Провадження №1-кс/369/4900/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання начальника слідчого відділення СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006864 від 02.12.2018, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Начальник слідчого відділення СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що 02.12.2018 близько 18.00 години ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку по АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння смерті ОСОБА_7 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 предметом, схожим на ніж, який тримала в правій руці, нанесла останньому один удар в область грудної клітини зліва, заподіявши ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення груди зліва з ушкодженням серця, внаслідок чого останній помер.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 730 від 03.12.2018 смерть ОСОБА_7 наступила внаслідок крововтрати, проникаючого колото-різаного поранення груди зліва з ушкодженням серця.

ОСОБА_5 02.12.2018 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 03.12.2018 їй повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині.

Підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є протокол огляду місця події від 02.12.2018, протокол допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протокол допиту ОСОБА_7 , протокол затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В даному випадку ОСОБА_5 , будучи раніше судимою вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.11.2006 за ч. 2 ст. 121 КК України, судимість за який не погашена, підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є забезпечення виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання її винною у вчиненні даного злочину, останній загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки на даний час з останніми проведені не всі необхідні слідчі дії у даному кримінальному провадженні, а підозрювана особисто знайомий зі свідками, їй відоме їх місце проживання, анкетні дані, тому вона зможе впливати на них з метою зміни ними своїх показань або неявки до суду.

Аналізуючи ризик переховування в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваної з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, варто врахувати, що в даному випадку ОСОБА_5 немає місця реєстрації проживання, немає на утриманні дітей або батьків похилого віку, тобто не має достатніх стійких соціальних зв`язків, які б втримали її від зміни місця проживання, що свідчить про те, що вона зможе в будь-який момент змінити місце проживання з метою уникнення явки до слідчого, прокурора чи суду.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення нею місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Реальним є і ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки на даний час з останніми проведені не всі необхідні слідчі дії у даному кримінальному провадженні, а підозрювана особисто знайома із свідками, тому при не застосуванні запобіжного заходу вона буде впливати на них з метою зміни ними своїх показань. При цьому злочин, в якому він підозрюється, вчинений із застосуванням насильства, що підтверджує реальність вказаного ризику.

Підставою застосування щодо неї запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому слідчий просив обрати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у арештному домі державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України терміном 60 діб.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Підозрювана не заперечувала щодо обрання відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник не заперечував проти задоволення клопотання, однак просив визначити термін тримання під вартою строком на 30 діб.

Вислухавши пояснення підозрюваної та її захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали, дослідивши наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду, цим самим перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Суд оцінює вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 кримінального правопорушення у вчиненні якого вона підозрюється.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особиливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років.

При цьому суд, оцінює всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваної; її репутацію; міцність соціальних зав`язків.

Суд враховує те що підозрювана ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована, без місця реєстрації, не одружена, міцних соціальних зв`язків не має, таким чином остання може переховуватися від слідства та суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Враховуючи що, підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду, тим самим може перешкоджати кримінальному провадженню, суд приходить до висновку що вказані обставини виключають об`єктивну можливості щодо застосування до підозрюваної такого виду запобіжного заходу як домашній арешт, або іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, підозрювана ОСОБА_5 неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, а отже може вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Задовольняючи клопотання про тримання під вартою, вважаю за необхідне не визначати підозрюваній розмір застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника слідчого відділення СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006864 від 02.12.2018, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, не одруженої, не працюючої, без місця реєстрації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, останній раз вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.11.2006 за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнена 14.07.2014 по відбуттю покарання, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у арештному домі державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України терміном 60 діб, тобто до 30 січня 2019 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського аплеяційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1