ровадження №1-кс/760/5336/19
Справа №760/9574/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які діють в інтересах ОСОБА_5 , детектива ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення детектива Національного антикорупційного бюро України про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, в рамках кримінального провадження №00000319, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва перебувають матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , де він просив:

- скасувати повідомлення старшого детектива НАБУ ОСОБА_7 від 29.01.2019 р. про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, вручене йому 29.01.2019 у кримінальному провадженні № 0000319, внесеному до ЄРДР 09.09.2016.;

- зобов`язати детектива НАБУ у кримінальному провадженні № 0000319, внесеному до ЄРДР 09.09.2016, невідкладно, але не пізніше 24 годин з моменту постановлення ухвали вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000319 від 09.09.2016, в якому сторона обвинувачення вважає підозрюваним ОСОБА_5 , в результаті чого 16.10.2017 останньому вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а 29.01.2019 року вручене письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, проте жодне з них не було погоджене уповноваженим прокурором, який виконував би свої функції та повноваження відповідно до п. 15 ч. 1 ст. З, ст. 36, ст. 277 КПК України. А також, скаржник вважає, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні розслідуваного злочину суперечить нормам процесуального права, а також не було вручене йому у визначеному КПК України порядку.

В скарзі зазначено, що 29.10.2018 року перший заступник керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 виніс постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000319 від 09.09.2016 року та № 0000312 від 27.03.2018 року в одному провадженні під загальним номером 0000319. При цьому, оскаржуване повідомлення про підозру від 29.01.2019 було вручене ОСОБА_5 уже після об`єднання матеріалів вищевказаних кримінальних проваджень.

Адвокат зазначає, що 28.03.2018 сторона обвинувачення письмово повідомила представників сторони захисту про завершення досудового слідства у кримінальному провадженні № 0000319 від 09.09.2016 року та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Разом з цим, заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 29.10.2018 була винесена постанова про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні, з метою залучення спеціаліста, який у довідці № 12 від 12.11.2018 року констатував спричинення державі матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 58 126 559,22 грн. Надалі, арифметичні розрахунки спеціаліста (але не висновки щодо протиправності операцій чи факту завдання матеріальних збитків) підтверджені висновком аналогічно незаконно проведеної судової економічної експертизи № 25886 від 30.11.2018 року.

Зазначає, що вказані два документи використані стороною обвинувачення при прийнятті незаконного процесуального рішення про зміну раніше повідомленої ОСОБА_5 підозри.

Таким чином, скаржник вважає, що письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 від 29.01.2019 року є незаконним, оскільки воно складене та вручене з порушенням встановленої процедури на підставі неналежних та недопустимих доказів, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні 23.04.2019 адвокат ОСОБА_3 та в судовому засіданні 26.04.2019 адвокат ОСОБА_4 , які діють в інтересах ОСОБА_5 , обставини викладені в скарзі підтримали, просили її задовольнити.

Детектив Національного антикорупційного бюро України в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що відомості до ЄРДР в даному кримінальному провадженні були внесенні 09.09.2016, а зміни, що були внесені до ЄРДР після об`єднання № 0000319 від 09.09.2016 року та № 0000312 від 27.03.2018 року в одне провадження під загальним номером 0000319, не дають підстави вважати, що дане кримінальне провадження є новим провадження, тобто таким, що відкрито після введення в дію змін до ч. 1 ст. 303 КПК України, яку доповнено пунктом 10, згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017р., тому положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Також детектив стверджував, що повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 вручено належним чином та згідно вимог КПК України оскарженню не підлягає.

Заслухавши пояснення адвокатів та детектива, дослідивши матеріали скарги, та документи додані до нього, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000319 від 09.09.2016, яке було об`єднане з кримінальним провадженням № 0000312 від 27.03.2018 року в одне провадження під загальним номером 0000319.

Згідно зі ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.2 ст.8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу.

Наведене положення ст.19 Основного Закону є закріпленням такої вимоги принципу правової визначеності, а, відповідно, і верховенства права, як спеціально-дозвільний тип правового регулювання діяльності органів державної влади. При цьому, вчинення державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними та незаконними.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

З матеріалів справи вбачається, що 29.01.2019 ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України

Разом з цим, частину 1 ст. 303 доповнено цим пунктом 10 згідно з Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року (підпункт 23 пункту 7 § 1 Прикінцеві положення розділу 4 Розділ VII Перехідні положення).

Вказаний пункт ст.. 303 КПК України доповнено згідно з Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року (підпункт 23 пункту 7 § 1 Прикінцеві положення розділу 4 Розділ VII Перехідні положення).

У п. 4 параграфу 2 Прикінцеві положення розділу 4 Розділ VII Перехідні положення закріплено, що підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін (15 березня 2018 року).

Відповідно до п. 1 § 1 розділу І Закону України «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань» формування Реєстру розпочинається з моменту внесення до нього Реєстратором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених у заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ним самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим або прокурором до протоколу, який підписується заявником.

Згідно абз. 4 п. 1 § 3 розділу ІІ Закону України «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань» облік відомостей про рух кримінальних проваджень під час досудового розслідування здійснюється шляхом внесення до Реєстру відомостей про об`єднання матеріалів досудових розслідувань (частина перша статті 217 КПК України), при цьому об`єднаному кримінальному провадженню присвоюється номер раніше розпочатого провадження.

Аналізуючи вказані норми слід зробити висновок, що датою внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР вважає початкова дата, коли було розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні, а об`єднання кримінальних проваджень лише змінює відомості в ЄРДР, не змінюючи при цьому дату реєстрації кримінального правопорушення.

Разом з цим, слідчий суддя вважає вірним твердження детектива та не бере до уваги пояснення адвоката щодо присвоєння кримінального провадження саме № 0000319 від 09.09.2016, при об`єднанні з кримінальним провадженням № 0000312 від 27.03.2018, оскільки, згідна вказаних вище положень, об`єднаному кримінальному провадженню присвоюється номер раніше розпочатого провадження.

Так, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000319 розпочато 09.09.2016, тобто до введення в дію змін до КПК України, зокрема доповнення статті 303 КПК України пунктом 10.

Таким чином, незважаючи на те, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 було вручено 29.01.2019, а матеріалів досудових розслідувань у кримінальних провадженнях об`єднанні в одне провадження під одним номером та відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя приходить до висновку, що скаржник немає права на стадії досудового розслідування оскаржувати вказану підозру, а в слідчого судді відсутні повноваження для розгляду даної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Так, з повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення від 29.01.2019 вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 та його адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали вказане повідомлення 29.01.2019, що свідчить про дотриманняслідчим органом вимог КПК України, а тому в задоволенні скарги з цих підстав слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в судовому засіданні було встановлено, що 28.03.2018 підозрюваним ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та їх захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000319 від 09.09.2016 та надано право на ознайомлення з матеріалами даного кримінального провадження.

Згідно ч. 8 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.

Відповідно ч. 1 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити, зокрема, підозрюваному та його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

При цьому, виходячи з того, що в даному кримінальному провадженні завершено досудове розслідування, та стороні захисту надано можливість ознайомлюватися з матеріалами кримінального провадження, які прокурор, визнав достатніми для складання обвинувального акта, тому проведення слідчих (розшукових) дій, на даній стадії кримінального провадження, суперечить основним засадам КПК України.

З матеріалів скарги вбачається, що адвокат ОСОБА_3 не посилається на зазначені вище обстави як на підставу скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 та незаконність її вручення останньому, а тому не можуть бути оцінені слідчим суддею.
Частиною першою ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 8, 19 Конституції України, ст.ст. 2, 22, 26, 94, 135, 278, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення детектива Національного антикорупційного бюро України про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, в рамках кримінального провадження №00000319.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1