Справа № 484/2743/18
Провадження: № 1-кп/484/313/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2018р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання : - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001464 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, розлучений, має неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297, ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 297 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:

На початку червня 2018 року обідньої пори, точна дата та час не встановлені, ОСОБА_3 перебував на території кладовища, яке розташоване по вул. Вознесенській м. Первомайська. Проходячи по кладовищу він побачив могилу ОСОБА_6 , 1982 року поховання. Вказана могила була огороджена металевою огорожею з хвірткою. В цей же час у ОСОБА_3 виник умисел на крадіжку хвіртки. Виконуючи задумане, користуючись тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає та не чинить перешкоди, ОСОБА_3 демонтував хвіртку з огорожі, знявши її з завіс, і таким чином викрав. Після цього з місця події зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Через декілька днів обідньої пори з метою повторного вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_3 знову прийшов на вказане кладовище. Маючи намір викрасти якісь металеві речі з могил ОСОБА_3 ходив по території кладовища та побачив могилу ОСОБА_7 , 1983 року поховання, котра була огороджена металевою огорожею з хвірткою. В цей же час у ОСОБА_3 виник умисел на крадіжку хвіртки. Виконуючи задумане, користуючись тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає та не чинить перешкоди, ОСОБА_3 демонтував хвіртку з огорожі, знявши її з завіс, і таким чином викрав. Після цього з місця події зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, в перших числах червня 2018 року обідньої пори, точна дата та час не встановлені, з метою викрадення металевих речей з могил, ОСОБА_3 прийшов на вказане вище кладовище. Проходячи по кладовищу він побачив могилу ОСОБА_8 , 1981 року поховання, біля якої знаходилась лавка з металевим каркасом, яку вирішив викрасти. Виконуючи задумане, діючи повторно, користуючись тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає та не чинить перешкоди, ОСОБА_3 , викрав лавку, висмикнувши її із землі, та направився до виходу з території кладовища. Таким чином він виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки на дорозі за територією кладовища він був затриманий охоронцем ОСОБА_9 .

Зізнаючись у вчиненому обвинувачений пояснив, що влітку 2018р., точно дати він не пам`ятає, він прийшов на кладовище, розташоване за адресою: вул. Вознесенська в м.Первомайську Миколаївської області, на якому похований його батько. Проходячи повз однієї з огорожі могили він помітив хвіртку, яка погано трималась, тому вирішив її забрати, здати на пункт прийому металобрухту, а отримані гроші витратити на горілку. Задумане він й зробив. Через декілька днів він знову прийшов на кладовище з метою викрадення виробів з металу. На одній огорожі він побачив хвіртку, яку умисно демонтував, а в подальшому здав на пункт прийому металобрухту, а отримані гроші витратив на горілку. Через декілька днів він знову прийшов на кладовище, біля однієї з могил забрав лавку, яку хотів здати на пункт прийму металобрухту, та намагався винести її з території кладовища, але був затриманий охоронцем. У вичиненому розкаявся.
Представник потерпілої особи надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, покарання призначити відповідно до чинного законодавства.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, що йому інкримінують, також підтверджується протоколом огляду місця події від 14.06.2018р. та таблиці зображень до нього, під час якого оглянута території кладовища по АДРЕСА_3 та виявлена відсутність хвірток огорожі могил ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відсутність лавки біля могили ОСОБА_8 .
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 19.06.2018р. та таблиці зображень до нього обвинувачений розповів та показав як він демонтував хвіртки огорожі могил ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , лавку біля могили ОСОБА_8 .
Згідно протоколу огляду предмету від 15.06.2018р. була оглянута металева лавка, яку добровільно видав охоронець кладовища ОСОБА_9 , пояснюючи, що вказану лавку намагався винести з території кладовища чоловік на ім`я ОСОБА_10 .
Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, інкримінованих йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
Фактичні обставини злочину свідчать про те, що ОСОБА_3 на початку червня 2018р. на території кладовища, яке розташоване по вул. Вознесенській м. Первомайська демонтував металеві хвіртки з могил ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та металеву лавку біля могили ОСОБА_8 з корисливих мотивів.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.3 ст. 297 КК України як наруга над могилою, вчинена з корисливих мотивів, наруга над могилою, вчинена повторно, з корисливих мотивів, та за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 297 КК України як закінчений замах на наругу над могилою, вчинену повторно, з корисливих мотивів.

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкі злочини, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про його особу, висновок досудової доповіді, обставини вчинення злочинів незважаючи на ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дають підстави для призначення йому покарання в межа санкцій статей, які визначають відповідальність за вчинення злочинів, які йому інкримінують, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України та свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.
На думку суду таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 297, ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання за:
-ч.3 ст. 297 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;
-ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 297 КК України у виді позбавленні волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. Відповідно до ч.1ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1