ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/5188/18 Головуючий першої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/304/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року м.Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського Апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участі

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника

власника майна - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м Харкова від 05 листопада 2018 року про задоволення клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_10 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2018 року задоволено клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000396 від 04 травня 2017 року, вилученого в ході обшуку у приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 (більш детально перелік майна вказано в ухвалі слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2018 року а.с. 116-120).

З таким рішенням слідчого судді не погодився адвокат ОСОБА_9 , діючий в інтересах ОСОБА_8 , подавши апеляційну скаргу з проханням скасувати ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2018 року та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000396 від 04 травня 2017 року.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що прокурор під час проведення обшуку, здійснив тимчасове вилучення майна, дозвіл на відшукання якого, не було надано ухвалою слідчого судді, у зв`язку з чим порушив строк на звернення з клопотанням про арешт саме цього майна.

Крім того, посилаючись на норми Закону України «Про нотаріат», вказує на безпідставність вилучення реєстрів нотаріальних дій та документів, що передані на зберігання нотаріусу, а також печаток нотаріуса.

Зазначає про порушення прокурором при вилученні майна, норм КПК України, оскільки, останнім не було залишено в нотаріальному архіві копій вилучених документів.

В своїй апеляційні скарзі вказує також, що оскільки ухвала слідчого судді була постановлена без його участі та участі власника майна, а про її існування апелянт дізнався лише 08 листопада 2018 року, у зв`язку з чим просить про поновлення строку на подання апеляційної скарги на вищевказану ухвалу слідчого судді.

Твердження апелянта відносно того, що строк на апеляційне оскарження ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2018 року ним пропущений з поважних причин, не спростовуються матеріалами справи.

Оскільки ухвала слідчого судді постановлена без участі сторін, то колегія суддів, відповідно до ч.3 ст.395 КПК України, вважає, що строк на апеляційне оскарження повинен бути поновлений, як пропущений з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, доводи апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із наданих апеляційному суду матеріалів судового провадження, прокуратурою Харківської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000396 від 04 травня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.205, ч.2 ст.205-1, ч.2 ст.28 ч.1 ст.205, ч.3 ст.189, ч.5 ст.27, ч.2 ст.205-1 КК України за фактом створення та забезпечення функціонування «конвертаційного центру» організованою злочинною групою.

Аналізом даних з реєстру нотаріальних довіреностей встановлено, що переважна більшість довіреностей (76 довіреностей), на підставі яких було зареєстровано суб`єкти господарської діяльності, які входять до складу «конвертаційного центру», посвідчені приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8 .

На підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2018 року проведено обшук за вказаною адресою, в ході якого вилучено речі та документи, які стосуються безпосередньо обставин посвідчення нотаріусом ОСОБА_8 довіреностей, а також проведення нотаріальних дій стосовно осіб, причетних до протиправної діяльності, оригінали яких містять підписи ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Постановою процесуального керівника у кримінальному провадженні ОСОБА_10 від 01 листопада 2018 року майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку у приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000396 від 04 травня 2017 року.

В своєму клопотанні слідчий вказує, що вилучене в ході обшуку майно, є доказами у вчиненні кримінальних правопорушень та є необхідним для встановлення фактів та обставин, що мають суттєве значення для кримінального провадження.

У розумінні положень ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до положень частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У частині 3 статті 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на майно, що на даний час виправдовує потреби досудового розслідування.

При розгляді справи було встановлено, що у даному кримінальному провадженні планується проведення оглядів речей і документів, проведення судових експертиз у тому числі - почеркознавчих експертиз. На даний час щодо вказаних речей і документів проведені та продовжують проводитися слідчі дії.

Отже, колегія суддів, вважає, що, прокурором доведено, що арешт вказаного майна застосований з метою встановлення фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Так, при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.2,4 ст.173 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України.

В своїй апеляційній скарзі апелянт вказує, що вилучення майна було проведене прокурором з численними порушеннями, оскільки Закон України «Про нотаріат» передбачає певні вимоги, які повинні бути враховані під час вилучення майна.

Проте, посилання апелянта на норми Закону України «Про нотаріат», колегія суддів до уваги не бере, оскільки, на даний час, вони не узгоджуються з норами Кримінального процесуального Кодексу України, на підставі яких і діяв прокурор під час проведення обшуку.

Крім того, пунктами 16.1, 16.2 Наказу Міністерства Юстиції України «Про затвердження Правил ведення нотаріального діловодства» №3253/5 від 22 грудня 2010 року, передбачено вилучення у в виняткових обставинах реєстрів нотаріусів. Отже, вилучення реєстрів проводилося під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді. Власнику майна залишено належним чином завірену копію протоколу обшуку та опис вилученого майна. Постановою Прокуратури Харківської області від 01 листопада 2018 року реєстри для реєстрації нотаріальних дій визнані речовими доказами.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції прокурор процесуальний керівник у кримінальному провадженні пояснив, що всі копії документів нотаріус має право отримати, але з таким клопотанням не звертався.

Що стосується повернення реєстрів нотаріальних дій, то постановою від 13 листопада 2018 року призначені технічні та судово - почеркознавча експертизи, у зв`язку з чим, вони знаходяться у розпорядженні експертів та будуть повернуті після проведення експертних досліджень.

Доводи апеляційної скарги щодо виходу прокурора під час проведення обшуку за межі дозволу, наданого ухвалою слідчого судді, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки законом передбачена можливість вилучення в ході обшуку інших предметів та документів, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на вилучення, у разі їх відповідності критеріям, визначеним частиною 2 статті 167 КПК України.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подані з пропуском строку, встановленого статтею 171 КПК України, оскільки таке клопотання може бути заявлено 01 листопада 2018 року.

Із матеріалів справи вбачається, що обшук був проведений 31 жовтня 2018 року з 11 години 30 хвилин до 15 години 24 хвилин.

Клопотання слідчого було надано 02 листопада 2018 о 10 годині 55 хвилин (а.с. 1-11, 20-29).

Відповідно до абзацу 2 ч.5 ст.171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути негайно повернуто особі, в якої йог було вилучено.

Отже, строк звернення до суду з клопотанням про арешт майна слідчим пропущено не було.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що до зазначених правовідносин застосовується абзац 1 ч.5 ст.171 КПК України, не є обґрунтованим, оскільки дані вимоги, а саме, строк 24 години, поширюється на майно, яке тимчасово вилучено без ухвали слідчого судді.

Посилання апелянта на безпідставне неповідомлення власника майна та його представника про час та місце судового розгляду, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, оскільки у даному випадку слідчий суддя діяв на підставі частини 2 статті 172 КПК України, яка передбачає можливість розгляду клопотання прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, без повідомлення власника майна чи його представника.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2018 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, ст.407, ст. ст. 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2018 року, як пропущений з поважних причин.
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2018 року про задоволення клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000396 від 04 травня 2017 року, вилученого в ході обшуку у приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 (більш детально перелік майна вказано в ухвалі слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2018 року а.с. 116-120) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч.4 ст. 424 КПК України.

Головуючий суддя: Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_3

ОСОБА_4