Справа № 466/859/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/205/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6 , представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Ацилут ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ацилут» на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2018 року про накладення арешту на земельну ділянку

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2018 року задоволено клопотання слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_9 погоджене прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 та накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1462 га. з кадастровим номером :09:002:0084, яка знаходиться за адресою: м. Львів,вул. Багалія, 5 та Багалія 5а.

На ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2018 року подало апеляційну скаргу ТзОВ «Ацилут», в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_9 погодженого прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 про накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1462 га з кадастровим номером :09:002:0084, що знаходиться за адресою: м. Львів,вул. Багалія, 5 та Багалія 5а. Щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження зазначає, що такий пропущений з поважних причин, оскільки копію ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2018 року товариство не отримувало, про факт її існування довідалось випадково. Крім того, оскаржувана ухвала постановлена за відсутності будь-яких учасників, в порядку письмового провадження та відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України. Посилається на те, що ТзОВ «Ацилут» звернулось до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова з клопотанням від 21.11.2018 року про скасування арешту майна та отримавши відмову у задоволенні такого клопотання, товариство в межах п`ятиденного строку (з урахуванням вихідних) з моменту такої відмови звернулось до суду апеляційної інстанції із даною апеляційною скаргою.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що слідчим суддею необґрунтовано, у чому ж саме полягає «реальна загроза відчуження майна» та чим вона підтверджується, крім того, ухвала не містить обґрунтування факту самовільного будівництва та факту самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,1462 га з кадастровим номером :09:002:0084, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Багалія, 5 та Багалія 5а. Стверджує, що вказана земельна ділянка є комунальною власністю, її добросовісним орендарем (володільцем) є ТзОВ «Ацилут», а тому користування земельною ділянкою на підставі договору оренди з її власником виключає самовільне її захоплення. Слідчим суддею необґрунтовано відповідності об`єкта арешту (земельної ділянки) критеріям ст. 98 КПК. ТзОВ «Ацилут» до відкриття кримінального провадження №00000102 (12.05.2017) розпочало реалізацію наміру забудови, а на даний час, з огляду на накладений арешт, безпідставно позбавлене можливості в повній мірі реалізувати повноваження суб`єкта містобудування та оформити право власності на готовий до експлуатації об`єкт завершеного будівництва. Також слідчим суддею не досліджувалось, хто і які речові права має на земельну ділянку з кадастровим номером :09:002:0084 за адресою: м. Львів, вул. Багалія, 5 та Багалія 5а, та чи існував такий об`єкт цивільних прав станом на 2009 рік, коли, на думку органу досудового розслідування, вчинялись протиправні дії.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Ацилут» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на підтримання клопотання про поновлення строку і вимог апеляційної скарги, які аналогічні її доводам, пояснення прокурора ОСОБА_6 про заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити та відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Судом встановлено, що в провадженні слідчих військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за №00000102 від 12.05.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 06.02.2018 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1462 га з кадастровим номером :09:002:0084, що знаходиться за адресою: м. Львів,вул. Багалія, 5 та Багалія 5а.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена за відсутності учасників кримінального провадження, її копія таким не надсилалась, а відтак причини пропуску строку на оскарження слід визнати поважними і поновити ТзОВ «Ацилут» строк на оскарження ухвали слідчого судді.

Крім того, відповідно до положень частини 1, 2, 3, 4 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя виходив з того, що земельна ділянка вибула з володіння Західного управління капітального будівництва МО України в 2009 році у зв`язку з тим, що підробленим рішенням Шевченківського районного суду м. Львова, датованим 16.09.2009 року, у справі №2-2435/09 визнано право власності на житловий будинок на АДРЕСА_1 та на нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_10 .

А відтак, оскільки предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 КК України, є земельна ділянка в АДРЕСА_1 та Багалія 5а, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту відповідає положенням ст.170 КПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що вказана земельна ділянка є комунальною власністю, її добросовісним орендарем (володільцем) є ТзОВ «Ацилут», а тому користування земельною ділянкою на підставі договору оренди з її власником виключає самовільне її захоплення, не може прийматись до уваги, оскільки факт добросовісності набуття в оренду земельної ділянки і клопотанні про арешт не заперечується, а наявне посилання на вибуття земельної ділянки з володіння у незаконний спосіб.
Також не може прийматись до уваги твердження в апеляційній скарзі, що слідчим суддею не обґрунтовано відповідності об`єкта арешту (земельної ділянки) критеріям ст. 98 КПК, так як в оскаржуваній ухвалі наявне посилання на положення ст.170 КПК України, відповідно до яких арешт майна допускається з метою забезпечення в тому числі і відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Сама лише обставина, що ТзОВ «Ацилут» до відкриття кримінального провадження №00000102 (12.05.2017) розпочало реалізацію наміру забудови, а на даний час, з огляду на накладений арешт, безпідставно позбавлене можливості в повній мірі реалізувати повноваження суб`єкта містобудування та оформити право власності на готовий до експлуатації об`єкт завершеного будівництва, не може бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Крім того, не може мати правового значення посилання в апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею не досліджувалось, хто і які речові права має на земельну ділянку з кадастровим номером :09:002:0084 за адресою: АДРЕСА_1 та Багалія 5а, та чи існував такий об`єкт цивільних прав станом на 2009 рік, коли, на думку органу досудового розслідування, вчинялись протиправні дії, оскільки відповідно до матеріалів, доданих до клопотання про арешт майна повідомлення про підозру нікому не вручалось.

Керуючись п.1 ч.1 ст.407, ст.ст.417, 418 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Ацилут» строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ацилут» залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2018 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4