Справа № 635/8843/18
Провадження № 1-в/635/1048/2018
УХВАЛА

17 грудня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покотилівка Харківського району Харківської області заяву

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 12 лютого 2016 року за ч. 1 ст. 186, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, яке замінено ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 05 липня 2018 року на обмеження волі строком на невідбуту частину покарання 1 рік 11 місяців 8 днів обмеження волі,

про застосування відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році», -

в с т а н о в и в :

До Харківського районного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році».

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій просив задовольнити заяву та застосувати до нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році».

Представник установи ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій вказав, що просить справу за заявою про застосування положень Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно засудженого ОСОБА_4 розглядати у його відсутність.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 не заперечував.

Вислухавши думку прокурора та дослідивши надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, окрім іншого, має право вирішувати питання про звільнення від покарання на підставі Закону України про амністію.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 року набув чинності Закон України «Про амністію у 2016 році».

Так, статтею 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 цього Закону.

Відповідно до пункту «в» статті 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» застосування цього Закону здійснюється щодо засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, - за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника, а щодо військовослужбовців, які тримаються в дисциплінарному батальйоні, - за поданням командування дисциплінарного батальйону, військової частини, начальника гарнізону, органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або за клопотанням самого військовослужбовця, його захисника чи законного представника. До подання додаються довідка про заохочення і стягнення, особова справа засудженого та інші документи, необхідні для вирішення питання про застосування амністії.

Статтею 12 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 12 лютого 2016 року за ч. 1 ст. 186, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України засуджений до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 05 липня 2018 року ОСОБА_4 замінено невідбуту частину покарання 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 8 (вісім) днів позбавлення волі на обмеження волі на той самий строк.

Так, ОСОБА_4 будучи раніше не судимим засуджений за злочини, передбачені ч. 1 ст. 186, ч.2 ст.186 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України не відноситься до особливо тяжких. Злочин вчинено особою до набрання Закону України «Про амністію у 2016 році» чинності.

Обставини, які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_4 передбачені статтею 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статтею 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлені, а засуджений не заперечує проти її застосування.

З наведеного вбачається, що заяву слід задовольнити, та скоротити наполовину невідбуту частину строку покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 12 лютого 2016 року за ч. 1 ст. 186, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, яке замінено ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 05 липня 2018 року на обмеження волі строком на невідбуту частину покарання 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 8 (вісім) днів, на підставі статті 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VІІІ.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України та положеннями Закону України «Про застосування амністії в Україні», -

постановив:

Заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році» - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоротити наполовину невідбуту частину строку покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 12 лютого 2016 року за ч. 1 ст. 186, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, яке замінено ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 05 липня 2018 року на обмеження волі строком на невідбуту частину покарання 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 8 (вісім) днів, на підставі статті 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VІІІ.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17 грудня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1