Справа № 199/8961/18
ВИРОК
іменем України

2018 року листопада місяця 21 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0001906 від 17.10.2018, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянина України, українця, із середньотехнічною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого і проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.02.2006 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки;

-16.11.2007 Ленінським районним судом

м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ст.70 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. Звільнився 24.07.2009 умовно-достроково на 2 роки З місяці 2 дні;

-21.04.2010 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст.70 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 4 місяці;

-31.05.2010 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 4 місяці із зарахуванням строку тримання під вартою з 09.02-05.05.2010;

-22.11.2013 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

-07.02.2014 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185КК України, із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Відповідно до ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.07.2017 року звільненого 11.07.2014 від подальшого відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2014 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року;

-06.02.2015 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

-23.06.2016 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 27, ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Звільнився 28.11.2017 умовно-достроково на 3 місяці 8 днів на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.11.2017 року.

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро дане кримінальне провадження,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знов вчинив корисливий злочин проти власності.

Так, 22.09.2018, приблизно о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи біля магазину «АТБ-Маркет» розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке Шосе, 8, побачив припаркований автомобіль марки «Daewoo Lanos», сріблястого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на водійському сидінні якого лежав мобільний телефон марки «JiaYu G3», чорного кольору, який визнав для себе як предмет свого злочинного посягання

В цей момент, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а саме мобільного телефону марки «JiaYu G3», чорного кольору, який належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 у вказану дату та час, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, діючи умисно, вчинюючи корисливий злочин повторно, з метою особистого збагачення, своєю правою рукою підняв з землі камінь, що знаходився неподалік від нього, та розбив ним скло вказаного автомобіля з боку водійського сидіння, з якого викрав майно потерпілого ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон марки «JiaYu G3», чорного кольору.

Після чого, ОСОБА_3 доводячи свій злочинний умисел до кінця, з таємно викраденим майном покинув місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток, який згідно з висновку судово-товарознавчої експертизи N5729-18 від 12.11.2018 становить 1 299.00 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, визнав повністю і у вчиненому розкаявся, не оспорюючи фактичні обставини справи, підтвердив обставини про час і місце вчиненого кримінального правопорушення і пояснив, що він дійсно 22.09.2018, приблизно о 04 годині 00 хвилин перебував біля магазину «АТБ-Маркет» розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке Шосе, 8, де побачив припаркований автомобіль марки «Daewoo Lanos», сріблястого кольору, на водійському сидінні якого лежав мобільний телефон марки «JiaYu G3», чорного кольору, він підняв з землі камінь, розбив ним скло вказаного автомобіля з боку водійського сидіння, з якого викрав мобільний телефон марки «JiaYu G3», чорного кольору. Після чого, зник з місця вчинення злочину, а мобільний телефон продав, кошти витратив за своїм розсудом.

Просив суд суворо не карати, врахувати щиросерде каяття.

Крім пояснень ОСОБА_3 , із визнанням винуватості, його вина знайшла своє повне підтвердження в ході судового слідства та підтверджується доказами дослідженими у судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що він 22.09.2018, приблизно о 04 годині 00 хвилин на 8 хвилин залишив свій автомобіль «Daewoo Lanos», сріблястого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , і зайшов до магазину «АТБ-Маркет» розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке Шосе, 8, а коли повернувся, то побачив розбите водійське скло автомобіля. Із машини був викрадений мобільний телефон марки «JiaYu G3» чорного кольору, він звернувся до охорони магазину, яка показала йому відео із камер відеоспостереження, на якому було чітко видно як саме ОСОБА_3 викрав належний йому мобільний телефон із салону автомобіля.

Так, 22.09.2018 до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся ОСОБА_6 . У своїй заяві, він просив органи поліції вжити відповідні заходи до невідомої особи, що 22.09.2018 близько 04.00години із його автомобіля «Daewoo Lanos», д.н. НОМЕР_1 , викрала мобільний телефон марки «JiaYu G3», чорного кольору.

Відповідно до товарного чеку ТСК «Курчатовський» вартість мобільного телефону марки «JiaYu G3» становила 2 000.00.

Під час проведення огляду 22.09.2018 у період часу з 04.30 до 04.50 годин салону автомобіля «Daewoo Lanos», сріблястого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , були виявлені та вилучені 2 сліди пальців рук.

За результатами Висновку експерта N26/4.6/1108 від 29.10.2018 два сліди пальців рук розмірами 14х26 мм, 13х25мм, відкопійовані на липкій стрічці розмірами 71х46мм, вилучені 22.09.2018 під час огляду салону автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , який проводився за адресою м. Дніпро Донецьке шосе, 7 придатні для ідентифікації за ними особи. Дані сліди залишені середнім та безіменним пальцями правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 .

За результатами Висновку експерта N5729-18 від 12.11.2018, станом на 22.09.2018 ринкова вартість мобільного телефону марки «JiaYu G3», чорного кольору становить 1 299.00 гривень.

Свідок ОСОБА_7 , під час проведення впізнання за фотознімками 12.11.2018, впізнав за віком, рисами обличчя та зачіскою, особу під №2, на якому міститься фото ОСОБА_3 , як на особу, яка 22.09.2018 продала йому мобільний телефон « G3» за 200 гривень.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як такі що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до середньої тяжкості злочинів, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, добровільно потерпілому шкоду не відшкодував, будучи неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності вчинив новий корисливий злочин, має не зняті та непогашені в установленому Законом порядку судимості, не працює, зі слів ОСОБА_3 він має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, за місцем проживання скарг не надходило.

Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , визнання вини та каяття, оскільки його каяття висловлене після викриття його злочинних дій, продиктоване бажанням пом`якшити персональну відповідальність за скоєне, а в свою чергу щире каяття, характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання. Однак вказане у суб`єктивному ставленні обвинуваченого до вчиненого ним злочину відсутнє. Зокрема, маючи 8 непогашених і не знятих судимостей, ОСОБА_3 розумів злочинність своїх дій та відповідальність встановлену Законом.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При цьому суд не відносить рецидив злочинів до обставин, що обтяжують покарання, оскільки пункт 1 частини першої статті 67 КК України передбачає як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину повторно та рецидив злочинів. Оскільки будь-які спеціальні застереження щодо визначення повторності та рецидиву злочинів у цій статті відсутні, при встановленні змісту даної обставини як такої, що обтяжує покарання, необхідно керуватися статтями 32 та 34 КК. Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Вищенаведене узгоджується і з роз`ясненнями, що містяться у п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 04 червня 2010 року,якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

До доводів обвинуваченого, про те, що суд повинен надати йому можливість відшкодувати потерпілому шкоду, суд відноситься критично, оскільки враховуючи те, що злочин ОСОБА_3 було вчинено 22.09.2018, але останній не вжив жодних заходів для відшкодування потерпілому шкоди на протязі 2-х місяців, а перебуваючи у суді не попрохав у потерпілого навіть вибачення.

Так, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, позицію потерпілого, який вважав за доцільне призначити покарання у виді реального позбавлення волі, позицію обвинуваченого, який просив суворо не карати та призначити покарання із встановленням іспитового строку для його виправлення та відшкодування шкоди потерпілому. Крім вказаного, суд враховує відсутність обставини, що пом`якшують чи обтяжують йому покарання, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України.

Разом із наведеним суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 , виключно в умовах ізоляції від суспільства із реальним відбування покарання.

Саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначення ж покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України та покладення обов`язків за ст. 76 КК України не буде відповідати меті покарання та буде суперечити вимогам ст.65 КК України і не бути сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , належить стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_3 відповідно до ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2018 р. у виді домашнього арешту, після набрання вироком законної сили скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз (, висновок експерта №5729-18 від 12.11.2018) в сумі 286.00 гривень та в сумі 1144.00 гривень (висновок експерта №26/4.6/1108 від 29.10.2018 одержувач платежу: УК у Шевченківському районі м. Дніпра /Шев.р/24060300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку № 4004)

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8

21.11.2018