була видана на наступну дату судового засідання, яке було призначене на 31.10.2018 року, також мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_20 скоїв особливо тяжкий злочин, ризики не змінилися, обвинувачений може переховуватися від суду, так як не має постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, спотворити будь-яку із речей та документів, так як не всі предмети, за допомогою яких вчинявся злочин знайдені, впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки всі спільники не встановлені, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що на думку сторони обвинувачення свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав клопотання про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_20 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників процесу представника потерпілих ОСОБА_7 , який погодився з думкою прокурора, зазначивши, що умовою звільнення обвинуваченого з-під варти було не залишення свого місця мешкання, фактично ОСОБА_20 порушив обмеження, які були покладені на нього ухвалою суду, водночас погоджуючись зі вказаними прокурором ризиками; потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які приєдналися до думки свого представника;

- захисника ОСОБА_9 , який в захист інтересів ОСОБА_20 вказав, що відповідно до положень ст.376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно учасникам кримінального провадження, оголошення ухвали є невід`ємною частиною судового засідання, присутність обвинуваченого є обов`язковою, тому його підзахисний прибув до суду, більш того до ОСОБА_20 застосовані електронні засоби контролю, при цьому зауважень, повідомлень від служби моніторингу Національної поліції України, які здійснюють нагляд за дотриманням виконання ухвали суду про порушення умов цілодобового домашнього арешту не надходило., ризики не змінилися, підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, посилання потерпілої сторони щодо причетності до скоєння нового злочину, яке мало місце 28.09.2018 року нічим не доказане, так як відомості до ЄРДР внесені відносно іншої особи, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора;

- захисника ОСОБА_10 , який, підтримуючи думку свого колеги - адвоката ОСОБА_9 , також не погодився з клопотанням прокурора, в свою чергу зазначаючи, що відповідно до ст. 27 КПК України учасники судового провадження не можуть бути обмежені у праві отримання у суді як усної, так і письмової інформації щодо результатів судового розгляду, оголошення повного тексту ухвали є невід`ємною складовою судового провадження, тому присутність ОСОБА_20 у приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси при оголошенні повного тексту ухвали є виправданою, більш того, до обвинуваченого застосовані електронні засоби контролю, його маршрут постійно відстежується, перед виходом до суду ОСОБА_20 повідомляє адміністратора служби моніторингу Національної поліції, отримує відповідне погодження, будь-яких зауважень щодо порушення умов цілодобового домашнього арешту зі сторони співпрацівників органу поліції не надходило, порушень не зафіксовано, бажання потерпілої сторони помістити ОСОБА_20 за грати можна розцінювати, як психологічний тиск з метою схилити його до само обмови, тому на думку захисника підстав для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу не має;

- захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які підтримали позицію своїх колег, заперечуючи проти задоволення клопотання сторони обвинувачення; при цьому захисник ОСОБА_8 звернув увагу суду, що окрім ОСОБА_20 в приміщення суду був присутній інший прокурор, який не вважав за потрібне поцікавитися , що робить у суді обвинувачений;

- обвинуваченого ОСОБА_20 , який не заперечував свого прибуття до Суворовського районного суду м. Одеси 23.10.2018 року з метою бути присутнім при оголошенні повного тексту ухвали, також пояснивши, що перед кожним судовим засіданням попереджає співпрацівників поліції про необхідність пересування, на що отримує дозвіл, будь-яких зауважень відносно нього не має;

- потерпіла ОСОБА_14 в заперечення доводів сторони захисту зазначила, що ОСОБА_20 гарний програміст, може не виходячи з дому, спілкуватися з криміногенними особами, люди можуть приїжджати до нього, враховуючи його світу він може «погратися» з браслетом, тому вважала за необхідне обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;

- обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ОСОБА_19 , які приєдналися до загальної думки своїх захисників, враховуючи положення ст.331 КПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що клопотання прокурора про зміну щодо обвинуваченого ОСОБА_20 запобіжного заходу не підлягає задоволенню за наступними підставами.

Дійсно, відповідно до положень до ст. 331 ч.1,2 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або сторони захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно ст.177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є спосіб забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього зобов`язань, не впливати на свідків та потерпілого.
Відповідно ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи доводи сторін, колегія суддів не вбачає на теперішній час порушень умов застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_20 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, перебування у приміщенні суду в день оголошення повного тексту ухвали є на думку колегії суддів допустимим.

Так, відповідно до положень ст.376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно учасникам судового провадження, тому обвинувачені мають право бути присутніми у залі суду при оголошенні. Крім того, будь-яких офіційних повідомлень, рапортів, звернень з органу Національної поліції України стосовно не дотримання умов домашнього арешту до адреси суду не надходило, жодного іншого доказу в підтвердження своїх доводів стороною обвинувачення не надано, ОСОБА_20 на даний момент демонструє належну поведінку, виконує покладені на нього обов`язки в межах застосованого запобіжного заходу, посилання прокурора по відсутність постійного місця мешкання та міцних соціальних зв`язків є голослівними, оскільки як з`ясовано, ОСОБА_20 проживає за місцем реєстраціє разом зі своєю родиною, а саме дружиною та сином, має засоби зв`язку, тому раніше застосований запобіжний захід на думку колегії суддів є достатнім для тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та запобігання існуючим ризикам, передбаченим діючим КПК України.

Крім цього представником потерпілих ОСОБА_7 було оголошене клопотання про накладення арешту на майно, а саме мобільного телефону марки «Айфон» моделі 7 імей НОМЕР_1 , системного блоку «Asus», який був скасований ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.10.2018 року, мотивуючи тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що вказане майно належить дружині ОСОБА_20 - ОСОБА_21 , крім того до обвинуваченого потерпілими пред`явлений цивільний позов про відшкодування завданого матеріального збитку, який добровільно не компенсований; також зазначивши, що мобільний телефон та системний блок, вартість яких далеко не спів розмірна розміру шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, підлягають конфіскації з метою забезпечення заявленого цивільного позову.

Потерпіла ОСОБА_14 підтримала клопотання адвоката ОСОБА_22 , в свою чергу вказавши, що телефон є речовим доказом, з якого тестувався голос, в комп`ютері є телефонна книга, є записи, тому просила накласти арешт та залишити предмети речовими доказами.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав клопотання, мотивуючи тим, що потерпілі мають право заявляти клопотання з метою забезпечення позову.

Захисник ОСОБА_9 , в захист інтересів ОСОБА_20 заперечував проти задоволення клопотання про накладення арешту на майно, так як вважає, що підстав не має, мобільний телефон та системний блок є особистими речами, дані речі ніяким чином не можуть забезпечувати позов, тому клопотання потерпілої сторони не підлягає задоволенню.

Захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 приєдналися до думки колеги, при цьому захисник ОСОБА_10 акцентував увагу колегії суддів, що в минулому судовому засіданні прокурор заявив, що мобільний телефон не є речовим доказом, крім того згідно роздруківок даний телефон ніколи не використовувався.

Обвинувачений ОСОБА_20 пояснив, що мобільний телефон був подарований дружині на День народження у НОМЕР_2 році, його звинувачують у скоєнні кримінального правопорушення, яке мало місце у 2016 році, тому арешт знятий дійсно з речей, які належать його дружині, його особистий телефон залишився під арештом.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання представника потерпілого про накладення арешту на майно не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Дійсно, відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, для забезпечення цивільного позову. Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Однак, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.10.2018 року було прийняте рішення про скасування арешту з майна за одностайною згодою усіх учасників процесу, прокурор у судовому засіданні не підтвердив, що дані предмети є речовими доказами, тому підстав вважати дану ухвалу суду не правомочною не має, крім того будь-яких інших вагомих доказів щодо накладення арешту на майно потерпілою стороною не надано, при цьому слід зауважити, що в подальшому дослідження доказів буде проводитися відповідно встановленого порядку, в ході якого при встановленні конкретних обставин не позбавляє сторону обвинувачення звернутися з повторним клопотання.

Крім цього, обвинуваченим ОСОБА_16 та його захисником ОСОБА_8 було заявлене клопотання про надання дозволу на проведення його медичного обстеження у зв`язку з погіршенням його стану здоров`я та відсутності спеціалістів в установі виконання покарань. Дане клопотання колегія суддів вважає передчасним, та вбачає необхідність спочатку направити запит до ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінальної виконавчої служби України», розташованому в м. Києві з метою отримання медичної довідки, після чого вирішити дане питання.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 177-178, 331, 369-372, 392 КПК України, колегія суддів,-

Постановила:

В задоволенні клопотання прокурора про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_20 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відмовити.

В задоволенні клопотання потерпілої сторони в особі адвоката ОСОБА_7 про накладення арешту на майно , а саме мобільного телефону марки «Айфон» моделі 7 імей НОМЕР_1 , системного блоку «Asus» - відмовити за підстав, викладених в мотивувальній частині суду.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_16 про забезпечення медичного обстеження відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3