Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2019 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представників ТОВ «СІТОНІЯ ОЙЛ» - адвоката ОСОБА_3 , директора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання представника ТОВ «СІТОНІЯ-ОЙЛ» - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «СІТОНІЯ-ОЙЛ» - адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002035 від 04 серпня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року, накладено арешт на майно, а саме на грошові кошти, які у безготівковому вигляді знаходяться на рахунках ТОВ «СІТОНІЯ-ОЙЛ» в банківських установах - ПАT «ПУМБ» (МФО 334851), рахунок № НОМЕР_1 (українська гривня), відкритий 02.06.2017; ПАT «ПУМБ» (МФО 334851), рахунок № НОМЕР_2 (ЄВРО), відкритий 02.06.2017; ПАT «ПУМБ» (МФО 334851), рахунок № НОМЕР_2 (ДОЛАР США), відкритий 02.06.2017; ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 300711), рахунок № НОМЕР_3 (ЄВРО), відкритий 05.10.2017; ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 300711), рахунок № НОМЕР_4 (українська гривня), відкритий 15.06.2017; ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 300711), рахунок № НОМЕР_5 (українська гривня), відкритий 22.06.2017.
Вказує, що досудове розслідування кримінального провадження №0002035 від 04 серпня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України, триває більше 28 місяців. За цей час жодній посадовій особі ТОВ «СІТОНІЯ-ОЙЛ» про підозру повідомлено не було, в той час, як на належні товариству грошові кошти був накладений арешт.

Зазначає, що ТОВ «СІТОНІЯ-ОЙЛ» не є контрагентом будь-яких підприємств стосовно яких порушені кримінальні провадження. Посадові особи ТОВ «СІТОНІЯ-ОЙЛ» до органів досудового слідства не викликались та не допитувались. Товариство веде господарську діяльність виключно в рамках правого поля, визначеного законодавством України. А тому просить скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року, у кримінальному провадженні №0002035 від 04 серпня 2016 року.
В судовому засіданні представники ТОВ «СІТОНІЯ ОЙЛ» - адвокат ОСОБА_3 , директор ОСОБА_4 клопотання про скасування арешту майна підтримали з підстав, викладених в мотивувальній частині клопотання, окрім цього вказали, що посадових осіб ТОВ «СІТОНІЯ ОЙЛ» не було викликано для проведення допитів, або будь-яких інших слідчих дій в рамках даного кримінального провадження, просили звернути увагу на те, що фактично арешт на грошові кошти накладений не був.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як убачається зі змісту ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09.10.2018 року про накладення арешту, заходи забезпечення кримінального провадження вжито на підставі наданих слідчим документів, оскільки в ході здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено організоване злочинне угрупування, члени якого причетні до впровадження протиправних фінансових механізмів, направлених на незаконне переведення безготівкових грошових коштів у готівку, зменшення податкового навантаження на вітчизняні суб`єкти господарської діяльності (далі - СГД) та розкрадання державних/бюджетних коштів за сприяння службових осіб ГУ ДФС у м. Києві.
Крім того, у слідства є достатні підстави вважати, що грошові кошти, які розміщені на вказаних рахунках, є предметом та доказом розслідуваних злочинів, передбачених ч. 2 ст.364, ч. 3 ст.212 КК України, тобто здобуті злочинним шляхом.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування проводиться розслідування злочинів за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України.

На час розгляду клопотання про скасування арешту в суді представниками ТОВ «СІТОНІЯ-ОЙЛ» - адвокатом ОСОБА_3 , директором ОСОБА_4 , які не були присутніми при розгляді клопотання про накладення арешту на майно, надано: довідку про наявність працівників в ТОВ «СІТОНІЯ-ОЙЛ», штатний розклад з 01.01.2019 року, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 23.01.2019 року.

В судовому засіданні, було встановлено, що посадових осіб ТОВ «СІТОНІЯ-ОЙЛ» жодного разу під час здійснення досудового розслідування не викликали до слідчого або прокурора для проведення будь-яких слідчих дій за їх участі, у тому числі допитів, повідомлення про підозру посадовим особам ТОВ «СІТОНІЯ-ОЙЛ» вручено не було.
Тобто представники ТОВ «СІТОНІЯ-ОЙЛ» в судовому засіданні довели відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, що в подальшому у застосуванні арешту майна відпала потреба.
Вирішуючи клопотання, необхідно врахувати загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип співмірності.

Як слідує з практики Європейського суду з прав людини, якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у праві «Інтерсплав проти України»).

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
Також, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 132 КПК України, слідчий суддя виходить з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з даних, що були здобуті під час розслідування кримінального провадження, а також тієї обставини, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті майна відпала, оскільки слідчий двічі не з`явився в судове засідання та не висловив власну позицію щодо необхідності у забезпеченні арешту вказаного майна, окрім цього з моменту внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, а саме з 04.08.2016 року жодну посадову особу ТОВ «СІТОНІЯ-ОЙЛ» не було допитано в рамках даного кримінального провадження, жодна з посадових осіб не має статусу підозрюваного, також слідчий суддя звертає увагу на те, що ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09.10.2018 року щодо накладення арешту на майно не пред`являлась до виконання, тобто арешт фактично на грошові кошти не накладався, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання представника ТОВ «СІТОНІЯ-ОЙЛ» - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року, у кримінальному провадженні №0002035 від 04 серпня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України, а саме на грошові кошти, які у безготівковому вигляді знаходяться на рахунках ТОВ «СІТОНІЯ-ОЙЛ» в банківських установах - ПАT «ПУМБ» (МФО 334851), рахунок № НОМЕР_1 (українська гривня), відкритий 02.06.2017; ПАT «ПУМБ» (МФО 334851), рахунок № НОМЕР_2 (ЄВРО), відкритий 02.06.2017; ПАT «ПУМБ» (МФО 334851), рахунок № НОМЕР_2 (ДОЛАР США), відкритий 02.06.2017; ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 300711), рахунок № НОМЕР_3 (ЄВРО), відкритий 05.10.2017; ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 300711), рахунок № НОМЕР_4 (українська гривня), відкритий 15.06.2017; ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 300711), рахунок № НОМЕР_5 (українська гривня), відкритий 22.06.2017.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосереднього до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1