ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/1666/18 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/39/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000324 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_8 на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 15 листопада 2018 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кожем`якіне Краснопільського району Могильовської області Білорусь, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
11.11.2010 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч.3, ст. 70 ч.4 КК України до позбавлення волі 3 роки 6 місяців, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 11.08.2011 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ст. 186 ч.2, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 18.12.2014 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання 8 місяців 16 днів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обрано у виді тримання під вартою, під варту взято в залі суду. Строк відбування покарання відраховано з 15.01.2018 року. Вирішено питання про судові витрати та долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він 14.09.2018 року близько 12.30 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на відкритій території, що розташована між територіями подвір`їв № 33 та № 35, переслідуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав качура віком 4 місяці, належного гр. ОСОБА_9 , чим завдав потерпілому матеріального збитку на загальну суму 345,00 грн.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити в частині призначення покарання та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Зазначає, що 14.09.2018 року побачив качура породи «Блакитний Фаворит», який перебував за подвір`ям та якого він безперешкодно заніс собі у свій будинок. Через 10 хвилин прийшов до нього сусід ОСОБА_10 , якому він без перешкод повернув качура, хоча останній вже викликав наряд поліції.

Просить звернути увагу на те, що він хворіє тяжкою хворобою туберкульоз легень, свою вину визнає, щиро кається.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Вказати, що ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців. У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, що визнано судом в якості обставин, які пом`якшують покарання, має постійне місце проживання, хоч і є раніше судимою особою за вчинення корисливих злочинів, однак інкримінований йому злочин вчинив через 4 роки після звільнення з місць позбавлення волі 18.12.2014 року на підставі ст. 81 КК України.

Крім того, викрадене майно качура віком 4 місяці, вартість якого становить 345 грн. відразу ж після викриття вчинення злочину обвинувачений повернув потерпілому ОСОБА_11 .

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.
Вислухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора та обвинуваченого, заслухавши прокурора в судових дебатах, під час яких вона залишилась на попередніх позиціях, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Фактичні обставини справи та доведеність вини учасниками кримінального провадження не оспорювалися.

Відповідно до вимог ст.65 ч.2 КК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, а саме п.1 Постанови №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 було викрадено майно, а саме качур, вартість якого становить 345 грн., якого відразу після викриття вчинення останнім злочину було повернуто потерпілому ОСОБА_9 ..

ОСОБА_7 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, що визнано судом в якості обставин, що пом`якшує покарання, , має постійне місце проживання, хоча раніше і є судимим, однак злочин вчинено на протязі більш ніж 4 років після звільнення з місць позбавлення волі.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, та принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, а саме, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинення дій, їх небезпечності та даним про особу, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, яке належить відбувати реально не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, а тому останньому може бути призначене менш суворе покарання за видом та розміром покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.185 КК України, зокрема арешт.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає повному задоволенню, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407,409,414,418,419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області задовольнити повністю, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 15 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена на протязі трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту отримання копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2