н/п 1-кп/640/358/19
"05" лютого 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,-
У провадженні суду знаходиться дане кримінальне провадження, по якому проводиться судовий розгляд.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про продовження строку тримання під ОСОБА_6 , враховуючи ризики, передбачені п.1,4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та те, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченої не може запобігти ризикам, які існують, а також просила суд врахувати кількість епізодів злочинної діляності та прийняти до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченій запобіжний захід у виді тримання під варту не відпали, що унеможливлює застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачена не працює, раніше судима, не має постійних соціальних зв`язків, може вплинути на свідків, понятих, які ще не допитані по справі.
Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтрииав, обвинувачена ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора не заперечувала.
Відповідно до ст. 331 ч.3 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_5 , суд враховує наявність ризиків, передбачених п.1, п.4, п.5. ч. 1 ст. 177 КПК України: можливість ОСОБА_5 переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у скоєні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується, враховуючи ті обставини, що обвинувачена не працює та не має офіційних джерел існування, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому, суд продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 60 днів, тобто до 2 квітня 2019 р.
При цьому, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченим злочину, можливість незаконного впливу на свідків, які ще судом не допитані, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.
Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.
Керуючись ст. 177, 178, 331, 372 КПК України, суд, -
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін - у вигляді тримання під вартою, продовживши строк цього запобіжного заходу до 60 днів, тобто до 2 квітня 2019 р.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1