УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 300/91/16-к Провадження № 1-кс/300/112/2019

25.03.2019 р. смт. Воловець

Cлідчий суддя Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
інші учасники судового провадження:
слідчий ОСОБА_3
заявник ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Воловецького відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (далі - Воловецьке відділення поліції Мукачівського ВП ГУНПУ в Закарпатській області) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 06.02.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 від 08.12.2012р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,
ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 06.02.3017 р. про закриття кримінального провадження в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.
В обґрунтування скарги ОСОБА_4 зазначає, що 06.12.2012 року він звернувся до Свалявського РВ УМВС України в Закарпатській області (з обслуговування Свалявського і Воловецького районів) із заявою про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України за умисне невиконання вироку Воловецького районного суду Закарпатської області від 07.02.2012 року та ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 05.04.2012 року, про стягнення з ОСОБА_5 на його користь грошових коштів. 08.12.2012 року було розпочато досудове розслідування, за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст. 389 КК України. У зв`язку з чим, 18.03.2013 року заявник від слідчого отримав поштою повідомлення про початок досудового розслідування від 08.12.2012 року та копію постанови про закриття кримінального провадження від 11.01.2013 року. На підставі ухвали Воловецького районного суду Закарпатської області № 300/359/13-к від 08.04.2013 року було відновлено 15.06.2013 року досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке було внесено до ЄРДР№0000117 від 08.12.2012 р. Попередня кваліфікація була змінена з ч.1 ст. 389 на ч.1 ст. 382 КК України.За тим, 14.12.2013 року слідчим ОСОБА_3 було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Враховуючи, що станом на грудень 2015 року заявника не було повідомлено про наслідки проведеного досудового розслідування, йому було надіслано тільки копію цієї постанови. Внаслідок чого, 28.01.2016 року він звернувся зі скаргою до суду на постанову про закриття кримінального провадження, яка ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду за № 300/91/16-к від 15.02.2016 року була скасована. 11.03.2019 року заявника ОСОБА_4 було повідомлено листом про винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження від 06.02.2017 року.
06 лютого 2017 року слідчим СВ Воловецького ВП Мукачівського ВП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 встановлено відсутність події кримінального правопорушення і за результатами розгляду матеріалів кримінального провадження за №0000117 від 08.12.2012р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382КК України було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Заявник у скарзі, посилається на те, що 07.02.2012 року вироком Воловецького районного суду Закарпатської області засуджено ОСОБА_5 за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу в сумі 850 гривень та задоволено цивільний позов частково, а саме стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 2994, 90 гривень матеріальної шкоди та 3000 гривень моральної шкоди. Після чого, ОСОБА_4 подано апеляцію на вирок Воловецького районного суду Закарпатської області, що стосувалася суми відшкодування йому моральної шкоди. 05 квітня 2012 року ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області постановлено вирок Воловецького районного суду від 07.02.2012 року щодо ОСОБА_5 в частині розв`язання цивільного позову про стягнення моральної шкоди змінити і збільшити суму стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_4 від 3000 гривень до 7000 гривень, а в решті частини вироку залишити без змін. 04.05.2012 року Воловецьким районним судом видано виконавчий лист на підставі якого 06.02.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття кримінального провадження за ВП № 36421302. Після чого, 18.02.2013 року державним виконавцем винесено постанову за ВП № 36421302 про арешт майна ОСОБА_5 та оголошення заборони його відчуження.
27.02.2013 року Воловецьким районним судом Закарпатської області винесено ухвалу про обмеження боржника у праві виїзду за межі України. На час розгляду скарги ОСОБА_5 так і сплатив повністю всю суму відшкодування моральної та матеріальної шкоди, що разом становить 9994,90 гривень, що підтверджує факт його ухилення від виконання рішення суду.
Посилаючись на зазначені обставини, заявник ОСОБА_4 вважає, що слідчим не було проведено усіх необхідних слідчих дій, передбачених КПК України для встановлення об`єктивної істини у справі, розслідування проводилося з порушення ч. 2 ст. 9 КПК України. Рішення слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України помилкове. Слідчий ОСОБА_3 не повідомив заявника про закриття кримінального провадження, внаслідок чого він змушений звернутися до суду. На підставі викладеного, просить слідчого суддю постанову слідчого від 06.02.2017 року про закриття кримінального провадження скасувати.
У судове засідання заявник ОСОБА_4 не з`явився просив розгляд скарги провести без його участі, просив скасувати постанову слідчого СВ Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 06.02.2017 року.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.
Дослідивши скаргу та матеріали провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно з положеннями п. 4 ч. 1ст. 91 КПК Україниу кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових)дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
У відповідності з ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК Українипокладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.
Встановлено, що заявник ОСОБА_4 06.12.2012 року звернувся до Свалявського РВ УМВС України в Закарпатській області (з обслуговування Свалявського і Воловецького районів) із заявою про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України за умисне невиконання вироку Воловецького районного суду Закарпатської області від 07.02.2012 року та ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 05.04.2012 року, про стягнення з ОСОБА_5 на його користь грошових коштів. 08.12.2012 року на підставі заяви ОСОБА_4 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань№0000117.
06 лютого 2017 року слідчим СВ Воловецького ВП Мукачівського ВП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0000117 від 08.12.2012 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382КК України, яка передбачає умисне ухилення невиконання вироку, рішення,ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.
Із постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування встановлено, що 02.02.2017 року ОСОБА_5 не виконував рішення суду не у зв`язку із наявністю у нього на це прямого умислу, а у зв`язку із відсутністю в нього грошових коштів для відшкодування моральної та матеріальної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_4 , оскільки у з поясненнях ОСОБА_5 зазначено, що решту коштів, які потрібно виплачувати потерпілому буде виплачувати і надалі з дотриманням розумних строків їх виплати.Тобто, слідчий дійшов висновку, що ОСОБА_5 02.02.2017 року розпочав сплачувати грошові кошти на користь потерпілого, тобто зобов`язався на виконання рішення суду, чим підтвердив відсутність у нього умислу на невиконання рішення суду.
З протоколу допиту ОСОБА_5 також вбачається, що виконання ухвали Апеляційного суду Закарпатської області в частині виплати моральної та матеріальної шкоди завданої потерпілому ОСОБА_4 він стверджує, що буде виплачувати відшкодування поступово, у зв`язку із відсутністю у нього грошових коштів, оскільки ухвалу в частині розв`язання цивільного позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди не виконав через скрутне матеріальне становище і відсутністю роботи.
З матеріалів кримінального провадження випливає, що, 02.02.2017 року ОСОБА_5 перерахував на рахунок отримувача - Державної казначейської служби України грошові кошти у сумі 2000,00 гривень, що підтверджується копією платіжної квитанції Воловецького відділення Закарпатського РУ «Приватбанк» № 0.0.699214482.2 від 02.02.2017 року та 21.11.2017 року копією платіжної квитанції Воловецького відділення Закарпатського РУ «Приватбанк» № 0.0.899621554.2 перерахував грошові кошти в розмірі 500 гривень. Тобто, з`ясовано що ОСОБА_6 сплатив грошові кошти в сумі 2000 гривень 02.02.2017 року та 500 гривень 21.11.2017 року, а сума відшкодування моральної та матеріальної шкоди в цілому становить розміром 9994,90 гривень, що свідчить проте, що грошові кошти в повному розмірі так і несплачені, аналіз наданих письмових доказів здійснено передчасно, висновки слідчого про відсутність складу злочину необґрунтовано матеріалами розслідування.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.2, ст.284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленими матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Так, слідчий Воловецького відділення поліції ОСОБА_3 ухвалюючи постанову про закриття кримінального провадження не обґрунтував її, а послався на те, що підстав для проведення досудового розслідування за ч.1 ст. 382 КК України, а саме що ОСОБА_5 не ухилявся від виконання рішення суду у зв`язку із відсутністю грошових коштів для відшкодування моральної та матеріальної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_4 . Хоча, слідчому завідомо було відомо із показань ОСОБА_5 що він, так не сплатив всю суму грошових коштів у відповідності до рішення суду.
З аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що постанова слідчого Воловецького відділення поліції ОСОБА_3 від 06.02.2017 р. прозакриття кримінальне провадження є передчасною та необґрунтованою з таких підстав: 1) слідчим всупереч вимогам КПК України не було повідомленого заявника про відновлення кримінального провадження; 2) слідчим всупереч вимогам КПК України не було повідомлено ОСОБА_4 про закінчення досудового розслідування; 3) слідчим порушено норми КПК України щодо обов`язковості надсилання копії постанови про закриття кримінального провадження заявнику;4) у постанові відсутня інформація про зміну правової кваліфікації з ч.1 ст. 389 КК України на ч.1 ст. 382 КК України; 5) постанова не містить інформації про скасування постанов слідчого про закриття кримінального провадження від 08.04.2013 року та 15.02.2016 року;6) не допитано заявника та не визначено його статусу як потерпілого; 7) відсутні відомості проте, що ОСОБА_5 постійно переховувався від слідства та те, що він був оголошений в розшук; 8) слідчим не перевірено доводи ОСОБА_5 щодо відсутності у нього коштів та майна та не враховано його пояснення про те, що він тривалий час перебував на заробітках; 9) слідчим не враховано той факт, що ОСОБА_5 так і не сплатив всі грошові кошти присуджені за рішенням суду, тобто ухилився від виконання судового рішення.
Строк для оскарження постанови про закриття кримінального провадження підлягає поновленню, оскільки слідчим не було вжито заходів для належного повідомлення заявника про прийняте рішення щодо закриття кримінального провадження. Докази про отримання такого повідомлення в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Крім того, слідчим, який здійснював досудове розслідування не виконано попередні постанови слідчого судді, які були ухвалені в цьому кримінальному провадженні, де було зазначено на недоліки досудового розслідування.
Враховуючи викладене слідчий суддя визнав, що скарга є обґрунтованою, у зв`язку з чим постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
Керуючись ст. 303, 304, 306, 307,309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Воловецького відділення поліції Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 06.02.2017 року про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого СВ Воловецького ВП Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Понзеля від 06 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження №0000117, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 грудня 2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути начальнику слідчого відділення Воловецького відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області для організації продовження досудового розслідування.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений учасникам судового провадження 25 березня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1