Справа № 464/1545/19
пр.№ 1-кп/464/274/19
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

06 травня 2019 року Сихівський районний суд м.Львова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції (дистанційне провадження) матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000686 від 13.03.2019, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

до Сихівського районного суду м.Львова 21.03.2018 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000686 від 13.03.2019, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 2 місяці, оскільки термін такого доходить кінця, а жодні обставини, на підставі яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даний час не відпали та відповідно існуючі ризики, наявність яких встановлено судами, не зменшились.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив проти клопотання прокурора про продовження терміну тримання його під вартою.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути зазначене питання.

Позиція Конституційного Суду України, яка узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, вказує на те, що запобіжні заходи (домашній арешт та/або тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

При вирішенні питання щодо доцільності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд бере до уваги те, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, а також з огляду на особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, сімейний стан (не одружений), майновий стан (не працює, що свідчить про відсутність офіційного джерела доходу та постійної зайнятості), суд приходить до висновку, що наявні відповідні обставини, які у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що на даний час обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе продовжувати займатись злочинною діяльністю; впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; переховуватися від суду. Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, що на даний час повністю виправдовує необхідність застосування даного запобіжного заходу, застосування до обвинуваченого більш м`яких видів запобіжних заходів не в змозі запобігти ризикам, які передбачені ст.177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Разом з тим, при застосуванні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, у відповідності до вимог ст.183 КПК України, вважає за необхідне визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, зазначеним в ст.177 КПК України.

Враховуючи зазначені вище ризики, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, слід визначити розмір застави, яка в повній мірі буде забезпечувати виконання покладених на нього обов`язків у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38420 грн. У разі внесення суми застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, зокрема, прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), який утримується в ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до двох місяців, тобто до 06.07.2019 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38420 грн. У разі внесення вказаної суми застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, зокрема, прибувати до Сихівського районного суду м.Львова за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

У разі звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважатиметься таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали направити у ДУ «Львівська установа виконання покарання (№ 19)» для виконання та учасникам кримінального провадження для відома.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1