В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 грудня 2018 року
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 ,розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Запоріжжя,громадянина України,з середньою освітою,не одруженого, офіційно не працевлаштований,зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,раніше судимого
20.03.2017 р.Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.186 КК України до штрафу 850 гривень
24.01.2018 р.Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки
у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

27.08.2018 р.приблизно о 17.00 год. ОСОБА_4 ,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно,з корисливих мотивів,знаходячись у приміщенні торгового залу магазину ТОВ «Український Рітейл» (Торгівельна мережа «Брусничка»), розташованого за адресою м.Запоріжжя,вул.Чарівна,107,шляхом вільного доступу,переконавшись у тому,що за його діями ніхто не спостерігає,намагався таємно викрасти з торгової полиці майно,що належить ТОВ «Український Рітейл»,а саме:сім плиток шоколаду «Мілленіум Преміум молочний пористий» вагою 90 грамів по ціні 14 гр.87 коп.за 1 плитку загальною вартістю 104 гр.90 коп.,десять плиток шоколаду «Мілленіум Преміум білий пористий» вагою 90 грамів по ціні 15 гр.59 коп.за 1 плитку загальною вартістю 155 гр.90 коп.
Викрадене майно ОСОБА_4 сховав у рюкзаку,з викраденим майном направився до виходу з магазину, проте не довів свій злочинний намір до кінця з причин,що не залежали від його волі,так як,почувши зауваження працівника магазину,кинув рюкзак з викраденим майном та був зупинений працівником охорони магазину,у такий спосіб його дії були припинені.Тим самим ОСОБА_4 скоїв не закінчений замах на таємне викрадення майна магазину ТОВ «Український Рітейл» (Торгівельна мережа «Брусничка») на суму 260 гр.02 коп.,оскільки не вчинив усіх дій,які вважав необхідними для доведення злочину до кінця,з причин,що не залежали від його волі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення винуватим себе визнав повністю.Пояснив,що 27.08.2018 р. у вечірній час він знаходився у торгівельному залі магазину «Брусничка», розташованого в м.Запоріжжі по вул.Чарівній,походив між рядами з товаром,взяв з полиці та сховав у рюкзаку вказану у обвинувальному акті кількість плиток шоколаду,які купувати не збирався та без оплати на касі намагався винести з магазину,проте його дії помітив охоронець,біля виходу він був затриманий.У скоєному розкаявся,фактичних обставин справи та доказів,що їх підтверджують,не оспорював.
Відповідно до ч.3,4 ст.349,351 КПК України суд,з урахуванням повного визнання винуватості обвинуваченим,за згодою учасників судового провадження,визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин,що підтверджують винуватість обвинуваченого,які ніким не оспорюються.При цьому суд роз*яснив наслідки,передбачені ч.3 ст.349 КПК України,переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів,що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України»,та кваліфікує його дії по ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна(крадіжка),вчинений повторно,який не було доведено до кінця з причин,що не залежали від волі особи,яка його вчинила.
Як встановлено ст.61 Конституції України,юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до статей 50,65 КК України особі,яка вчинила злочин, має бути призначено покарання,необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.
При призначенні обвинуваченому покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_4 має постійне місце проживання,тяжких наслідків від його дій не настало.
Обставиною,яка пом*якшує покарання обвинуваченого,суд відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у скоєному.
Такі висновки суду ґрунтуються на тому,що обвинувачений засуджує свої дії,визнає винуватість у скоєнні злочину без застережень.
Потерпіла особа не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого та повідомила про відсутність матеріальних претензій.
Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України ,судом не встановлено.
З урахуванням всіх цих обставин у сукупності суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 мінімального покарання,передбаченого санкцією статті КК України,по якій він визнається судом винуватим.
Водночас,обвинувачений раніше був судимий,на шлях виправлення не став,не працював,вчинив злочин протягом іспитового строку,що свідчить про відсутність у нього критичної оцінки до свого суспільно небезпечного та некорисного способу життя,небажання його змінити,ігнорування моральних засад суспільства щодо законослухняної поведінки.
На підстави викладеного вище суд прийшов до висновку,що забезпечити виправлення обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства та контролю за його поведінкою в установі відбування покарання,що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства,з врахуванням принципу відповідності покарання тяжкості та суспільній небезпеці скоєного,з призначенням обвинуваченому мінімального покарання,передбаченого санкцією статті КК України,по якій він визнається судом винуватим
Крім того,при призначенні остаточного покарання необхідно застосувати положення ст.71 КК України,оскільки 24.01.2018 р.Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя ОСОБА_4 був засуджений по ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,яке не відбуто.
При визначенні покарання за правилами
ч.1 ст.71 КК ,до покарання за новим вироком необхідно повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком,невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням,а остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Відповідні роз*яснення викладені у п.25,26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із заступними змінами).
З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого,висловлене ним бажання адаптуватися у суспільстві та припинити злочинну діяльність,суд вважає можливим при призначення покарання за сукупністю вироків застосувати принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відповідно до обвинувального акту,процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
В період з 27.08.2018 р.по 30.08.2018 р.обвинувачений тримався під вартою на підставі ст.208 ч.2 КПК України,зазначений строк необхідно зарахувати у строк відбування покарання.
Запобіжний захід до обвинуваченого в цьому кримінальному провадженні не обирався.
Згідно ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя,обвинувачений тримається під вартою з 12.10.2018 р.
Керуючись ст.368,374,392 КПК України,суд-

З А С У Д И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік .

На підставі ст.71 КК України,по сукупності вироків,до покарання за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24.01.2018 р.та остаточно призначити покарання у виді у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з часу фактичного затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з 12.10.2018 р.(час затримання 18 год.10 хв.)

Зарахувати у строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_4 тримання під вартою під час досудового розслідування згідно протоколу затримання з 27.08.2018 р.по 30.08.2018 р.

Речові докази:
-сім плиток шоколаду «Мілленіум Преміум молочний пористий»,десять плиток шоколаду «Мілленіум Преміум білий пористий»,які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «Український Рітейл»,залишити за належністю;
-рюкзак чорно-жовтого кольору-повернути обвинувачному за належністю,
-диск з відезаписом,що знаходиться у матеріалах кримінального провадження,зберігати у кримінальному провадженні.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення,особою,яка тримається під вартою,в той же строк з дня вручення копії вироку.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1