Провадження № 1-кп/520/334/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2019 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001468 від 27.04.2018 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Новомиколаївка, Новомиколаївського району, Запорізької області, громадянин України, українця, неодруженого, з неповною середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 27.03.2002 Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 16.12.2002 Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 152 КК України, ч. 2 ст. 153 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України, ст. 70-71 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі;

- 12.06.2003 Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 6 років 6 місяць позбавлення волі, 16.02.2007 звільнився з місць позбавлення волі на підставі постанови Беленковського районного суду Запорізької області умовно-достроково на 1 рік та 1 місяць;

- 27.05.2008 Апеляційним судом Запорізької області за п.12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у вигляді 12 років позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України приєднано частину вироку Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12.06.2003 та визначено покарання на строк 12 років та 6 місяців позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 03.05.2017 на підставі ухвали Веселовського районного суду Запорізької області умовно-достроково на строк 2 роки 6 місяців 12 днів, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення проти громадського порядку та моральності.

Обвинувачений ОСОБА_6 протягом 2018 року мешкав за адресою: АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він перебував у фактичних шлюбних відносинах, та її малолітньою дитиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_6 на протязі декількох місяців 2018 року, точні дати та час не встановлені, через соціальну мережу «Фейсбук» всесвітньої мережі Інтернет під приводом надання постійного прихистку, брала до свого помешкання котів, які знаходились під піклуванням волонтерів та громадських захисників тварин м. Одеси (а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших).

Однак, отримавши тварин, обвинувачений ОСОБА_6 не надавав їм відповідних умов для проживання та із хуліганських мотивів, застосовуючи при цьому жорстокі методи, а саме: завдаючи при цьому їм біль, страждання шляхом нанесення ударів, заподіяння ушкоджень, піддаючи їх впливу термічних факторів, отримуючи при цьому хворобливе самозадоволення від спостерігання за стражданнями тварин, тим самим попираючи загальноприйняті моральні засади суспільства в частині ставлення до тварин, внаслідок чого жорстокість, проявлена щодо тварин, стає нормою поведінки та поширюється на взаємини з людьми.

Так, 26.03.2018 року ОСОБА_11 передала ОСОБА_7 та обвинуваченому ОСОБА_12 кошеня чорного окрасу та наступного дня, прибувши до місця помешкання останніх з метою перевірки стану кошеня, побачила, що кошеня має тілесні ушкодження, у зв`язку з чим звернулась за медичною допомогою до відповідного медичного закладу. Згідно довідки ветеринарної клініки ЭКСВЕТ від 27.03.2018 у вказаного кошеняти встановлено діагноз Набряк м`яких тканин в області носа, стрес та ідіоматичний цистит, який проявився на фоні стресі.

Крім того 01.04.2018 у денний час, ОСОБА_10 намагалася забрати у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 кошенят, яких передала їм за декілька днів напередодні, але кошенят у вказаних осіб не було і останні не могли надати пояснення про їх місцезнаходження. Крім того, знаходячись у вказаній квартирі, ОСОБА_10 виявила кошеня рудого окрасу, яке мало численні тілесні ушкодження. Згідно довідки ветеринарної клініки «Хвост Ус» від 01.04.2018, у зазначеного кошеняти встановлено тілесні ушкодження у вигляді обширної травми тазу, м`яких тканин на внутрішній частині стегна, на подушечках лап, відсутній верхній шар шкіри, які кошеня отримало внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України жорстоке поводження з тваринами, що відносяться до хребетних, у томі числі безпритульними тваринами, що вчинене умисно та призвело до каліцтва, вчинене з хуліганських мотивів, вчинене з особливою жорстокістю щодо двох і більше тварин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст. 299 КК України, не визнав повністю та пояснив, що обставини викладені в обвинувальному акті не вірно. Він самостійно брав котів у волонтерів, приблизно 7-8 разів, додому. Приблизно в березні місяці 2018 року викинув з сьомого поверху житлового будинку через вікно кота чорно-білого окрасу, після цього через де який час знов викинув з квартири де вони мешкали рудого кота. Дитині розповідав, що котів які в них мешкали він відпускав. До нього приходили зоозахисники з вимогами повернути котів, але котів в поганому стані в нього не забирали, пояснити звідки в нього під вікнами знаходили мертвих котів не може.
Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 винним себе не визнав, суд вважає, що його вина в інкримінованому кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження і підтверджується показами свідків досліджених під час судового розгляду, стосовно часу, місця та обставин вчинення ним кримінального правопорушення, а саме:
- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила суду, що у березні 2018 року їй зателефонувала ОСОБА_7 та просила привезти кошеня їй додому. Але вже вранці наступного дня їй стало відомо, що родина ОСОБА_7 знущається з кошенят. Разом із ОСОБА_11 написали заяву до відділу поліції. Відповідну інформацію вона розмістила на фейсбуці, об`єдналась з іншими людьми, які надавали кошенят сім`ї ОСОБА_7 , та поїхали до адреси їх проживання з метою забрати кошенят. У квартирі ОСОБА_7 побачили рудого кота. Попередньо цей кіт був викинутий з вікна квартири. У цього кота були переламані лапи. Рудого кота звали « ОСОБА_13 ». В подальшому ОСОБА_10 забрала рудого кота у обвинуваченого, хоча ОСОБА_14 не хотів його віддавати. В квартирі також була собака, про яку гасили недопалки. У соціальній мережі вона переписувалась зі ОСОБА_7 , остання в переписці повідомила, що її чоловік ( ОСОБА_6 ) знущається з тварин. Разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 проживає малолітній син ОСОБА_7 . ОСОБА_15 , якому приблизно 5-6 років. ОСОБА_7 казала, що її син бачив знущання над кошенятами. Також пояснила, що вона є волонтером, кошенят обвинуваченому та ОСОБА_7 на їх прохання віддавали волонтери. При розмові з обвинуваченим, останній прохав її не писати заву в поліцію.
- показаннями свідка ОСОБА_16 , яка пояснила суду, що вона працює кладовщиком, разом з цим вона є волонтером, тварин підбирає з вулиці, але вона їх не роздає. Кошеня на кличку «Єва» вона та ОСОБА_11 разом відносили обвинуваченому за проханням ОСОБА_7 . Коли віддавали кошеня, воно було стерилізоване. Наступного дня ввечері зателефонувала ОСОБА_7 та сказала, що ОСОБА_6 знущається з кошеня, а саме: ОСОБА_6 побив кошеня. Коли вона прийшла забирати кошеня, то побачила, що воно було побите, перелякане, вологе, а в легенях була вода. Це було трикольорове кошеня «Єва». Кошеня перебувало у обвинуваченого одну добу. Обвинувачений казав, що кішка «Єва» порвала йому сигарети, тому він її побив. Їй відомо багато випадків знущання з тварин. Коли обвинувачений вийшов з тюрми, то вони зі ОСОБА_7 брали кошенят та обвинувачений знущався з них. Вона приходила багато разів до місця проживання обвинуваченого, приходила забирати кошенят. З обвинуваченим разом проживав син 5 років на ім`я ОСОБА_15 , він бачив як ОСОБА_6 вбиває кошенят, також ОСОБА_15 казав дільничному, що йому шкода кошенят.
- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_6 з`явився у під`їзді будинку АДРЕСА_3 у 2017 році, проживав у ОСОБА_7 , іноді проживав в коридорі під`їзду. В березні 2018 року почула, що щось впало з 7 поверху. Вранці побачила, що з квартири ОСОБА_7 викинули кошеня. 01.04.2018 була присутня під час сварки, у обвинуваченого та його співмешканки: люди хотіли відібрати рудого кота, обвинувачений агресивно себе поводив, не хотів віддавати кошеня. У кота були пошкоджені лапи, він погано виглядав. До обвинуваченого та його співмешканки неодноразово приходили з організації захисту тварин. Вона поставила камеру біля своєї квартири та бачила, що ОСОБА_7 заносила котів та собак до квартири, бачила, як виносили пакет з собакою із скривавленими лапами, іноді чула з квартири ОСОБА_7 вереск тварин. Вперше стало відомо про знущання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 над тваринами взимку, пакети із скривавленими лапами побачила приблизно в травні 2018 року. З ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживає маленька дитина. Дитина бачила знущання над тваринами, коли вона приходила до ОСОБА_7 , то дитина з квартири виходила з нею. На питання, що відбувається у квартирі, ОСОБА_7 відповідала, що саме ОСОБА_6 знущається над тваринами;
- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка пояснила суду, що 21.03.2018 до неї звернулися ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з проханням надати їм кошеня, ввечері прийшли та забрали кошеня. Приблизно через тиждень побачила на фейсбуці, що ці люди знущаються над твариною. У неї ОСОБА_7 та ОСОБА_6 взяли кошеня чорно-білого кольору. Через деякий час їй зателефонувала ОСОБА_7 та просила ще одного кошеня, в свою чергу вона зателефонувала іншим волонтерам, які їй повідомили, що це не перший випадок і ці люди взяли 6 кошенят за один тиждень. Приблизно 30.03.2018 вона разом із Білим, Сініціною-Пітельгузовою та ОСОБА_18 поїхали до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . ОСОБА_6 повідомив, що він відпустив тварин. Останнім у волонтерів ОСОБА_6 взяв рудого кошеня, якого він виніс з квартири через деякий час. На шиї та задніх лапах кота були рани. Їй невідомо хто саме надав кота ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , також невідомо чи лікували вони тварин. ОСОБА_10 благала віддати їй рудого кота, але ОСОБА_6 сказав, що його не віддадуть через те, що кота понесуть до лікаря. ОСОБА_10 потім забрала рудого кота від ОСОБА_6 , відвезла до лікаря та здійснювала подальше лікування. 01.04.2018 року ОСОБА_6 зателефонував їй з мобільного номеру НОМЕР_1 з погрозами, у продовж декілька днів вона з волонтерами приїжджали до місця мешкання ОСОБА_6 , крім того вона переписувалась зі ОСОБА_7 по мобільному номеру НОМЕР_2 по «Вайберу» в смс-повідомленях ОСОБА_7 просила кошеня, тому як у них є син 5 років. В один із разів спілкування їх син тримав на руках кошеня та гладив його, син не міг знущатися над тваринами в нього добрий погляд. Після спілкування з іншими волонтерами також писала заяву до органів поліції та надавала роздруківку смс повідомлень.
- показаннями свідка ОСОБА_19 , яка повідомила суду, що 25.03.2018 Іра ( ОСОБА_11 ) віддала обвинуваченому ОСОБА_6 кішку за кличкою «Єва», кішка була здоровою. Наступного дня сім`я обвинуваченого знову захотіла взяти кошеня. Після цього вона разом із ОСОБА_11 пішли додому до обвинуваченого та виявили, що кішка була побита, розрисована фломастером. ОСОБА_11 забрала кішку та віднесла її до лікаря. Обвинувачений ОСОБА_6 разом із сім`єю проживав на АДРЕСА_4 . Котів брали неодноразово, а потім коти губились. Стало відомо, що котів викидали з вікна квартири. Одного разу на вулиці зупинили обвинуваченого, він був із сумкою, в якій були ножі та сітки для котів. У обвинуваченого ОСОБА_6 вона та ОСОБА_11 забрали п`ятьох побитих кошенят. ОСОБА_6 знаходив кошенят через інтернет, на староконному ринку, їй вдалося врятувати 7 кошенят (5 під розписку) та собачку. Вночі обвинувачений ходив по вулиці Ільфа та Петрова, а на ранок на вулиці знаходили мертвих кошенят. Син обвинуваченого був присутній при знущаннях, одного разу він сказав, що йому шкода кошенят. Одного разу у її присутності забрали у обвинуваченого 3-х кошенят. Коли забирали у обвинуваченого чорне кошеня, то воно було практично мертве, а саме: 10.06.2018 забрали кошеня та ОСОБА_11 повезла його до лікарні. У березні 2018 року у обвинуваченого забрали покалічене кошеня за кличкою «Єва» (трикольорову). В обвинуваченого була спочатку трикольорова кішка, потім руда та чорна. Всім кошенятам надано допомогу.
- показаннями свідка ОСОБА_20 , яка пояснила суду, що 21.03.2018 їй зателефонувала ОСОБА_7 та просила віддати їй кошеня (тигрового окрасу). Спілкування відбувалося у месенджері «Вайбер». Того же вечора ОСОБА_7 відправила обвинуваченого забрати кошеня з ветеринарного магазину, де кошеня перебували у ОСОБА_20 на передержці. Через 3 дні вона зателефонувала ОСОБА_7 та спитала за кошеня, на що їй відповіли, що з кошеням все добре. 29.03.2018 ОСОБА_20 вдруге телефонувала щодо кошеня та їй відповіли, що кошеня повернули до магазину. У третю телефону розмову ОСОБА_7 повідомила, що кошеня віддали своїм друзям. У той же день їй переслали фотографію з рижим котом, через декілька днів побачила в мережі «Інтернет» фотографію та інформацію про дану родину, що вони знущаються над кошенятами. По приїзду додому до обвинуваченого двері відчинила ОСОБА_7 , рядом з нею стояв обвинувачений ОСОБА_6 та їх син, ОСОБА_7 почала кричати: «Навіщо ти це зробив?». Обвинувачений виніс з квартири побите кошеня. Кошеня, яке було надано обвинуваченому від неї не було дома, у зв`язку з чим вона пішла шукати кошеня біля будинку, але не знайшла його. За повідомленням двірника будинку, біля цього будинку часто є трупи кошенят. Вдруге вона приїжджала додому до обвинуваченого разом із співробітниками поліції, так як дівчата бачили, що обвинувачений ніс додому рижого кошеня. Їй відомо про 6 випадків знущання обвинуваченим над кошенятами. Листування проводила зі ОСОБА_7 , обвинуваченому передавала здорове кошеня, але в сім`ї обвинуваченого цього кошеня не побачила.
- поясненнями свідка ОСОБА_7 , яка пояснила суду, що восени 2017 року обвинувачений ОСОБА_6 взяв кошеня і привіз додому, прожило це кошеня близько 3-5 місяці, приблизно в березні 2018 року обвинувачений викинув кошеня з вікна. Через тиждень вона знайшла це кошеня покаліченим та принесла додому лікувати. Через деякий час волонтери його забрали, але ОСОБА_6 віддавати його не хотів. Рижого кота у неї та ОСОБА_6 забрали покаліченим. В останній раз вона взяла кошеня, яке було трохи покалічене. Обвинувачений наказав кошеня, коли воно почало скидати речі зі столу. За період сумісного проживання з обвинуваченим ОСОБА_6 вони взяли 7 кошенят, оскільки ОСОБА_7 любить котів. Одного кота обвинувачений вбив, а саме: кинув його об стіну. Під час знущань була присутня малолітня дитина ОСОБА_7 . Листування щодо заведення тварин ОСОБА_7 вела на сайті «ОЛХ». Вела переписку щодо отримання тварин із волонтерами ОСОБА_16 , ОСОБА_10 та іншими. Вона зверталась до органів поліції з приводу домашнього насильства, обвинуваченого було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Надані судом додатки до заяви ОСОБА_10 від 30.03.2018 року, ОСОБА_9 від 03.04.2018 року, ОСОБА_11 від 30.03.2018 року, ОСОБА_21 від 30.03.2018 року у вигляді роздруківки смс повідомлень з мережі «Вайбер» ОСОБА_7 підтверджує справжність переписки та фотографій між нею та заявниками, також що на фотографіях зображений обвинувачений ОСОБА_6 з кошеням на руках.
Обставини скоєння кримінального правопорушення крім показів свідків також підтверджуються:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань щодо реєстрації кримінального провадження за № 0001468 від 27.04.2018;
- заявою ОСОБА_10 від 30.03.2018 року до органів поліції про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення із роздруківкою переписки з месенджера «Вайбер» із ОСОБА_7 , з якої вбачається, що ОСОБА_7 зверталась до ОСОБА_10 щодо отримання кошенят з фото таблицею та повідомленням про знущання обвинуваченим над кошенятами;
- заявою ОСОБА_20 від 23.04.2018 року з якої вбачається, що просить прийняти заходи до ОСОБА_6 , який взяв кошеня та воно зникло, також знущається над іншими тваринами;
- заявою ОСОБА_9 від 03.04.2018 року до органів поліції про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення із роздруківкою переписки з месенджера «Вайбер» із ОСОБА_7
- заявою ОСОБА_11 від 30.03.2018 року до органів поліції про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення із роздруківкою переписки з месенджера «Вайбер» із ОСОБА_7 , з якої вбачається, що ОСОБА_7 зверталась до ОСОБА_11 щодо отримання кошеня на кличку «Єва» з фототаблицею. До заяви також додано довідку з ветеринарної клініки «ЭКСВЕТ» від 27.03.2018 щодо обстеження кошеня на кличку «Єва» з діагнозом: набряк м`яких тканин в області носа, ідіопатичний цистит на фоні стресу;
- заявою ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 від 30.03.2018 року з якої вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 власники квартири знущаються над кошеням;
- заявою ОСОБА_21 від 30.03.2018 року з роздруківкою смс повідомлень у соціальні мережі «Вайбер» з якою вбачається, що ОСОБА_7 просить та в подальшому отримує від волонтерів кошеня, після чого кошеня зникло. Притягнути ОСОБА_6 до відповідальності за знущання над тваринами;
- заявою ОСОБА_7 від 28.05.2018 з якої вбачається, що вона стала свідком жорстокого поводження з тваринами її цивільного чоловіка ОСОБА_6 ;
- протоколом огляду від 31.05.2018 року з роздруківкою статті та фото таблицею, з якого вбачається, що було проведено огляд сторінки всесвітньої мережі «Інтернет», яка розміщена за адресою: http://dumskaya.net/new/ostorozhno-v-odesse-zhivoder-usynovlyaet-zhivotn-085807/,на якій розміщена стаття: «Дикость: в Одессе семья живодеров «усыновляет» животных лишь затем, чтобы их мучить и убивать»;
- заявою ОСОБА_10 від 18.06.2018 року з роздруківкою смс повідомлень з якого вбачається, що ОСОБА_6 жорстоко поводиться з кошеням та просить визнати її потерпілою;
- копією товарного чеку від 08.04.2018 року на ім`я ОСОБА_10 про сплату за лікування кота «Рижик-метис» окрас рижий суми 960 гривень;
- довідкою з ветеринарної клініки «Хвост Ус» від 01.04.2018, з якої вбачається, що у рудого кошеня виявлені тілесні ушкодження у вигляді обширної травми тазу, м`яких тканин на внутрішній частині стегна, на подушечках лап, відсутній верхній шар шкіри;

- довідкою з ветеринарної клініки «Дар» від 22.07.2018, наданої ОСОБА_10 щодо рудого кота, з якої вбачається, що кота було забрано у неблагополучних господарів, зі слів волонтерів кіт був скинутий з багатоповерхового будинку, станом на 04.04.2018 стан був критичний, був наявний перелом тазу та двох кінцівок, внутрішня кровотеча. До довідки приєднана фото таблиця із фотографією рудого кота з ампутованою лапою. В судовому засіданні ОСОБА_7 впізнала кота, який був зображений на фотографії та підтвердила, що обвинувачений викинув його з вікна;
- довідкою з ветеринарної клініки «Дар» від 22.07.2018 з фото картками, наданої ОСОБА_11 щодо чорної кішки. З довідки вбачається, що кішка знайдена волонтерами 10.06.2018, у якої були відсутні дві задні кінцівки до колінного суглобу, надрізані обидва вуха, язви по тілу, на ранах знайдені опариши. До довідки приєднана фото таблиця із фотографією чорної кішки;
- протоколом огляду предмету від 27.07.2018 року з фото таблицею з якого вбачається, що у службовому кабінеті слідчого Київського ВП ГУНП України в Одеській області оглянуті білі пакети у кількості 3 штук, сітки різного плетіння у кількості 3 штук різного кольору, мотузка світло синього кольору, металевий крючок довжиною 10 см. Від вказаних предметів надходить характерний запах тваринних екскрементів;
- постановою про визнання речових доказів та їх передачу на зберігання від 27.07.2018 року;
- висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 81 від 30.10.2018, з якого вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період часу, що відноситься до скоєння кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий розлад психічної діяльності, або інший хворобливий стан психіки не страждав. Виявляв психічні порушення у вигляді «Розладів особистості та поведінки внаслідок епілепсії, без психозу та недоумства» (що відповідає діагностичним критеріями рубрики «F07.83» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду). Однак вказані у ОСОБА_6 психічні порушення органічного ґенезу за впливом на його вольові та критичні функції були не стільки виражені та не позбавляли його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.
В даний час ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також не страждає на хронічний психічний розлад, недоумство та інший хворобливий стан психіки. Виявляє психічні порушення у вигляді «Розлад особистості та поведінки внаслідок епілепсії, без психозу та недоумства» (що відповідає діагностичним критеріями рубрики «F07.83» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду). Здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїми психічним станом може приймати участь в проведенні слідчих дій, стати перед слідством та судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Відповідно до ст.. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Аналізуючи надані прокурором в судовому засідання докази на підтвердження винуватості ОСОБА_6 а саме: протоколу огляду предмету від 27.07.2018 року, оглянуті та залучені у якості речових доказів білі пакети у кількості 3 штук, сітки різного плетіння у кількості 3 штук різного кольору, мотузка світло синього кольору, металевий крючок довжиною 10 см. Надані слідчому за заявою ОСОБА_11 які були вилучені у ОСОБА_6 під час зйомок репортажу телеканалу ТСН від 27.04.2018 року.
При викладених обставинах, суд вважає, що дані докази отриманні поза вимогами діючого КПК України, згідно з ст.. 87 КПК України визнає їх недопустимими, тому як вони отримані з істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, саме здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Прокурором на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні надані наступні документи: розписка від ОСОБА_11 , заява ОСОБА_10 від 03.04.2018 року, заяву ОСОБА_10 , заяву ОСОБА_17 від 29.05.2018 року, заяву ОСОБА_11 від 11.06.2018 року, пояснення ОСОБА_6 від 02.06.2018 року, заяву ОСОБА_11 від 23.08.2018 року з додатками медичною документацією захворювання ОСОБА_25 , висновок судово-психіатричних експертів № 375 від 25.09.2018 року вивчивши надані документи, суд приходить до висновку, що вони не несуть жодної доказової бази по обвинуваченню ОСОБА_6 .
При викладених обставинах, суд перелічені документи не бере до уваги і вважає їх не важливими.
Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 досліджені безпосередньо в судовому засіданні в повному обсязі узгоджуються між собою та доповнюють досліджені письмові докази, тому суд приходить до висновку, що дані покази та письмові докази є належними, допустимими.
Оцінюючи вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що всі вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 299 КК України - жорстоке поводження з тваринами, що відносяться до хребетних, у томі числі безпритульними тваринами, що вчинене умисно та призвело до каліцтва, вчинене з хуліганських мотивів, вчинене з особливою жорстокістю щодо двох і більше тварин.
Під час досудового слідства ОСОБА_6 звернувся з заявою про повне визнання своєї вини у інкримінованому йому злочині також під час судового розгляду в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 тричі змінював свою позицію не визнавав себе винним в повному обсязі, визнавав частково себе винним та визнав себе в повному обсязі винним.
Аналізуючи у сукупності заяви обвинуваченого ОСОБА_6 щодо визнання вини, суд вважає, що вони направленні лише на уникнення покарання та не можуть використовуватись, як пом`якшуюча обставина.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Згідно з ст. 12 КК України кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченим ОСОБА_6 є тяжким злочином.
Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 50 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину з особливою жорстокістю, рецидив злочину.
На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, суд, при обранні міри покарання обвинуваченому бере до уваги обставини вчинення злочину, характер і ступень суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , беручи до уваги обставини щодо судимостей обвинуваченого свідчить про сформованість стійкої направленості особистості ОСОБА_6 на вчинення умисних злочинів проти громадськості, обставини вчиненого злочину, характер і ступень суспільної небезпеки скоєного, за місцем мешкання характеризується негативно, поведінку обвинуваченого в судовому засіданні, яка свідчить про відсутність будь якого каяття за вчинене, те, що він не усвідомлює суспільну небезпеку свого діяння вчиняючи інкриміноване кримінальне правопорушення у присутності малолітньої дитини, неодружений, не працює, раніше судимий за вчинення тяжких злочинів та особливо тяжких, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, притягувався до адміністративної відповідальності у період умовно-дострокового покарання, знов вчинив тяжкий злочин, суд доходить до висновку, що ОСОБА_6 на шлях виправлення не став.
Наведені обставини свідчать про сформованість стійкої направленості особистості ОСОБА_6 на вчинення злочинів і про підвищений ступінь його суспільної небезпечності, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, йому слід призначити покарання у вигляді позбавленням волі, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.4. ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Положеннями п.26 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, визначено, що коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК України) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК України) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання. При визначенні покарання за правилами ст.71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і визначити їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком слід вважати частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково.
Судом встановлено, що ухвалою Веселівського районного суду Запорізької області від 25 квітня 2017 року обвинувачений ОСОБА_6 звільнений умовно - достроково від відбування покарання і невідбута частина покарання становить 2 роки 6 місяців 12 днів.
Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст.71 КК України, тобто до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 27.05.2008.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст. 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 27.05.2008 у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців і остаточне призначити покарання ОСОБА_6 за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - залишити тримання під вартою в ОСІ УДДВП в Одеській області.
Cтрок відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 07 серпня 2018 року, з моменту його фактичного затримання.
Зарахувати засудженому ОСОБА_6 в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 07.08.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази: білі пакети у кількості 3 штук, сітки різного плетіння у кількості 3 штук різного кольору, мотузка світло синього кольору, металевий крючок довжиною 10 см - знищити.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1