справа № 173/997/17
провадження № 1-кп/208/170/18
УХВАЛА
21 листопада 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії судів:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

представник потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

при вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, п.12,13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.1,12,13 ч.2 ст.115 КК України. Під час досудового розгляду до обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, п.12,13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.1,12,13 ч.2 ст.115 КК України

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.09.2018 року дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_8 було продовжено до 22.11.2018 року.

У судовому засіданні прокурор висловив думку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , оскільки ризики, визначені ст.177 КПК України не зменшилися, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу немає.

Представник потерпілої вважав клопотання таким що підлягає задоволенню. Зазначив що члени родини обвинуваченого висловлюють на адресу потерпілої погрози.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 у судовому засідання проти задоволення вказаного клопотання заперечив, вказав що ризики прокурором не доведені. Заявив клопотання щодо заміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав захисника, посилається на наявність міцних соціальних зв`язків, поганий стан здоров`я, він признаний по життєво інвалідом третьої групи, йому необхідно терміново проходити лікування, недоведеність його вини жодним доказом, обмова його з боку потерпілих та свідків.

При вирішенні вказаного питання судом приймалось до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Також, Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, а тому, не зважаючи на всі позитивні характеристики, наведені захистом, не зважаючи на наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, поганий стан здоров`я, суд вважає наявними ризик, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі, зможе вчинити спроби переховуватись від суду, з огляду на покарання, яке йому загрожує у випадку встановлення судом його винності.

Суд заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_8 такого запобіжного заходу як взяття під варту, не зменшилися та не перестали існувати, обставини, що враховувалися суддею при обранні ОСОБА_8 заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не має, не всі свідки з боку обвинувачення допитані, сам обвинувачений ще не допитувався.

Керуючись ст.. ст.177,178,183,197,315,316,331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.01.2019 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3