Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2510/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілих ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0008342 від 18.10.2016 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Придніпровський районний суд м. Черкаси здійснює розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивовано тим, що на даний час в Придніпровському районному суді м. Черкаси на розгляді перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008342 від 16.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_6 . Дане кримінальне провадження розглядається судом із 30.03.2018 року. Про виклик у судові засідання ОСОБА_6 повідомлявся належним чином, про свідчать матеріали кримінального провадження. Вживаючи заходів для доставлен обвинуваченого судові засідання, суд застосовував примусовий привід, про що свідчить ухвала суду від 08.05.2018 року. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. В судові засідання ОСОБА_6 не з`являється, хоча повідомлений належним чином про всі судові засідання, за місцем проживання не з`являється та його місце перебування не відоме, а тому ОСОБА_6 судом оголошено в розшук. Після знаходження місця перебування останнього доставлено до суду, де він ознайомився та розписався в тому, що він ознайомлений про наступне судове засідання 26.11.2018 року. Проте, так в судове засідання і не з`явився. Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 286 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, переховувався від суду, навмисне ігнорував судові виклики, що сприяє необґрунтованому затягуванню розгляду данного провадження в розумні строки та явного ухилення обвинуваченого від суду, а тому є всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 і надалі не буде виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, може під острахом кримінальної відповідальності знову почати переховуватись від правоохоронних органів, а також може впливати на свідків та потерпілих, які ще на даний час не допитані під час судового слідства, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому в судовому засіданні просила задовольнити клопотання.
Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували щодо можливості задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Представник потерпілих ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Заслухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 286 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, переховувався від суду, навмисне ігнорував судові виклики, що сприяє необґрунтованому затягуванню розгляду даного провадження в розумні строки та явного ухилення обвинуваченого від суду, а тому є всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 і надалі не буде виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, може під острахом кримінальної відповідальності знову почати переховуватись від правоохоронних органів, а також може впливати на свідків та потерпілих, які ще на даний час не допитані під час судового слідства, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, відсутнє постійне місце проживання, неодноразово не з`являвся в судові засідання.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які є достатніми для переконання, що існують підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти тим ризикам, які існують та забезпечити досягнення мети їх застосування, тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 03.05.2019 року включно. Умови внесення застави визначені ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 січня 2019 року залишити без змін, тобто визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 38420 гривень.

На підставі наведеного вище, керуючись ст.ст. 182, 183, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0008342 від 18.10.2016 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, строком 60 днів, тобто до 03 травня 2019 року, включно.
Умови внесення застави визначені ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 січня 2019 року залишити без змін.

Копію ухвали негайно вручити прокурору Черкаської місцевої прокуратури, обвинуваченому, захиснику, начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», до відому та виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 06.03.2019 року о 10 год.00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1