ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/6118/18
Провадження № 1-в/210/13/19

"26" лютого 2019 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Кривому Розі клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого: 28.01.2016 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська за ст.121 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців,

щодо заміни не відбутої частини покарання більш м`яким згідно ст.82 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся з клопотанням до суду про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, посилаючись на те, що він відбув необхідну частину покарання, діючих стягнень не має, має заохочення.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив суд задовольнити.
Захисник засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 також підтримала клопотання засудженого ОСОБА_4 та просила суд його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання, посилаючись на те, що у засудженого наявне діюче стягнення у вигляді попередження від 28.01.2019 року, отримане ним вже після подання клопотання, що вказує на те, що ОСОБА_4 продовжує допускати порушення правил внутрішнього розпорядку установи та режиму утримання під час відбування покарання, що підтверджує факт того, що останній лише стає на шлях виправлення.
Суд, заслухавши доводи засудженого, його захисника та прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України, згідно частини 3 якої призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленого санкцією нового закону. У разі, якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною 1 статті 72 цього Кодексу.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28.01.2016 року за ст.121 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців. Станом на момент звернення з клопотанням, засуджений ОСОБА_4 відбув більше половини строку призначеного покарання.
Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.
Відповідно до ч.3 ст.82 КК України, однією умов застосування до засудженого вказаної норми, а саме, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, є факт того, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які викладено в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
З урахуванням викладеного, у ОСОБА_4 фактично настало право на звернення про пом`якшення призначеного покарання.
Як слідує зі змісту роз`яснень вищевказаної постанови, положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст.82 КК України і призначення йому більш м`якого покарання є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його сумлінна поведінка і ставлення до праці.
Як вбачається з даних характеристики, ОСОБА_4 з 28.07.2016 року відбуває покарання в Криворізькій виправній колонії Дніпропетровської області №80. За допущення порушення вимог відбування покарання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, допущене порушення виразилось у порушенні розпорядку дня установи, стягнення погашене у встановленому законом порядку, характеризується посередньо. Має одне заохочення. Правил внутрішнього розпорядку установи та режиму утримання не порушує, законні вимоги адміністрації виконує, працевлаштований в цехі «КООП» виробничої зони різноробітником, поставлені завдання виконує в повному обсязі.
Однак, після звернення з клопотанням про застосування ст.82 КК України, а саме, в період відбування покарання засудженим ОСОБА_4 в умовах ДПтСУ Криворізької установи виконання покарань УДПтСУ у Дніпропетровській області №3, останнім допущено дисциплінарне порушення. Так, Постановою про накладення адміністративного стягнення №92 від 28.01.2019 року на засудженого ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження, за те, що останній вступив в суперечку з адміністрацією.
Суд приходить до висновку, що це не може свідчити про те, що засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення.
Сам факт, що засуджений за час відбування покарання з червня 2016 року має лише одне заохочення у 2018 року за сумлінне ставлення до праці не може свідчити, що він став на шлях виправлення. Інших належних та допустимих доказів того, що засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення, судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.537-539 КПК України, ст.82 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо заміна не відбутої частини покарання більш м`яким згідно ст.82 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 27 лютого 2019 року.

Суддя: ОСОБА_1