Справа №522/945/19
Провадження № 1-кс/522/1275/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса, скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури Одеської області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
Учасники процесу:

заявник - ОСОБА_3 ,

прокурор - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури Одеської області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.

В обґрунтування скарги посилаються на те, що 08.01.2019 рокув за вх.№ 1348-19 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернувся до прокурора Одеської області ОСОБА_6 із заявою про вчинення прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 КК України. В порушення вимог ст. ст. 28, 36, 55, 56, 110, 111, 112 та 214 КПК України, відомості до ЄРДР не внесені, пам`ятки про процесуальні права та обов`язки як потерпілих заявниками не отримано, що свідчить про бездіяльність заступника прокуратури Одеської області ОСОБА_8 . Крім того, просять стягнути на користь держави з заступника прокурора Одеської ообласті ОСОБА_8 грошове стягнення у розмірі передбаченому законом, за невиконання процесуальних обов`язків, та направити відповідний виконавчий лист.
Вказані дії скаржники вважають незаконними, у зв`язку з чим, просять слідчого суддю зобов`язати внести відомості про вчинення вказаного кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до вимог ст.214 КПК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги та просив задовольнити її в повному обсязі.

Прокурор заперечив проти задоволення вимог скарги.

Розглянувши скаргу, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали судового провадження, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено наступне.

08.01.2019 року за вх.№ 1348-19 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись із письмовою заявою до прокурора Одеської області ОСОБА_6 в якій повідомили про вчинене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, за ознаками ст. ст. 382 КК України.

До цього часу відомості про вчинення вказаного правопорушення до ЄРДР не внесено.

Згідно із ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Такі дії уповноважених осіб не відповідають вимогам ч. 1 ст. 214 КПК України, про те, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Положення ст. 214 КПК України, якими на слідчого та прокурора покладено обов`язок вносити до ЄРДР відомості про вчинені злочини після отримання відповідної заяви, є безальтернативними.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Як вбачається з Узагальнень "Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування" …З метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
За таких обставин скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підлягає задоволенню в частині зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР.
Накладення грошового стягнення у кримінальному провадженні відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, а тому приймати рішення щодо такого, варто на підставі також ст. 132 КПК України.
Відповідно до ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Як вбачається із вказаної статті, із клопотанням про накладення грошового стягнення може звернутися виключно слідчий або прокурор.
Статтею 145 КПК України, передбачено, клопотання про накладення грошового стягнення на особу під час досудового розслідування зазначаються: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; процесуальний статус особи, про накладення грошового стягнення на яку заявлено клопотання, її прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання; обов`язок, який покладено на особу цим Кодексом чи ухвалою слідчого судді; ) обставини, за яких особа не виконала обов`язок; відомості, які підтверджують невиконання особою обов`язку; прізвище, ім`я, по батькові та посада слідчого, прокурора; дата та місце складення клопотання.
До клопотання додаються копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує свої доводи.
У кримінальному процесуальному кодексі України, надано можливість накладення грошового стягнення на осіб, які мають процесуальний статус: свідка, підозрюваного або обвинуваченого, який не виконав свого процесуального обов`язку.
Накладення грошового стягнення на прокурора, можливе тільки у випадку наявності у нього процесуального статусу як свідка, або особи щодо якої здійснюється кримінальне провадження. Все, що стосується не виконання або не належного виконання прокурором своїх службових обов`язків, у відповідності до ст. 43 Закону України може бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, що входить до повноважень Кваліфікаційної-дисциплінарної комісії прокурорів.
Видання виконавчих листів, також не входить до компетенції слідчого судді, який має право приймати тільки ті рішення, які прямо вказані у Кримінальному процесуальному кодексі України.
Однак, щодо визнання бездіяльності уповноваженої особи, а саме заступника прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.
Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
У відповідності до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Аналіз вище наведено, дає слідчому судді право прийти до висновку, що таке рішення як визнання бездіяльності незаконною не належить до його компетенції, тому в цій частині скарги варто - відмовити.
Керуючись ст. ст. 214-216, 303-307, 318-380 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Одеської області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР задовольнити частково.

Зобов`язати відповідальних посадових осіб прокуратури Одеської області виконати вимоги ст.ст. 55, 214 КПК України та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які містяться в заяві ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 08.01.2019 року вх. № 1348-19, про прийняте рішення повідомити заявника протягом строку зазначеного в КПК України.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 13.02.2019