йСправа № 304/1104/18 Провадження № 1-кп/304/142/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000192 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, розлученого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною професійно-технічною освітою, неодруженого, українця, громадянина України, раніше судимого:

- 21 серпня 2015 року вироком Перечинського районного суду Закарпатської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин;

- 25 березня 2016 року вироком Перечинського районного суду Закарпатської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки. Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 08 серпня 2018 року ухвалу Перечинського районного суду від 11 квітня 2018 року про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку скасовано,

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною професійно-технічною освітою, неодруженого, українця, громадянина України, раніше судимого:

- 27 березня 2008 року вироком Перечинського районного суду Закарпатської області за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки;

- 03 липня 2009 року вироком Перечинського районного суду Закарпатської області за ч. 1 ст. 162, ст. 71 КК України до обмеження волі строком на 3 (три) роки два місяці. 22 квітня 2011 року за ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2011 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений на невідбутий строк 1 (один) рік 5 місяців 28 днів,

- 26 березня 2012 року вироком Перечинського районного суду Закарпатської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 71, 72, 81 КК України частково приєднано покарання за попереднім вироком та остаточно призначено до відбування три роки три місяці позбавлення волі,

- 27 листопада 2018 року вироком Перечинського районного суду Закарпатської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 (трьох) років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

10 січня 2018 року близько 23.00 год. обвинувачений ОСОБА_5 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_6 знаходячись на АДРЕСА_1 , з метою заволодіння чужим майном проникли до сараю домогосподарства АДРЕСА_2 , що належить потерпілому ОСОБА_4 , звідки умисно, таємно викрали металеві граблі, пластмасові граблі та металеву косу, після чого, зламавши засув на дверях підсобного приміщення, яке знаходиться навпроти будинку, проникли всередину такого, звідки також викрали металевий ланцюг, довжиною 15 м, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на суму 2 895,50 грн., за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, 27 січня 2018 року близько 20.00 год. обвинувачений ОСОБА_5 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_7 діючи повторно, знаходячись на АДРЕСА_1 , з метою заволодіння чужим майном проникли до підсобного приміщення домогосподарства АДРЕСА_2 , що належить потерпілому ОСОБА_4 , та знаходиться навпроти будинку, звідки умисно, таємно викрали димар для бджіл та передню балку до автомобіля марки «ВАЗ 2121», чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1 114,30 грн., за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинених злочинах визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що всередині січня 2018 року, повертаючись ввечері додому, вирішив щось викрасти із гаража потерпілого ОСОБА_4 , оскільки грошей не мав, але хотів чогось випити. Першого разу, він зустрів обвинуваченого ОСОБА_6 , з яким вони викрали від потерпілого граблі пластмасові та металеві, а також косу та металевий ланцюг, які знаходилися на огородженій території домогосподарства на причепі. Іншого разу вони прийшли до потерпілого з обвинуваченим ОСОБА_7 та, проникнувши до гаражного приміщення, викрали звідти балку до автомобіля та димар для бджіл. Косу та димар вони потім повернули, інші викрадені речі здали на металобрухт, а виручені кошти витратили. Просив суворо його не карати, оскільки про вчинене щиро жалкує, частково відшкодували заподіяну шкоду шляхом повернення викраденого.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині визнали повністю, щиро розкаялися та дали показання аналогічні показанням обвинуваченого ОСОБА_5 . Крім того обвинувачений ОСОБА_6 додав, що за виручені кошти вони з ОСОБА_5 придбали горілку та сигарети, а того вечора він перебував у стані алкогольного сп`яніння, інакше б крадіжку не вчинив. Обвинувачений ОСОБА_7 у свою чергу зазначив, що виручені за балку гроші у сумі 200 грн. вони з ОСОБА_5 поділили порівну, за які він придбав продукти харчування. Про вчинене дуже жалкують, мають намір відшкодувати шкоду потерпілому, а тому просять суворо їх не карати.

Крім показів обвинувачених їх вина у вчинених злочинах стверджується також показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні показав, що усіх обвинувачених знає, оскільки вони проживають з ним на одній вулиці. У січні 2018 року він перебував за кордоном, а обвинувачені тим часом викрадали від нього матеріальні цінності, знаючи, що його немає. Так, вони викрали передню підвіску до автомобіля з мостом, яку здали на металобрухт, а також димар, косу, граблі та ланцюг. Коли він повернувся додому, то ходив до обвинуваченого ОСОБА_6 , запропонувавши повернути викрадені речі, однак той сказав, що нічого не брав. На даний час, завдана йому шкода майже не відшкодована.

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а учасники судового розгляду правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України обмежується визнавальними показами обвинувачених та показаннями потерпілого, а дослідження решти доказів вважає недоцільним.

З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів, в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інкримінованому їм злочині і в межах пред`явленого обвинувачення кваліфікує їх дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, а обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 також повторно.

При призначенні покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України обвинувачені вчинили тяжкий злочин.

Як особа ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за місцем проживання характеризуються посередньо, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебувають, обвинувачений ОСОБА_6 з 2018 року перебуває на диспансерному обліку лікаря-нарколога з діагнозом: F 10.20.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченим, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та намір відшкодувати шкоду потерпілому.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд не знаходить, а обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнає рецидив злочинів.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, суд вважає, що обвинуваченим для їх виправлення і попередження нових злочинів слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано їх дії.

При призначенні покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно яких засудженому має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення і попередження вчинення нових злочинів з урахуванням його особи, ступеня тяжкості вчиненого ним злочину та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. За змістом зазначеного закону покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої особи та запобігання вчиненню нових злочинів.

Крім того, як роз`яснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 вчинив даний злочин 10 січня 2018 року, тобто після ухвалення вироку Перечинського районного суду Закарпатської області від 25 березня 2016 року, за яким йому було призначено покарання у виді позбавлення волі та звільнено від його відбування з іспитовим строком на два роки, тому суд призначатиме ОСОБА_6 покарання за правилами, передбаченими статтею 71 КК України, частково приєднуючи покарання за попереднім вироком.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід обчислювати з моменту його затримання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд також враховує те, що даний злочин вчинено ним до постановлення вироку Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2018 року, а тому призначатиме йому покарання за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з цим, що стосується обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , то суд, беручи до уваги інформацію, викладену у досудових доповідях, згідно якої орган пробації прийшов до висновку, що їх виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе лише у винятковому випадку та для обвинуваченого ОСОБА_7 може становити дуже високу небезпеку для суспільства, оскільки останній повторно вчинив умисний злочин, вже відбував покарання у місцях позбавлення волі, обоє обвинувачених не працюють, не мають стабільного джерела доходу, підтримують зв`язки з особами з кримінальним минулим, не мають конструктивних планів на майбутнє, ведуть антисоціальний спосіб життя, зловживають алкогольними напоями, а також враховуючи тяжкість злочинів, особи винних, які свою вину визнали повністю та щиро розкаялися, та з урахуванням позиції прокурора, який просив застосувати до обвинувачених звільнення від відбування покарання з випробуванням, приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 можливе без відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на них обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.

Строк дії запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у виді домашнього арешту закінчився 19 листопада 2018 року, на даний час клопотань про їх обрання суду не подано, отже питання щодо них судом не розглядається.

Питання речових доказів та процесуальних витрат вирішуватиметься в порядку ст. ст.100, 124 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, с у д, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 25 березня 2016 року у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно до відбуття за сукупністю вироків призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2018 року, остаточно до відбуття ОСОБА_7 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі, а саме димар для бджіл, металеві та пластмасові граблі, металеву косу з дерев`яною ручкою, а також металевий ланцюг, довжиною 1,5 м, що знаходяться на відповідальному зберіганні потерпілого ОСОБА_4 такому повернути.

Процесуальні витрати по справі за проведення судових товарознавчих експертиз № 11/381 від 29 травня 2018 року у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн. та № 11/431 від 21 червня 2018 року у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн. стягнути в рівних долях з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави, а саме по 476 (чотириста сімдесят шість) грн. 67 коп.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду учасники кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1