Справа № 635/2166/17
Провадження № 1-в/635/263/2019

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2019 року

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого ОСОБА_4 , який утримується в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)», щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останні рази:

- 10.11.2011 Ленінським районним судом м.Полтава за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 7 місяців 8 днів позбавлення волі;

- 28.05.2015 Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

засудженого: 20 грудня 2017 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст.307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна;

про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , який утримується в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)», в якому заявник просить зарахувати строк його попереднього ув`язнення в строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року.
Особи, які беруть участь у кримінальному провадженні надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Суд, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи та матеріали особової справи, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок.
Відповідно до копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.10.2017 ОСОБА_4 було затримано 23.10.2017.
ОСОБА_4 засуджено 20 грудня 2017 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховано з моменту затримання, а саме з 23.10.2017. Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, залишено без змін до набрання вироком законної сили.
Вирок набрав законної сили 01 лютого 2018 року.
Відповідно до вимог абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Строк попереднього ув`язнення, виходячи із аналізу положень ст. 72 КК України та Закону України «Про попереднє увязнення» складає період з визначеної у вироку дати затримання особи до набрання вироком законної сили.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього увязнення» від 18.05.2017, № 2046-VIII, який набрав чинності 21 червня 2017 року частину 5 статті 72 КК України змінено: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
За приписами ч. 2 ст. 4 КК злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Водночас, ч. 2 ст. 4 КК встановлює, що застосуванню підлягає не будь-який закон про кримінальну відповідальність, який діяв на момент вчинення діяння, а лише той, що визначає «злочинність», «караність» та «інші кримінально-правові наслідки діяння». «Попереднє ув`язнення» та «зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання» не тотожні поняття.
Норма ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є нормою матеріального кримінального права, а не кримінального процесуального права. Ця норма за своєю суттю та цілями не виконує функцію вирішення процесуальних питань, а є складовою частиною інституту призначення покарання, який, у свою чергу, є одним з кримінально-правових інститутів, передбачених у розділі ХІ Загальної частини КК України.
Зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є кримінально-правовим наслідком діяння в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, який впливає на становище особи за ст. 5 КК України (поліпшує або погіршує його);
Закон № 838-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки передбачає коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Закон № 2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.
Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Зазначені висновки викладені у постанові Великої палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17).
Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин, за який його було засуджено вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 20.12.2017, у невстановлений час, але до 16.08.2017, фактично затриманий й узятий під варту 23.10.2017, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII), а саме: з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
З огляду наведеного, у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 слід відмовити, оскільки дія Закону № 838-VIII не поширюється на останнього, а тому підстав для зарахування засудженому ОСОБА_4 строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами ч. 5 ст. 72 К України в редакції Закону № 838-VIII, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - не має.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , який утримується в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)», про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1