ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/4844/19
Справа № 11-сс/819/252/19 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: постанова про обрання Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження №0000671, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 01.04.2019 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого: 17.06.2003 року за ч. 2 ст. 186 КК України Суворовським районним судом м. Херсон на 2 роки позбавлення волі; 16.10.2003 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ст.ст. 69, 70, 71 КК України (приєднання невідбутого покарання за вироком Суворовського районного суду м. Херсон від 17.06.2003 року - 1 рік) Дніпровським районним судом м. Херсон на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 30.11.2016 за ч. 2 ст. 190 КК України Цюрупинським районним судом до обмеження волі 3 роки 6 місяців.

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 01.04.2019 року відмовлено в задоволені клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюта застосовано відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Встановлено строк дії ухвали до 28.05.2019 року включно.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді, якою відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, незаконною та не обґрунтованою.

Зокрема зазначає, що підозрюваний ОСОБА_10 неодноразово судимий, звільнений 19.10.2017 року на підставі Закону України «Про Амністію 2016 року», 29.04.2016 року відносно нього направлено обвинувальний акт до Херсонського міського суду, який знаходиться на розгляді.

Також зазначає, що наявність постійного місця проживання та працевлаштованості судом не підтверджені.

Крім того, поза увагою суду залишилися суспільна небезпека злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, те що йому передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років.

Також судом не з`ясовано кому юридично належить квартира в якій повинен знаходитися ОСОБА_7 та думку власника квартири щодо дозволу на відбування домашнього арешту.

Тому вважає, що обраний слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не забезпечить його належної процесуальної поведінки

Просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 01.04.2019 року про обрання підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - скасувати. Постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України, метою та підставою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства і суду, перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню.

Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, послався на те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання за адресою реєстрації, де мешкає разом з матір`ю. Раніше до нього застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відомостей про його порушення не має. Крім того, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту недостатнє для запобігання встановленим слідчим суддею ризикам.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано для особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому слідчий суддя, суд повинен врахувати підстави, які вказані в ч. 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» № 4 від 25 квітня 2003 року, запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Однак, ні в клопотанні слідчого, ні в апеляційній скарзі прокурора не вмотивовано на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Як убачається з клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 основною підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 є вчиненні злочину, кваліфікуючими ознаками якого є: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Чинним КПК не передбачено, що при підозрі або обвинуваченні особи у вчиненні злочину за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, єдино-можливим запобіжним заходом може бути лише тримання під вартою.

Так, 28.03.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (а.п. 53, 54).

Ця підозра підтверджується наступними матеріалами:

-заявою про вчинення кримінального правопорушення;

-показами потерпілого ОСОБА_11 ;

-протоколом впізнання ОСОБА_7 за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_11 ;

-протоколом огляду відеозапису з камер спостереження;

-показами свідка ОСОБА_12 ;

-протоколом впізнання ОСОБА_7 за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 ;

-протоколом огляду предмету;

-показами свідка ОСОБА_13 ;

-протоколом впізнання ОСОБА_7 за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 ;

-заявою на добровільну видачу;

-протоколом огляду предмету;

-показами свідка ОСОБА_14 ;

-протоколом впізнання ОСОБА_7 за фотознімками за участі свідка ОСОБА_14 ;

-показами свідка ОСОБА_15 ;

-протоколом впізнання ОСОБА_7 за фотознімками за участі свідка ОСОБА_15 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 .

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно п. 3 Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2003 від 8 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу вбачається, що тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що зазначені в клопотанні слідчого мотиви й підстави поєднуються з такими ж вимогами Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р. та рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (Letellie v France judgment of 26 June 1991, Series 207 (1991) про те, що «попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі і не може бути "формою очікування" обвинувального вироку (п.51)».

Крім того, рішенням Європейського суду визначено, зокрема, у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року, про те, що «підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою».

Відповідно до п. с, ч. 1 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Право на свободу та особисту недоторканність - кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи здійснюється за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення .

У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).
Враховуючи, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово, а також зобов`язання ОСОБА_7 носити електронний засіб контролю, дає підстави для перешкоджання ОСОБА_7 встановленню істини у кримінальному провадженні та слідству до 28.05.2019 року, намаганню переховуватись від органів досудового розслідування та суду, або незаконному впливу на потерпілого, свідків таким чином перешкоджаючи досудовому розслідуванню та встановленню обставин, які підлягають доказуванню.

Аналізуючи сукупність наведених вище обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді суду першої інстанції законною, обґрунтованою і вмотивованою, а запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків у даній справі, оскільки слідчим суддею враховано те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, офіційно не працевлаштований та не має законного джерела доходу, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, на даний час є обвинуваченим за іншим кримінальним провадженням, що перебуває на розгляді в суді за вчинення аналогічного злочину, перебуває на обліку в наркологічному диспансері. Крім того, підозрюваний не має утриманців (з огляду на те, що його дитина проживає за межами України).

При цьому слідчим суддею враховано і те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання за адресою реєстрації, де мешкає разом з матір`ю. Раніше до нього застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відомостей про його порушення не має.

А тому, колегія суддів вважає, що прокурором в судовому засіданні та в апеляційній скарзі не доведено те, що застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не забезпечить належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, оскільки у справі відсутні докази, які б підтверджували викладені у клопотанні слідчого та апеляційній скарзі прокурора доводи про необхідність обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р., ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 01.04.2019 року про застосування щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього певних обов`язків без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді: (підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2