Справа № 314/473/19
Провадження № 1-в/314/338/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.03.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за поданням начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міце народження: місто Дніпрорудне, Василівський район, Запорізька область, громадянина України, який має неповну середню освіту, до засудження не працював, не одруженого, зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
1) 01.12.1997 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 2, ст.. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 82, ст. 17, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 229-6, ст. 42 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуванню покарання.
2) 12.06.2001 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України до покарання у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі, звільнений по відбуванню покарання 25.04.2002 року.
3) 13.09.2002 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, звільнений на підставі постанови Оріхівського районного суду Запорізької області згідно ст. 3 Закону України «Про амністію» 15.09.2003 року.
4) 02.11.2004 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2роки.
5) 17.02.2005 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 20.04.2007 року, на не відбутий строк, що складає 6 місяців 3 дні.
6) 29.11.2007 року Камянко-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ст. 395, ст.ст. 69, 70, 71 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільнений 08.09.2010 року по відбуттю покарання.
7) 05.11.2012 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки.
8) 08.08.2013 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 25.04.2016 року умовно-достроково, на не відбутий строк, що складає4 місяці 14 днів.
По даній справі засуджений: 11.08.2017 року вироком Василівського районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

Початок строку: 11.08.2017 року, кінець строку: 11.08.2019 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

встановив:

до Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» надійшло подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 .

Засуджений та представник адміністрації установи виконання покарань у судове засідання не з`явилися. Засуджений надав до суду заяву про розгляд подання адміністрації колонії без його участі, подання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
Відповідно до ст. 539 КПК неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 16.10.2017 року відбуває покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)». За час відбування покарання характеризується наступним чином: відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 та п. 14 ст. 134 КВК України стягнення, яке було накладено на засудженого, зняте та погашене у встановленому законом порядку, а тому воно не повинно враховуватися при розгляді питання про звільнення умовно-достроково від відбування покарання, тобто вважається таким, що не має стягнень, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 3 заохочення, на виробництві установи працевлаштований в будівельній бригаді відділення № 8, до праці ставиться сумлінно, з 16.10.2017 року залучається до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, запропонований об`єм робіт виконує у повному обсязі, до праці ставиться сумлінно, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення», загальноосвітній рівень підвищує шляхом самоосвіти, відвідує бібліотеку, на профілактичному обліку не перебуває.

Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, подання начальника Державна установа «Софіївська виправна колонія (№ 55)» обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, так як згідно поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення, і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно - достроково.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 11.08.2017 року, на невідбутий строк, що складає 4 місяців 22 дні.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1

20.03.2019