ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/2/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

при секретарі ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду в режимі відеоконференцзвязку матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2018 року задоволено клопотання ст. слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , керуючого адвокатським об`єднанням "Крикун та партнери", раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України, та застосовано запобіжний захід - тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 36 000 грн. із покладенням на нього відповідних обов`язків у випадку її внесення.

Датою закінчення дії ухвали зазначено 00 год. 00 хв. 15 січня 2019 р.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0003597 від 10 грудня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 383, ч.2 ст.384 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, шо рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 08.12.2009 задоволено позов ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики та вирішено стягнути з ОСОБА_10 в його користь суму неповернутого основного боргу в розмірі 4089907,50 грн., трьох процентів річних від простроченої суми боргу в розмірі 216409,29 грн., 1700 грн. сплаченого державного мита та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи.

Надалі, 26.03.2015 першим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №46984590 щодо примусового виконання дубліката виконавчого листа №607/7887/14-ц, виданого 29.09.2014 Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_10 в користь ОСОБА_7 неповернутого основного боргу в розмірі 4089907,50 грн.. трьох процентів річних від простроченої суми боргу в розмірі 216409,29 грн., 1700 грн. сплаченого державного мита та 30 гри. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи.

03.07.2015 ОСОБА_10 , в присутності ОСОБА_11 , перебуваючи в кафе біля готелю «Либідь» в м. Києві, по площі Перемоги, 1, на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08.12.2009 повернув ОСОБА_7 свій борг у сумі 4308046,79 гривень, про що ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 підписались у договорі про повернення боргу (позики) від 03.07.2015.

Крім того, ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Києві підготував, підписав та подав до першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції заяву про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08.12.2009 у справі за позовом ОСОБА_7 , яка надійшла 07.07.2015 до першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції.

Надалі, у ОСОБА_7 , якому ОСОБА_10 повернуто борг в повному обсязі, про що укладено договір про повернення боргу (позики) від 03.07.2015 та яким написано заяву до першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачу, виник злочинний намір, направлений на завідомо неправдиве повідомлення прокурору про вчинення злочину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 08.07.2015 ОСОБА_7 з метою незаконного заволодіння майном ОСОБА_10 шляхом примусового стягнення за рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 08.12.2009 першим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції в його користь суми вже повернутого основного боргу в розмірі 4089907,50 грн., трьох процентів річних від простроченої суми боргу в розмірі 216409,29 грн., 1700 грн. сплаченого державного мита та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи, тобто з корисливих мотивів, перебуваючи в м. Тернополі, будучи професійним адвокатом та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення при вчинення злочину, склав, підписав та звернувся до прокурора м. Тернополя із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 08.07.2015, в якій вказав завідомо неправдиву інформацію про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_12 підробили та подали через канцелярію державної виконавчої служби договір про повернення боргу (позики) від 03.07.2015, згідно з яким боржником повернуто йому заборгованість, а також поштовим листом на адресу державної виконавчої служби надійшов підроблений лист від його імені, згідно з яким стягувач просить повернути йому виконавчий лист у зв`язку з виконанням боржником судового рішення, оскільки ним вищевказаний договір про повернення позики та лист про повернення виконавчого документа стягувачу не підписувались, та ОСОБА_10 позики йому не повертав.

Крім того, ОСОБА_7 у своїй заяві завідомо неправдиво повідомив, що в діях ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вбачаються ознаки складів злочинів, передбачених ст.ст.358, 190, 382 КК України, що виразилося у складанні та підписанні від його імені договору про повернення боргу (позики) від 03.07.2015 та заяви про повернення виконавчого документа стягувачу, в ухиленні від сплати заборгованості в розмірі понад чотири мільйони гривень та умисному невиконанні судового рішення, яке набрало законної сили.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 27.08.2015 ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Тернополі, склав, підписав та звернувся до прокурора м. Тернополя із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 та ст.382 КК України від 27.08.2015, в якій вказав завідомо неправдиву інформацію про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_12 підробили та подали через канцелярію державної виконавчої служби договір про повернення боргу (позики) від 03.07.2015, згідно з яким боржником повернуто йому заборгованість, а також поштовим листом на адресу державної виконавчої служби надійшов підроблений лист від його імені, згідно з яким стягувач просить повернути йому виконавчий лист у зв`язку з виконанням боржником судового рішення, оскільки ним вищевказаний договір про повернення позики та лист про повернення виконавчого документа стягувачу не підписувались, та ОСОБА_10 позики йому не повертав.

Крім того, ОСОБА_7 у своїй заяві завідомо неправдиво повідомив, що в діях ОСОБА_10 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах, яке відповідно до ч.5 ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, а також ч.1 ст.382 КК України, тобто умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні за заявами ОСОБА_7 з`ясовано, що договір про повернення боргу (позики) ОСОБА_13 .1. ОСОБА_7 від 03.07.2015 та заява про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08.12.2009 підписані ОСОБА_7 . Відповідно до вказаних документів ОСОБА_7 повернута позика ОСОБА_10 в сумі 4308046,79 гривень.

Таким чином, своїми діями, які виразилися у завідомо неправдивому повідомленні прокурору про вчинення злочину, поєднаними з обвинуваченням особи в особливо тяжкому злочині, вчиненими з корисливих мотивів, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України.

Крім того, СВ Тернопільського MB УМВС України в Тернопільській області 15.07.2015 за зверненням ОСОБА_7 від 08.07.2015 розпочато кримінальне провадження №0001918 за фактом підроблення ОСОБА_14 та ОСОБА_15 договору про повернення боргу (позики) від 03.07.2015, який був поданий до першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.07.2015 ОСОБА_16 , в присутності ОСОБА_11 , перебуваючи в кафе біля готелю «Либідь» в м. Києві, по площі Перемоги, 1 на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08.12.2009 повернув ОСОБА_7 свій борг у сумі 4308046,79 грн., про то ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 підписались у договорі про повернення боргу (позики) віл 03.07.2015.

Надалі, ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Києві, підготував, підписав та подав до першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції заяву про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08.12.2009 у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_10 , яка надійшла 07.07.2015 до першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міською управління юстиції.

З`ясовано, що договір про повернення боргу (позики) ОСОБА_10 ОСОБА_7 від 03.07.2015 та заява про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08.12.2009 у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_10 , підписані ОСОБА_7 . Відповідно до вказаних документів ОСОБА_7 повернута позика ОСОБА_10 в сумі 4308046,79 гривень.

В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001918 слідчим СВ Тернопільського MB УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_17 викликано для проведення допиту як потерпілого ОСОБА_7 .

13.08.2015 слідчим ОСОБА_17 у приміщенні кабінету Тернопільського MB УМВС України в Тернопільській області, що в м. Тернополі по бульвару Т. Шевченка, 10 ОСОБА_7 роз`яснено його права і обов`язки як потерпілого у кримінальному провадженні та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, в якій ОСОБА_7 власноручно підписався.

Після того, 13.08.2015 слідчим СВ Тернопільського MB УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_17 з 15 год. 10 хв. до 16 год. 30 хв. у приміщенні кабінету Тернопільського MB УМВС України, що в м. Тернополі по бульвару Т. Шевченка, 10 допитано як потерпілого у кримінальному провадженні №0001918 ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_7 попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст.384 КК України, за завідомо неправдиве показання потерпілого під час досудового слідства.

Водночас, у ОСОБА_7 , якому ОСОБА_10 повернуто борг в повному обсязі, про що укладено договір про повернення боргу (позики) від 03.07.2015 та яким написано заяву до першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачу, виник злочинний намір, направлений на завідомо неправдиве показання потерпілого під час досудового слідства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , перебуваючи 13.08.2015 з 15 год. 10 хв. до 16 год. 30 хв. у приміщенні кабінету Тернопільського MB УМВС України в області, що в м. Тернополі по бульвару Т. Шевченка. 10 при проведенні допиту як потерпілого, з корисливих мотивів, з метою повторного стягнення із ОСОБА_10 коштів надав слідчому завідомо неправдиві показання про те, що ОСОБА_12 та ОСОБА_10 підробили від його імені договір про повернення боргу (позики) від 03.07.2015, відповідно до якого ОСОБА_10 повернув йому борг у сумі 4308046,79 грн., згідно з рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 08.12.2009, та заяву про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08.12.2009 у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_10 , яка надійшла 07.07.2015 до першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції. Крім того, в ході допиту ОСОБА_7 надав завідомо неправдиві показання, що вказані документи ним не підписувалися, жодних грошових коштів ОСОБА_10 йому не повернув та умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Після складання протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 ознайомився з його змістом, уважно прочитавши, власноручно зробив запис «з моїх слів записано вірно, скарг та пропозицій на цей момент немає», та підписався у відповідних графах протоколу.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у завідомо неправдивому показанні потерпілого під час досудового слідства, вчиненими з корисливих мотивів, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

17 листопада 2017 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_7 у зв`язку із переховуванням останнього від органів слідства з метою ухилення його від кримінальної відповідальності і його фактичне місцезнаходження невідоме. Того ж дня, досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0003597 від 10 грудня 2015 року зупинене у зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_7

30 травня 2018 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України.

13 червня 2018 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні відновлено.

22 листопада 2018 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду клопотання ст. слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , задоволено та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 36 000 грн. із покладенням на нього відповідних обов`язків у випадку її внесення.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що з врахуванням особи підозрюваного, сімейного стану, соціальних зв`язків підозрюваного, змісту характеристик та рекомендаційного листа щодо підозрюваного, які є позитивними, характеру вчинення кримінальних правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує особі у випадку визнання підозрюваного винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, того, що підозрюваний тривалий час ухилявся від органу досудового розслідування, знаходився у розшуку, ОСОБА_7 може й надалі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З урахуванням існування всіх зазначених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та з метою їх запобігання, а також оцінюючи сукупність всіх обставин, передбачених ст.178 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість застосування більш мякого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою, та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Зокрема, зазначає, що ОСОБА_7 є адвокатом, а тому відповідно до п.3 ст.23 Закон України « Про адвокатуру та адвокатську діяльність» проведення стосовно адвоката оперативно-розшукових заходів чи слідчих дій, що можуть проводитися виключно з дозволу суду, здійснюється на підставі судового рішення, ухваленого за клопотанням Генерального прокурора, його заступників, прокурора автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя. Тобто з клопотанням про затримання та обрання запобіжного заходу у виді гримання під вартою ОСОБА_7 повинен був звертатись прокурор Тернопільської області.

Крім того, вказує, що з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вбачається лише обґрунтованість підозри, а не наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Стверджує, що в порушення п.5 ч. 1 ст. 184 КПК України у клопотанні відсутнє посилання на матеріали, що підтверджують наявність наведених ризиків, а в порушення п. 6 ч. 1ст. 184 КПК України відсутнє обгрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м"яких запобіжних заходів, що відповідно до ч.3 ст. 176 КПК України, та ч. 4 ст. 194 КПК України, є підставою відмови у задоволенні клопотання слідчого.

Вказує, що сам по собі факт можливості позбавлення волі строком до п`яти років, який інкримінується підозрюваному, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це б суперечило презумпції невинуватості.

Окрім цього, зазначає, що слідчим суддею при розгляді вищевказаного клопотання не враховано, що при долученні копій документів необхідно засвідчувати їх вірність відповідно до положення "Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях", затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 року № 1000/5, ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами. В п. 2 розділу 1 глави І Правил зазначено, що копія документа - документ, що містить точне знакове відтворення змісту та інформації іншого документа і в окремих випадках - деяких його зовнішніх ознак.

Вважає, що надані ксерокопії, які ніким не завірені, не можуть слугувати доказами на підтвердження будь-яких фактів, а оригіналів документів в судовому засіданні не представлено.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити доповнену апеляційну скаргу захисника із наведених в ній мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення вказаної апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді взяття під варту, суд перевірив, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів не викликає.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам - є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та відомості про його особу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Лабіта проти Італії № 26772/95).

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

При цьому, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого, врахувавши конкретні обставини кримінального провадження, також дійшов вірного висновку визначити підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави відповідно до ст.182 КПК України.

Колегія суддів вважає, що, враховуючи обставини даного кримінального провадження, на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід із визначеним слідчим суддею розміром застави зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів у даному кримінальному провадженні, зокрема: протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколу допиту свідка ОСОБА_17 , протоколу допиту свідка ОСОБА_18 , протоколу тимчасового доступу до документів; висновку експерта № 443/444/15-22 від 26 серпня 2015 року; висновку експерта № 1.1-382/15 від 16 жовтня 2015 року; висновку експерта № 1.1-33/16 від 11 лютого 2016 року; висновком експерта № 1.1-65/16 від 16 лютого 2016 року; заявами ОСОБА_7 в ДВС від 07 липня 2015 року; договору повернення боргу від 03 липня 2015 року; актів державного виконавця від 07 липня 2015 року; заяви ОСОБА_7 про вчинення відносно нього злочину; протоколу допиту ОСОБА_7 як потерпілого від 13 серпня 2015 року в кримінальному провадженні, відкритому за поданою ним заявою про вчинення відносно нього злочину; заяви ОСОБА_7 від 08 липня 2015 року та від 27 серпня 2015 року, - зробив правильний висновок, що інформація, яка міститься в зазначених доказах, підтверджує існування у справі безпосереднього зв`язку між ним та кримінальним правопорушенням, у якому він підозрюється.

Крім того, суд при обранні запобіжного заходу також врахував особу підозрюваного, його сімейний стан, соціальні зв`язки, зміст характеристик та рекомендаційного листа щодо підозрюваного, які є позитивними, характер вчинення кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує особі у випадку визнання підозрюваного винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, того, що підозрюваний тривалий час ухилявся від органу досудового розслідування, у звязку з чим знаходився у розшуку, а тому прийшов до вірного висновку щодо неможливості застосування більш мякого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою з визначенням розміру застави.

За таких обставин ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш мякого запобіжного заходу, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Доводи захисника з приводу того, що слідчий не мав права звертатись до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу щодо адвоката на увагу не заслуговують, оскільки звернення до слідчого судді з таким клопотанням є не слідчою, а процесуальною дією, відповідно до якої слідчий, прокурор згідно ст.184 КПК України подає таке клопотання до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа, і будь-яких обмежень з цього приводу діючим КПК України не передбачено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 407 ч. 3 п. 1, ч.1 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2018 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, - без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи