Справа 522/3567/19
Номер провадження 1-кс/522/3442/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000203 від 03.03.2018 року, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14.02.2018 року, неврученні пам`ятки про права та обов`язки потерпілого за вказаною заявою, та на рішення старшого слідчого в ОС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим;

учасники процесу
прокурори - ОСОБА_6 ,

заявник - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000203 від 03.03.2018 року, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14.02.2018 року, неврученні пам`ятки про права та обов`язки потерпілого за вказаною заявою, та на рішення старшого слідчого в ОС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим мотивуючи наступним.

В обґрунтуванні скарги ОСОБА_3 посилається на те, що слідчий не забезпечив потерпілому реалізацію його прав, і не допитав його в якості потерпілого. Незаконно 01.03.2019 року вручив йому повідомлення про виклик в якості свідка, а не потерпілого, не виконав вимоги ухвали слідчого судді Приморського районного суду і не визнав в порядку ст. 55 КПК України ОСОБА_3 , потерпілим. Крім того, слідчий виніс незаконну постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 . З урахуванням вище викладеного, скаржник просить скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілим, зобов`язати слідчого ОСОБА_4 визнати ОСОБА_7 потерпілим у кримінальному провадженні, визнати повістку про виклик такою, що не відповідає вимогам Закону, зобов`язати слідчого ОСОБА_4 допитати в якості потерпілого ОСОБА_7 , надати витяг з ЄРДР, де повинно бути зазначено прізвище, ім`я та по-батькові потерпілого, і статті Кримінального кодексу України, що були зазначені в заяві про вчинення злочину від 14.02.2018 року, визнати, що бездіяльність слідчого ОСОБА_4 є умисним невиконанням ухвали від 22.02.2018 року, та недотриманням розумних строків при проведенні досудового розслідування, зобов`язати слідчого ОСОБА_4 припинити дію у вигляді виклику в якості свідка потерпілого ОСОБА_7 .

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор заперечив проти задоволення скарги, вказав, що підстав вважати, що ОСОБА_3 було заподіяно будь-яку шкоду, останнім не наведено.

ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги, просив скасувати передчасне рішення про відмову у визнанні потерпілим, та зобов`язати слідчих вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

Положення закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні скарги.
Кримінальний процесуальний кодекс
Стаття 303. Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження:

1. На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

"1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою."

Стаття 55. Потерпілий
1. Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
2. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
3. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
4. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.
5. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
6. Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
Після того, як особа, яка перебувала у стані, що унеможливлював подання нею відповідної заяви, набуде здатності користуватися процесуальними правами, вона може подати заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
7. Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.
Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).

Стаття 91. Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні

1. У кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

2. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Стаття 94. Оцінка доказів

1. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

2. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.
Як встановлено під час судового засідання, кримінальне провадження №0000203 від 03.03.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/2839/18 від 19.02.2018 року якою зобов`язано службових осіб прокуратури області внести відомості до ЄРДР за зверненням ОСОБА_3 від 14.02.2018 за фактом перешкоджання професійній журналістській діяльності працівниками УПП ДПП в м. Одесі. Правова кваліфікація ст. 171 ч. 1 КК України.

Із наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що у рішенні слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_8 по справі №522/2838/18, покладено обов`язок на слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_4 на підставі ст. 55 КПК України надати ОСОБА_3 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

Відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України та Конституції України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню. Ухвала слідого судді, постановлена за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора в порядку ст. 303 КПК України, не підлягає оскарженню, а тому набирає законної сили після її постановлення.
В той же час, органом досудового розслідування не виконано обов`язок вказаний в ухвалі слідчого судді, що свідчить про бездіяльність, яка може бути оскаржена в порядку ст. 303 КПК України.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження є постанова старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим, оскільки заявником ОСОБА_3 не надані підтверджуючі відомості, що йому було спричинено будь-яку матеріальну, моральну чи фізичну шкоду, на законний виклик слідчого заявник не з`явився. В матеріалах кримінального провадження також відсутні підстави вважати, що ОСОБА_3 було спричинено будь-яку шкоду.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Дослідивши копію постанови про відмову у задоволенні клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що дана постанова є передчасною, без проведення допиту ОСОБА_3 , тому підлягає скасуванню.
В той же час, слідчий суддя повинен приймати рішення тільки в межах та на підставі Закону. Варто зазначити, що відповідно до вимог ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Чинним кримінальним процесуальним кодексом та ст. 307 КПК України не передбачено можливість постановлення рішення про визнання бездіяльності протиправною, чи такою що не відповідає вимогам закону, крім того, слідчий суддя не уповноважений перевіряти на відповідність вимогам закону повістку про виклик.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
Беручи до уваги вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку про можливість часткового задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 22, 40, 55, 110, 303-309, 318-380, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000203 від 03.03.2018 року, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14.02.2018 року, неврученні пам`ятки про права та обов`язки потерпілого за вказаною заявою, та на рішення старшого слідчого в ОС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим - задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_5 від 19.03.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000203 від 03.03.2018 року - скасувати.

Зобов`язати уповноважених осіб у даному кримінальному провадженні, виконати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси постановлену, по справі №522/2838/18 від 22.02.2018 року.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Матеріали кримінального провадження направити до прокуратури Одеської області для організації досудового розслідування.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

07.05.2019