КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Києві, одружений, має на утриманні сина 2015 року народження, є помічником адвоката, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189КК України.

за участю
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 20 грудня 2018 року включно.
Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжких кримінальних правопорушень, наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, тяжкість злочинів за якими оголошено підозру, дані про особу підозрюваного та прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді місцевого суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.
Як вважає сторона захисту, зазначена ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, внаслідок неповноти судового розгляду та неправильного застосування законів України, а також з грубим порушенням вимог ст. ст. 5, 6, 7, 9, 10, 11, 14, 18 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод".
В обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на те, що слідчий суддя постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всупереч вимогам ст. 177 КПК України, не обґрунтувала та не навела жодних доказів того, що підозрюваний буде намагатися ухилятися чи переховуватися від органів досудового розслідування та суду або від виконання процесуальних рішень, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення або будь-які інші протиправні дії, перешкоджаючи виконанню завдань та службових обов`язків співробітникам правоохоронних органів та буде намагатися будь-яким чином незаконно впливати на свідків.
Звертає увагу на те, що ОСОБА_10 є особою молодого віку, має стійкі соціальні зв`язки, одружений, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, проживає з родиною, має постійне місце роботи, за яким характеризується виключно позитивно, фактично зареєстрований та проживає в м. Києві, не судимий, що на думку захисника нівелює наявність ризиків неправомірної поведінки останнього.

Автор апеляційної скарги в обгрунтування своєї позиції наводить практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справах "Харченко проти України", "Єлоєв проти України", тощо та вважає, що слідчим суддею не в повній мірі враховано дані про особу підозрюваного в розумінні ст. 178 КПК України, на підставі чого застосований запобіжний захід є таким, що не відповідає особі підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисникане підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000138 від 24 травня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 2 та ч. 4 ст. 189, ст. 255 ч. 1 ст. 256 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів та маючи злочинний досвід для вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з протиправним заволодінням чужим майном, усвідомлюючи неспроможність одноособово реалізувати свій злочинний намір, спланував досягнути поставленої мети за рахунок створення і керування стійкою ієрархічною структурою - злочинною організацією, яку він почав формувати приблизно у 2016 році (більш точний період часу натепер стороною обвинувачення не встановлений), обравши направленістю її діяльності - систематичне вимагання чужого майна, поєднане з погрозами насильства над потерпілими та їх близькими родичами, обмеженням їх прав, свобод та інших законних інтересів, а також шляхом розголошення відомостей, які потерпілі та їх близькі родичі бажають зберегти в таємниці.
Визначившись з напрямом протиправної діяльності та поклавши на себе функції організатора і керівника організації, ОСОБА_10 особисто підібрав її учасників. Забезпечуючи при цьому стійкість організованої групи, керованість і тривалість намічених ним злочинних дій, він використовував для відбору кандидатів їх особисті якості - схильність до вчинення корисливих злочинів, набуті ними навички під час скоєння аналогічних злочинів у минулому, умови та спосіб їх життя, фізичний стан, зв`язки, здатність до підпорядкування, тощо.

22 жовтня 2018 року о 21 год. 30 хв. ОСОБА_10 , знаходячись біля будівля 9, розташованої по вул. Набережно-Хрещатицька в м. Києві, був затриманий співробітниками поліції на підставі ст. 208 КПК України.

23 жовтня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних порушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у створенні злочинної організації з метою вчинення особливо тяжкого злочину, а також у керівництві такою організацією, участі у ній та злочинах, вчинюваних такою організацією, а також у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, обмеження прав, свобод та законних інтересів цих осіб, а також розголошення відомостей, які потерпілий та його близькі родичі бажають берегти в таємниці (вимагання), поєднаному з насильством, небезпечним для здоров`я потерпілого, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчиненого повторно у складі злочинної організації.

23 жовтня 2018 року старший слідчий Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , за погодженням із заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року, зазначене клопотання було задоволено.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурорів та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_6 , в їх сукупності.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування іншого ризику неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_6 знищити або спотворити речі, що мають істотне значення для досудового розслідування, та які ще не встановлені та не вилучені.
Також ОСОБА_10 може незаконно впливати на свідків, потерпілих чи інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні.
ОСОБА_10 може вчинити інше кримінальне правопорушення, та продовжити кримінальні правопорушення у яких підозрюється.
Враховуючи викладене, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Дані, на які посилаються в своїй апеляційній скарзі захисник, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, матеріали судової справи не містять.
За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень із застосуванням насильства та з погрозою застосування насильства.
Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по провадженню не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_10 , даних про його особу, застосував йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 20 грудня 2018 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1299/2018
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1