11.12.2018 ЄУН № 337/3378/18
Провадження 1-кп/337/40/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0002039 від 28.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, неодруженого, який має середню освіту, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11.11.2016 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 3 роки
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2017 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена встановленому законом порядку, знаходячись біля під`їзду №3 будинку №4 Світлій у м. Запоріжжі, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, під приводом здійснення телефонного дзвінку з мобільного телефону «Samsung Galaxi G5», в корпусі чорного кольору, що належить потерпілій ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, незаконно заволодів вказаним телефоном, вартістю 4900 гривень, яким розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 під час судового слідства свою провину визнав повністю, суду пояснив, що він був знайомий з потерпілою, телефон попросив у неї для здійснення дзвінка, під час здійснення якого вирішив телефон потерпілій не віддавати та тимчасово здати його до ломбарду, оскільки йому були потрібні гроші на операцію для дитини, через декілька днів він вирішив повернути телефон, але потерпіла вже звернулася з заявою до правоохоронних органів.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що обвинуваченого в той день вона зустріла випадково біля свого під`їзду. Він не повідомляв її про проблеми з дитиною, грошей не просив, хоча б вона допомогла б йому, останній лише попросив у неї телефон для здійснення дзвінка, який вона на його прохання передала йому без жодних сумнівів. Він узяв телефон, відійшов на відстань, комусь телефонував, а потім зник у невідомому напрямку з телефоном. Вона одразу почала йому телефонувати, але зв`язок був відсутній, тому вона була змушена звернутися з заявою до правоохоронних органів. Заподіяна матеріальна шкода їй відшкодована у повному обсязі, телефон повернуто, просить суворо не карати, волі не позбавляти.

Під час судового слідства обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_6 вирішили укласти угоду про примирення, але після спливу наданого судом строку таку угоду не уклали, після визначеного строку потерпіла ОСОБА_6 жодного разу до судового засідання не звилась, надала суду заяву щодо розгляду справи у її відсутність.

Крім пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_6 провина ОСОБА_5 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме: заявою ОСОБА_5 про добровільну видачу мобільного телефону, що належить потерпілій, яким він заволодів та здав до ломбарду, та протоколом огляду зазначеного телефону від 30.08.2-17 року, який проводився за участю обвинуваченого ОСОБА_5 (а.п.196-197). Зазначений телефон «Samsung Galaxi G5» постановою від 30 серпня 2017 року визнаний речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання потерпілій.(а.п.41-42)
Інших доказів стороною обвинувачення на підтвердження провини обвинуваченого суду не надано. Клопотань щодо витребування інших доказів стороною захисту не заявлено.
Оцінив наданні стороною обвинувачення перераховані докази, які є належними та допустимими, не містять суперечок стосовно викладених фактів, а тому не викликають сумнівів у суду, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у скоєному кримінальному правопорушенні доведена у повному обсязі.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що вчинене повторно.

Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_5 та встановлено, що останній раніш засуджений, вчинив корисний злочин середньої тяжкості в період іспитового строку, заподіяна шкода потерпілому відшкодована шляхом повернення викраденого майна, на обліку в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня», та в Запорізькому обласному наркологічному диспансері не перебуває, офіційно не працевлаштований. Потерпіла не наполягає на суровому покаранні. Під час здійснення судового слідства ОСОБА_5 висунуто підозру за ч.2 ст.185 КК України у кримінальному провадженні № 0002376 від 20 вересня 2018 року.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого в порядку ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне розкриття злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 в порядку ст.67 КК України відсутні.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті за які кваліфіковані його дії, з застосуванням ст. 71 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за кримінальним провадженням відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід не обирався, підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Доводи захисника щодо можливості звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі п. В ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки останній на час скоєння злочину мав на утримання малолітню дитину, суд до уваги не приймає, так як факт знаходження на утриманні у обвинуваченого дитини суду належними доказами не підтверджений, з пояснень самого ОСОБА_5 вбачається, що він перебуває у шлюбних відносинах з ОСОБА_8 , від яких мають дитину ОСОБА_9 , 2015 року народження, прізвище якої ОСОБА_10 , своєчасно він відповідну заяву про визнання батьком дитини при реєстрації дитини в органах РАЦС не писав, на теперішній час його паспорт як громадянина України втрачений, він займається питаннями щодо поновлення паспорту та усиновлення дитини, а тому надати суду копію свідоцтва про народження дитини, де він буде зазначений як батько такої дитини, можливості не має .

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 71 КК України, призначити ОСОБА_5 за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 11.11.2016 року, остаточне покарання у вигляді чотирьох років двох місяців позбавлення волі.

Термін покарання відраховувати з моменту фактичного затримання .

Речовий доказ - мобільний телефон ««Samsung Galaxi G5» переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити за належністю у останньої .

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Суддя: ОСОБА_1