Справа № 283/12/18
провадження №1-кп/283/54/2018
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
24 грудня 2018 року Малинський районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_1
з секретарем судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
її представника ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Малині кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000340 від 04.05.2017 року по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Секешфехервар Угорщина, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, особою з інвалідністю ІІ групи, пенсіонера, не судимого,

в скоєнні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
04 травня 2017 року близько 09-ї години, під час керування автомобілем Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Овруч-Малин-Кочерів в напрямку м. Овруча Житомирської області під час виїзду на головну автодорогу Київ-Ковель-Яготин на перехресті доріг поблизу с. Пиріжки Малинського району, в порушення вимог п.п. 10.1,16.3, 16.11 та дорожньої розмітки 1.12 Правил дорожнього руху не надав перевагу в русі автомобілю «Nissan Qashgai» номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_4 , що рухалась по головній дорозі в напрямку м. Києва, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження тяжкого ступеню тяжкості, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення.

Невідповідність дій ОСОБА_7 вимогам п. 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину визнав частково, показавши, що під`їжджаючи 04 травня 2017 року близько 09-ї години до перехрестя доріг Малин-Овруч Київ-Ковель зі сторони м. Малин, він, з дотриманням правил дорожнього руху, зупинився перед стоп-лінією, та обговорював з колишньою дружиною, яка перебувала в салоні автомобіля якою дорогою слід їхати до м. Овруча Житомирської області. Допускає, що коли передня частина його транспортного засобу можливо в незначній мірі знаходилась на смузі руху автодороги Київ-Ковель в напрямку м. Києва, автомобіль, яким керувала потерпіла через її власну неуважність, здійснив зіткнення з ними. Місце зіткнення невірно відображено в матеріалах провадження. Вважає, що наявна вина обох водіїв в даній ДТП, оскільки потерпіла була зобов`язана максимально зменшити свою швидкість перед під`їздом до перехрестя, а також мала можливість об`їхати його ліворуч. Заявив клопотання про застосування до нього акту амністії. Заявлений цивільний позов ОСОБА_4 не визнав повністю.

Перевірка показань обвинуваченого в судовому засіданні про фактичну непричетність до наслідків аварії, їх аналіз та співставлення з іншими доказами, в тому числі і показаннями свідків, висновками експертиз свідчать про недостовірність позиції ОСОБА_7 виходячи з наступного:

Потерпіла ОСОБА_4 , зазначила, що 04 травня 2017 року керуючи власним автомобілем, їхала разом з чоловіком у власних справах до м. Києва по автодорозі Київ-Ковель. Погода була сонячна, дорога суха, будь-яких перешкод або обмежень під час руху не було. Пам`ятає, що проїжджаючи перехрестя в Малинському районі, з другорядної дороги різко виїхав автомобіль прямо перед нею. Відстань між транспортними засобами була настільки незначною, що вона не встигла вчасно відреагувати на появу перешкоди, внаслідок чого відбулось зіткнення. Подальші події не пам`ятає, оскільки втратила свідомість. Пред`явила цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Просить обрати обвинуваченому максимальне покарання пов`язане з позбавленням волі, оскільки останній навіть не намагався вибачитись перед нею, та вжити заходи по зменшенню негативних наслідків дорожньо-транспортної пригоди.

Крім показань потерпілої, винуватість ОСОБА_7 в скоєнні інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння доводиться іншими наданими стороною обвинувачення доказами, а саме:

даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.05.2017 року, про те, що ділянка дороги де мало місце ДТП являє перехрестя доріг Київ-Ковель та Малин-Овруч в районі села Пиріжки. Покриття цементно-бетонне, сухе. Місце пригоди знаходиться у зоні дії дорожніх знаків, встановлених по ходу огляду: «Стоп», «Кінець головної дороги» на автодорозі Малин-Овруч. Автомобіль «Nissan Qashgai» номерний знак НОМЕР_2 чорного кольору перевернутий на даху, який знаходиться з лівої сторони автодороги в напрямку м. Києва від краю автодороги 5,7 м. Автомобіль Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 темно синього кольору, розташований з лівої сторони автодороги в напрямку м. Києва на відстані від краю автодороги 14м. Сліди гальмування відсутні. Згідно схеми місця ДТП автодорога Овруч-Малин-Кочерів являється другорядною по відношенню до головної автодороги Київ-Ковель.

При цьому, на момент дорожньо-транспортної пригоди гальмівна система, рульове керування, ходова частина автомобіля«Nissan» номерний знак НОМЕР_2 знаходились в технічно працездатному стані, та яких-небудь характерних ознак раптової відмови або технічних несправностей систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б знаходитися в прямому причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки результатами висновку експерта при дослідженні технічного стану автомобіля №3/527 від 03.08.2017 року не встановлено. Не виявлено таких несправностей і в автомобілі Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно висновку 3/528 від 03.08.2017 року, оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди гальмівна система, рульове керування, ходова частина автомобіля знаходились в технічно працездатному стані.

Згідно висновку судово транспортно-трасологічної експертизи №3/624 від 07.08.2017 року первинний контакт автомобілів відбувся між лівою боковою частиною (переднє ліве крило, кришка капоту, передній бампер, передні ліві двері) наданого на дослідження автомобіля Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 та передньою частиною (кришка капоту, передній бампер, переднє ліве крило та праве крило) автомобіля «Nissan Qashgai» номерний знак НОМЕР_2 . Кут між повздовжньою віссю автомобіля «Nissan Qashgai» номерний знак НОМЕР_2 та повздовжньою віссю автомобіля Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 в момент їх первинного контактування складає близько 60±5 градусів, при загальному русі транспортних засобів в перехресних напрямках.

Місце зіткнення автомобіля «Nissan Qashgai» номерний знак НОМЕР_2 та автомобіля Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться в районі початку утворення першого сліду юзу (зсуву) колеса на проїзній частині (позиція №3 на схемі до протоколу огляду місця події ДТП) на смузі руху в напрямку м. Київ на відстані близько 2,1 м. від лінії 1,5 Правил дорожнього руху та на відстані близько 2,6 м. від правого краю смуги руху в напрямку с. Баранівка Малинського району.

Згідно даних протоколу слідчого експерименту від 02.06.2017 року з участю потерпілої ОСОБА_4 місцем зіткнення транспортних засобів є місце на відстані 9,90 м. до умовної лінії перехрестя та 1,2 м. до правого краю проїзної частини.

Обвинувачений під час складення протоколу слідчого експерименту від 19.09.2017 року з його участю вказав на місце зіткнення транспортних засобів як точку на відстані 1,80 м. від дорожньої розмітки, яка розділяє смугу руху.

Однак згідно даних висновку експертизи механізму та обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди №3/917 від 19.10.2017 року встановлено, що ці показання обвинуваченого щодо розташування місця зіткнення транспортних засобів є неґрунтовними.

При цьому, у даній дорожній обстановці водієві автомобіля «Nissan Qashgai» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_4 необхідно було діяти відповідно до вимог п.п. 12.3 Правил дорожнього руху: у разі виникнення перешкода або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно здатний виявити, він повинен негайно вжити заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Водієві автомобіля Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 необхідно було діяти відповідно до технічних вимог пп10.1; 16.3; 16.11 Правил дорожнього руху, а саме перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися , що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією); на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Даними висновку експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди №3/1096 від 23.11.2017 року при заданих вихідних даних водій автомобіля «Nissan Qashgai» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_4 не мала технічної можливості уникнути зіткнення шляхом своєчасного гальмування до місця зіткнення з моменту виникнення небезпеки для руху.

При цьому технічна можливість запобігти зіткненню з автомобілем Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом застосування маневру об`їзду з моменту виникнення небезпеки для руху у даному випадку не визначалась, тому що застосувати маневр об`їзду для запобігання дорожньо-транспортної пригоди можна рекомендувати лише для об`їзду нерухомої перешкоди, а якщо виникає небезпека для руху, то у відповідності до п.12.3 ПДР необхідно застосовувати гальмування, бо рухома перешкода, у будь-який момент може змінити напрямок і темп свого руху, або зупинитись.

З технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної дорожньо-транспортної пригоди є рух автомобіля Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 в напрямку смуги автомобіля Nissan Qashgai під керуванням водія ОСОБА_4 в момент знаходження останньої від місця зіткнення на відстані недостатньої для зупинки автомобіля, з метою запобігання зіткнення.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №166 від 15.09.2017 року у ОСОБА_4 малися тілесні ушкодження у вигляді розриву селезінки, які ускладнилися внутрішньочеревною кровотечею, забійних ран голови, лівого колінного суглобу, струсу головного мозку, які по своїй категорії відносяться до тяжкого ступеню важкості, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення, могли виникнути від дії твердих тупих предметів, можливо одномоментно з достатньою силою прикладання внаслідок ДТП.

Допитаний свідок ОСОБА_8 показав, що 04 травня 2017 року, він перебував в салоні автомобіля Ніссан, яким керувала його дружина ОСОБА_4 , та підтвердив суду обставини різкого та несподіваного для водія виїзду автомобіля Форд на їх смугу руху та майже одночасного зіткнення двох транспортних засобів.

Допитана в якості свідка пасажир автомобіля Ford Mondeo ОСОБА_9 вказала на те, що зіткнення можливо і сталося на смузі руху автодороги по якій рухалась потерпіла, однак остання могла уникнути зіткнення.

Посилання обвинуваченого на факт порушення з боку потерпілої правил дорожнього руху України, оскільки остання не гальмувала перед перехрестям та пішохідним переходом, не можуть слугувати підставою для звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого або не є обставиною, що пом`якшує його покарання. Показання ОСОБА_7 в частині місця зіткнення було предметом дослідження та спростовано відповідним висновком експерта, а тому його позицію суд розцінює як намагання зменшити свою відповідальність або уникнути від неї.

Таким чином, суд вважає, що порушення ОСОБА_7 правил безпеки дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та кваліфікує ці його необережні дії як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_4 за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

У відповідності до вимог ст. 66, 67 КК України, обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Обираючи обвинуваченому вид і розмір покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, є особою з інвалідністю ІІ групи, ветераном військової служби і органів внутрішніх справ, пенсіонером за вислугою років (т.1 а.с. 186), дані досудової доповіді (т.1 а.с. 50-51), а також те, що він вчинив необережний злочин за відсутності обставин, що обтяжують його покарання, що істотно знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, і з урахуванням цього вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі з звільненням від його відбування з випробуванням відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів та соціальної реабілітації.

Додаткове покарання призначається виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», оскільки враховуються наслідки дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до спричинення тяжких наслідків для потерпілої ОСОБА_4 , та знаходиться в прямому причинному зв`язку з необережними діями водія ОСОБА_7 , який на сухій прямій ділянці дороги без перешкод в денну пору мав можливість пересвідчитись в безпечності обраного маневру, однак не проявив максимальну уважність виїхавши на головну дорогу.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлений цивільний позов, відповідно до якого вона просить стягнути з Моторного транспортного страхового бюро України на її користь страхове відшкодування у розмірі 106596,78 грн.: з яких 6596,78 грн. за шкоду, пов`язану з лікуванням, (в тому числі вартість медичних препаратів та 100 000,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; та стягнути з ОСОБА_7 253734,70 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 50 000 грн. моральної шкоди, завданої злочином; 4900 грн. витрат на правову допомогу та 5993,26 грн. витрат на пальне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно із частинами 1, 4 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого, який за змістом і формою повинен відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Частиною 5 ст. 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як убачається з встановлених судом обставин, автомобіль Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований в Літовській Республіці (т.1 а.с. 219-220), а цивільна відповідальність водія цього транспортного засобу застрахована згідно з міжнародним страховим сертифікатом «Зелена карта» № НОМЕР_3 на період з 07.04.2017 по 06.06.2017 року (т.1 а.с. 226).

Відповідно до пункту «в» ст. 41.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі

її заподіяння транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат «Зелена карта», що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України.

Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн-членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка».

Згідно з положеннями ст. 35 зазначеного Закону для отримання відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має на це право, протягом 30 днів з дня подання письмового повідомлення про ДТП подає до МТСБУ встановлений перелік документів.

З матеріалів кримінального провадження видно, що письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, встановленого МТСБУ зразка, було здійснено 04.05.2017 року (зареєстровано в журналі реєстрації №104) (т.1 а.с. 40)

При цьому, МТСБУ після отримання зазначених заяв не повідомила цивільного позивача ОСОБА_4 про невідповідність заяв встановленому законом зразку, тощо.

Згідно звіту SOS 504 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу за замовленням МТСБУ від 04.09.2017 року вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Nissan Qashgai реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 352734,70 грн. (т.1 а.с. 62-64). Даний висновок сторонами не оспорювався, клопотань про призначення відповідної експертизи учасниками провадження не заявлялось.

Таким чином, з МТСБУ на користь цивільного позивача в межах ліміту підлягає стягненню сума страхового відшкодування в 100 000 грн., а з відповідача як з особи, винної у ДТП, підлягає стягненню різниця між виплаченою страховою виплатою (відшкодуванням) та фактичним розміром шкоди, а саме 252 734,70 грн.

В частині відшкодування витрат на лікування, то суд керується ст. 24.1. «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою закріплено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Таких доказів суду не надано, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, спричиненої потерпілій ОСОБА_4 суд відмічає наступне. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Зокрема, п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.95 року регламентовано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За таких обставин суд, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілої, яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), та виходячи з положень ст. 128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивачка, стану здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обстави. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди підлягає задоволенню частково на суму 40 000 грн.

Також, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого витрати за правову допомогу у сумі 4900 коп. та 5993,26 грн. витрат на пальне, як доказ понесених матеріальних збитків. Будь-яких доказів на спростування визначеного в позові розміру шкоди стороною відповідача не надано.

Вирішуючи клопотання про застосування акту амністії до обвинуваченого ОСОБА_7 , на підставі п. г. ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» суд відмічає наступне:

Згідно даної норми, під її дію підпадають особи які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1 - 4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року N 1348/5/572.

Даних про те, що обвинувачений станом на 07 вересня 2017 року мав хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання, а саме висновок лікарсько-консультативної комісії, у відповідності до вимог зазначеного наказу «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» про те, що з урахуванням результатів медичного огляду засудженого лікарсько-консультативна комісія негайно складає висновок про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 13 до цього Порядку до суду не надано.

ІІ групу інвалідності обвинуваченим отримано лише 02 квітня 2018 року.

Таким чином, стороною захисту не надано суду доказів, які б були достатніми для задоволення заявленого клопотання, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує в порядку вимог ст.ст. 100, 124 КПК України відповідно.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні в вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з Моторно транспортного страхового бюро України на користь ОСОБА_4 100 000 (сто тисяч) гривень в рахунок сплати страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 252 734,70 грн. матеріальної шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу, 4900 грн. витрат на правничу допомогу, 5993,26 грн. витрат на пальне та 40 000 грн. в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди, а всього 303627,96 (триста три тисячі шістсот двадцять сім гривень 96 копійок) грн.

В решті вимог позову відмовити.

На речовий доказ по справі: автомобіль «Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 звернути стягнення в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, після вступу вироку в законну силу.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 6327,68 грн. стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя