ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/2388/19 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/280/19 Доповідач в 2 інст.: ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 березня 2019 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, депутата Новоуспенівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Веселівського району Запорізької області, керівника фермерського господарства ОСОБА_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 4 травня 2019 року, з визначенням застави у розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 76 840 гривень, а також з роз`ясненням обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 521 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 000 841 гривень.
Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що Наказом першого заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області ОСОБА_10 від 28.01.2019 № 15 створено екзаменаційну комісію з приймання теоретичних та практичних іспитів для отримання права на керування машинами та видачі за їх результатами посвідчення тракториста-машиніста у складі: голова комісії ОСОБА_11 - начальник відділу реєстрації сільськогосподарської техніки, членів комісії: ОСОБА_12 - головний спеціаліст вказаного відділу, ОСОБА_13 - головний спеціаліст відділу нагляду в насінництві та розсадництві управління фітосанітарної безпеки зазначеного управління.

У січні 2019 року, більш точний час органом досудового слідства не встановлено, ОСОБА_14 звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області з метою отримання в установленому законом порядку посвідчення тракториста-машиніста категорії А1, А2, В1.

Встановлено, що ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вступив у попередню змову з невстановленими службовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, спрямовану на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_15 за вчинення дій, з використанням наданого їм службового становища, а саме за видачу посвідчення тракториста-машиніста, категорії А1, А2, В1 та безперешкодне складання останнім підсумкових іспитів.

Для реалізації злочинного умислу ОСОБА_11 , діючи узгоджено з

невстановленими службовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, в той же день, вступив у змову з раніше знайомим ОСОБА_7 , в обов`язок якого входило сприяння вчиненню злочину шляхом створення умов для передачі неправомірної вигоди та безпосереднє отримання неправомірної вигоди від вказаної особи для її подальшого розподілу між учасниками злочину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_11 в день звернення ОСОБА_15 до Головного управління Держпродспожив служби в Запорізькій області направив останнього до ОСОБА_7 під приводом повідомлення останнім умов отримання посвідчення тракториста-машиніста категорії А1, А2, В1. У свою чергу, ОСОБА_7 у той же день, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи у змові з ОСОБА_11 , спрямованій на отримання неправомірної вигоди, повідомив ОСОБА_16 про складність процедури отримання посвідчення тракториста-машиніста категорії А1, А2, В1 та можливість позитивного вирішення даного питання лише при наданні неправомірної вигоди службовим особам Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області в сумі 10000 грн. При цьому, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_15 , що у разі надання ним неправомірної вигоди, ОСОБА_11 та інші службові особи зазначеного управління забезпечать складання документів щодо проходження ним навчання та позитивного складання підсумкових іспитів для отримання посвідчення тракториста-машиніста, без фактичного проходження даної процедури.

Крім того, під час спілкування з ОСОБА_17 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_7 повідомив останньому, що у разі відмови передати неправомірну вигоду, ОСОБА_11 та інші службові особи Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області створять умови, за яких ОСОБА_14 взагалі не зможе пройти навчання та не буде допущений до підсумкових іспитів.

Таким чином, ОСОБА_11 , діючи у змові з невстановленими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області та ОСОБА_7 , умисно створили умови, за яких ОСОБА_14 вимушений був надати їм неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

Надалі, 23.01.2019, приблизно о 12 годині 45 хвилин ОСОБА_7 , діючи у змові з ОСОБА_11 , іншими службовими особами зазначеного управління, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на одержання від ОСОБА_15 неправомірної вигоди, перебуваючи біля входу до приміщення будівлі Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 105а, отримав від ОСОБА_15 частину неправомірної вигоди у сумі 4000 гривень за вирішення питання щодо безперешкодного складання іспиту та видачі ОСОБА_16 посвідчення тракториста-машиніста категорії А1, А2, В1.

З метою отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_15 , ОСОБА_11 при невстановлених досудовим слідством обставинах була виготовлена та підписана екзаменаційна картка від 01.03.2019, згідно з якою ОСОБА_14 успішно склав теоретичний та практичний іспит для отримання посвідчення тракториста-машиніста категорії А1, А2, В1. Вищезазначений документ також підписано і іншою невстановленою службовою особою Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області. В дійсності ОСОБА_14 іспити для отримання посвідчення тракториста-машиніста вказаних категорій не складав.

01.03.2019 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Запорізькій області виготовлено посвідчення тракториста-машиніста серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_18 з відкритими категоріями А1, А2, В1. У подальшому, з метою одержання неправомірної вгоди, невстановлені службові особи Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, при невстановлених досудовим слідством обставинах передали вказане посвідчення тракториста-машиніста ОСОБА_7 для вручення його ОСОБА_19

05.03.2019 приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 105а, діючи у змові з ОСОБА_11 та іншими невстановленими службовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, передав ОСОБА_16 посвідчення тракториста-машиніста серія НОМЕР_1 , за що останнім було надано ОСОБА_7 другу частину неправомірної вигоди в сумі 6000 грн., для подальшої її передачі ОСОБА_11 та іншим невстановленим службовим особам Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області.

Таким чином, у період з січня 2019 року по 05.03.2019 ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області та ОСОБА_7 , отримали від ОСОБА_15 неправомірну вигоду на загальну суму 10000 грн. за вчинення дій, з використанням наданого їм службового становища, а саме оформлення документів щодо складання ОСОБА_17 підсумкових іспитів та видачу йому посвідчення тракториста-машиніста, категорії А1, А2, В1.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 694 від 08.07.2009 затверджено Порядок відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів (далі по тексту Порядок).

Відповідно до п. 2 Порядку реєстрація та зняття з обліку машин проводяться територіальними органами Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - територіальні органи Держпродспоживслужби).

До проведення реєстрації, тимчасової реєстрації (крім реєстрації, тимчасової реєстрації нових машин, які не були зареєстровані територіальними органами Держпродспоживслужби), перереєстрації, зняття з обліку (крім зняття з обліку машини у зв`язку з вибракуванням), оформлення акта про присвоєння ідентифікаційного номера машини та видачі власнику машини або іншій особі, яка використовує її на законних підставах (далі - власник), дублікатів реєстраційних документів або номерних знаків спеціалістами з проведення обстеження машини на відповідність її ідентифікаційних номерів і супровідних документів на предмет фальсифікації, які пройшли підготовку для провадження такого виду діяльності, проводиться дослідження таких машин.

Нові машини, які не зареєстровані територіальними органами Держпродспоживслужби, реєструються (тимчасово реєструються) після їх огляду державними інспекторами за місцем їх реєстрації. Місце огляду власник узгоджує з державним інспектором в Автономній Республіці Крим, області, м. Києві, Севастополі або в районі.

Реєстрація та зняття з обліку машин здійснюються після отримання власником відповідного висновку спеціаліста з проведення обстеження машини на відповідність ідентифікаційних номерів і супровідних документів на предмет фальсифікації (далі - висновок спеціаліста) за встановленою Мінагрополітики України формою.

Відповідно до п. 4 вказаного Порядку машина реєструється протягом семи днів на підставі зареєстрованої в установленому порядку державним інспектором заяви власника або уповноваженої ним особи у разі, коли документи, що додаються до заяви, подані у повному обсязі.

До заяви додаються:

1) документи, що підтверджують право власності або правомірність використання машини;

2) документи, що підтверджують сплату передбачених законодавством податків, а також зборів за послуги, що надаються територіальним органом Держпродспоживслужби;

3) копії паспорта та картки фізичної особи - платника податків про

присвоєння ідентифікаційного номера Державного реєстру фізичних осіб -

платників податків та інших обов`язкових платників (для фізичної особи);

4) документ, що посвідчує особу представника власника та його

повноваження (у разі потреби);

5) свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про її зняття з обліку попереднім власником (якщо машина перебувала в експлуатації та була зареєстрована в територіальному органі Держпродспоживслужби чи іншому державному органі);

6)митна декларація ( 450-2012-п ) на паперовому носії або її копія, засвідчена в установленому порядку, або електронна митна декларація, або уніфікована митна квитанція МД-1 ( za066-05 ) - для машин, що ввезені на митну територію України та реєструються вперше;

7)акт про присвоєння ідентифікаційного номера (у разі реєстрації машини, якій ідентифікаційний номер присвоєно відповідно до пункту 14 цього Порядку);

8-1) висновок спеціаліста;

8-2) для машин, які реєструються вперше:

- декларація про відповідність, оформлена виробником або його

уповноваженим представником, для машин, на які поширюється дія Технічного регламенту безпеки машин затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 № 62;

- сертифікат затвердження типу, виданий органом з оцінки відповідності, призначеним в установленому порядку на провадження діяльності щодо затвердження типу, - для машин, на які поширюється дія Технічного регламенту затвердження типу сільськогосподарських та лісогосподарських тракторів, їх причепів і змінних причіпних машин, систем, складових частин та окремих технічних вузлів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 р. № 1367;

- сертифікат відповідності затвердженому типу, оформлений виробником або його уповноваженим представником на підставі сертифіката затвердження типу, - для машин, на які поширюється дія Технічного регламенту затвердження типу сільськогосподарських та лісогосподарських тракторів, їх причепів і змінних причіпних машин, систем, складових частин та окремих технічних вузлів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1367 ( 1367-2011-п).

9) інші документи у випадках, визначених цим Порядком.

Відповідно до п. 5 вказаного Порядку на кожну зареєстровану машину видається свідоцтво про реєстрацію машини або талон тимчасового обліку машини (далі - реєстраційний документ), зразки яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.1992 №47.

Відповідно до п. 14 вказаного Порядку машині без ідентифікаційного номера його присвоєння здійснюється за направленням територіального органу Держпродспоживслужби уповноваженою юридичною особою, визначеною територіальним органом Держпродспоживслужби на конкурсних засадах, з установленням обліково-ідентифікаційної таблички та складенням відповідного акта, один примірник якого видається для реєстрації в територіальному органі Держпродспоживслужби, а другий разом з направленням територіального органу Держпродспоживслужби зберігається в уповноваженої юридичної особи протягом п`яти років.

Підставою для списання ідентифікаційного номера є акт про його присвоєння.

За бажанням власника може встановлюватися кілька обліково-ідентифікаційних табличок на машині з обов`язковим зазначенням в акті їх місця розташування та із схематичним зображенням такого номера на зворотному боці акта.

Ідентифікаційний номер, встановлений на складових частинах (вузлах і агрегатах) машини, навісному та причіпному обладнанні чи інвентарі у інший спосіб, ніж передбачено абзацом першим цього пункту, вважається недійсним та не вноситься до реєстраційного документа, книги реєстрації та уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи.

Контроль за додержанням порядку присвоєння ідентифікаційних номерів здійснює Держпродспоживслужба.

Відповідно до п. 24 вказаного Порядку у разі перебування машини за межами району, де проводиться її реєстрація, або зняття з обліку допускається здійснення огляду машини спеціалістом з проведення обстеження машини на відповідність її ідентифікаційних номерів і супровідних документів на предмет фальсифікації, які пройшли підготовку для провадження такого виду діяльності, у районі, в якому машина перебуває тимчасово, з видачею відповідного висновку, строк дії якого становить 30 діб.

Відповідно до п. 26 вказаного Порядку реєстрація або зняття з обліку машин проводяться за умови попередньої сплати їх власниками передбачених законодавством податків.

Відповідно до п. 27 вказаного Порядку експлуатація машини, не зареєстрованої в територіальному органі Держпродспоживслужби, або без номерного знака "Транзит" забороняється.

Відповідно до п. 28 вказаного Порядку документи, що подані для реєстрації та зняття з обліку машин, зберігаються в територіальному органі Держпродспоживслужби протягом п`яти років, а для машин, переданих в оренду, - протягом строку оренди. Книги реєстрації зберігаються в територіальному органі Держпродспоживслужби протягом 25 років з часу проведення останнього запису про реєстрацію. По закінченні строку зберігання зазначені документи та книги реєстрації підлягають знищенню в установленому порядку.

На початку лютого 2019 року, більш точний час органом досудового слідства не встановлений, ОСОБА_20 звернувся до Головного управління

Держпродспоживслужби в Запорізькій області з метою постановлення на облік тракторного причепа, отримання реєстраційних документів та державних номерних знаків. Після цього у ОСОБА_11 , який обіймає посаду начальника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області та постійно виконує функції представника влади, а отже, згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України, являється службовою особою, виник умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_20 за вчинення дій, з використанням наданого йому службового становища, а саме: реєстрації тракторного причепу, видачу реєстраційних документів та державних номерних знаків.

Для реалізації злочинного умислу ОСОБА_11 , діючи повторно, в той же день, вступив у змову з раніше знайомим ОСОБА_7 , в обов`язок якого входило сприяти вчиненню злочину шляхом створення умов для передачі неправомірної вигоди та безпосереднє отримання неправомірної вигоди від вказаної особи для її подальшого розподілу між учасниками злочину.

Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди ОСОБА_11 , в день звернення ОСОБА_20 до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, діючи повторно, направив останнього до ОСОБА_7 під приводом повідомлення останнім умов проведення реєстрації тракторного причепу. В свою чергу ОСОБА_7 в той же день, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, у змові з ОСОБА_11 , спрямованій на отримання неправомірної вигоди, повідомив ОСОБА_20 про складність процедури реєстрації тракторного причепу без наявності первинних реєстраційних документів та можливість позитивного вирішення даного питання лише при наданні неправомірної вигоди службовим особам Головного управління Держпродспожив служби в Запорізькій області в сумі 7 000 грн. При цьому ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_20 , що у разі надання ним неправомірної вигоди, він та ОСОБА_11 забезпечать складання всіх необхідних документів для проведення реєстрації тракторного причепу та безперешкодне отримання ним реєстраційних документів та номерних знаків.

Крім того, під час спілкування з ОСОБА_20 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_7 повідомив останньому, що у разі відмови передати неправомірну вигоду, начальник відділу реєстрації сільськогосподарської техніки ОСОБА_11 створить умови за яких ОСОБА_20 взагалі не зможе пройти процедуру реєстрації вказаного причепа.

Таким чином ОСОБА_11 та ОСОБА_7 умисно створили умови, за яких ОСОБА_20 вимушений був надати їм неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

11.02.2019 у денний час потерпілий ОСОБА_20 на вимогу ОСОБА_7 прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де в порушення п. 4 Порядку, яким передбачено подання документів заявником безпосередньо до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, останній прийняв від нього наступні документи: 4 фотографії причепу, копію паспорта громадянина України та картки фізичної особи платника податків.

У подальшому вказані документи ОСОБА_7 , при невстановлених досудовим слідством обставинах та час, передав ОСОБА_11 для проведення ними відповідних реєстраційних дій, які ними повинні були здійснюватись на виконанні домовленості щодо отримання неправомірної вигоди.

20.02.2019 приблизно о 12 годині 45 хвилин ОСОБА_7 , діючи у змові з ОСОБА_11 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на одержання від ОСОБА_20 неправомірної вигоди, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , одержав від ОСОБА_20 частину неправомірної вигоди у сумі 2000 гривень для їх подальшої передачі начальнику відділу реєстрації сільськогосподарської техніки ОСОБА_11 за вирішення питання щодо реєстрації тракторного причепу, видачу реєстраційних документів та державного номерного знаку.

З метою отримання неправомірної вигоди ОСОБА_11 , при невстановлених досудовим слідством обставинах та часу, складено та підписано акт огляду машини від 04.03.2019, а саме причепа 2ПТС4 власником якого є ОСОБА_20 , до якого була внесена завідомо неправдива інформація щодо року випуску - 1988, заводського номеру - НОМЕР_2 та місця проведення огляду - АДРЕСА_3 . У дійсності ж огляд вказаного причепа не здійснювався. Крім того, ОСОБА_7 , діючи у змові з ОСОБА_21 , направленій на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_20 , при невстановлених досудовим слідством обставинах склав та підписав висновок № ЗП 000841 від 05.03.2019 до якого вніс завідомо неправдиву інформацію щодо обстеження причепа 2ПТС-4, 1988 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 та надав висновок про відсутність ознак фізичного вручання та фальсифікації до даного причепа. Зазначений документ, ОСОБА_7 , при невстановлених досудовим слідством обставинах надав до Головного управління Держпродспожив служби в Запорізькій області.

28.02.2019 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Запорізькій області здійснено державну реєстрацію причепа 2ПТС-4, власником якого зазначено ОСОБА_20 та виготовлено свідоцтво про реєстрацію машини, серія НОМЕР_3 . При невстановлених досудовим слідством обставинах, зазначене свідоцтво ОСОБА_11 передав ОСОБА_7 , з метою подальшої передачі його ОСОБА_20 та одержання від нього неправомірної вигоди.

05.03.2019 приблизно о 14 год. 25 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , діючі у змові з ОСОБА_11 , ОСОБА_7 передав ОСОБА_20 свідоцтво про реєстрацію машини, серія НОМЕР_3 , за що останнім було надано йому другу частину неправомірної вигоди в сумі 6000 грн. для подальшої її передачі начальнику відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області ОСОБА_11 .

Таким чином, у період з січня 2019 року по 05.03.2019 ОСОБА_11 , за пособництвом ОСОБА_7 , діючи повторно, отримав від ОСОБА_20 неправомірну вигоду на загальну суму 7000 грн., за вчинення дій, з використанням наданого йому службового становища, а саме: реєстрації тракторного причепу, видачу реєстраційних документів та державних номерних знаків.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, яке кваліфікується як пособництво в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене повторно, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

06.03.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Задовольняючи частково клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного та дані про його особу, які свідчать, що він має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, врахував наявність ризиків, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України та погодився з доводами слідчого про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити повністю та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, в розмірі 1000841 грн. (521 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

У разі внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими

обвинуваченими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідального органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину розмір застави може бути визначено в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, положеннями статті 182 КПК України передбачено визначення застави у розмірі, який перевищує вказані вище межі встановленого розміру прожиткового мінімуму, якщо застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, покладених на неї обов`язків.

Слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні двох епізодів тяжких злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, та злочин, згідно з приміткою до ст. 45 КК України відноситься до корупційного злочину.

Окрім цього, слідчим суддею також не взято до уваги, що на даний час по вказаному кримінальному провадженню досудове розслідування триває, на цей час не встановлено повного кола посібників та учасників, залучених до злочинної схеми, які можуть бути причетні до систематичного вимагання неправомірної вигоди від громадян, місцезнаходження всіх документів, які підтверджують причетність підозрюваного та інших осіб до злочинної діяльності.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням обставин кримінального провадження, тяжкості вчиненого злочину, те, що підозрюваний є депутатом об`єднаної територіальної громади, кількості вчинених епізодів злочинів, вилучених в ході проведення обшуку в ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області документів, поданих особами для реєстрації машин, прийняття іспитів та видачі посвідчень тракториста-машиніста, та документів, які вилучені під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , які можуть свідчити про системне вимагання неправомірної вигоди від громадян, прокурор вважає, що у слідчого судді були всі підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 розміру застави, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, обставини кримінального провадження, особливу соціальну небезпеку діяння, дані про особу підозрюваного, запобігання ризикам, вказаним у клопотанні слідчого, прокурор вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, який буде достатнім стимулюючим засобом, щоб запобігти бажанню останнього перешкоджати у кримінальному провадженні, що перевищує встановлений ч.5 ст.182 КПК України розмір застави та призначити заставу в розмірі 521 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 1000841 грн. Вказана сума достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Рішення слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ніким із учасників процесу не оскаржується, тому колегія суддів, розглядає апеляційну скаргу в межах заявлених у ній вимог, а саме в частині визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки, з передбачених статтею 194 КПК України, будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину встановлюється розмір застави від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вимоги апелянта про необхідність визначення застави в межах 521 розміру прожиткового мінімуму, колегія суддів вважає безпідставними.

Згідно положень ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Стороною обвинувачення не наведено доказів, які б вказували на той факт, що застава у розмірі 40 прожиткових мінімумів, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків. Апелянтом не обґрунтовано чому застава лише в розмірі 521 розмірів прожиткового мінімуму зможе забезпечити виконання цих обов`язків, не надано доказів, що підозрюваний взагалі має можливість внести таку заставу.

Така позиція прокурора фактично спрямована на унеможливлення реалізації права підозрюваного щодо внесення застави та не відповідає засадам кримінального провадження щодо забезпечення заходу кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання про обрання запобіжного заходу, ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, що було враховано слідчим суддею при визначені розміру застави, який, визначено в середніх межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Судова колегія, при розв`язанні заявленої апеляційної скарги, також звертає увагу на явки підозрюваного за викликами до суду апеляційної інстанції та відсутність відомостей щодо порушення ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, що вказує на безпідставність доводів апеляції про недостатній розмір, застосованої до підозрюваного застави.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, тому підстав для її зміни чи скасування не має.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 березня 2019 року, якою у відношенні ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави в розмірі 76 840 грн., залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Дата документу Справа № 335/2388/19