печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 05.11.2018,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 у порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, на бездіяльність службової особи Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 05.11.2018.

У своїй скарзі ОСОБА_4 просить зобов`язати уповноважену службову особу Генеральної прокуратури України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування відносно прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , який здійснює нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України (невиконання судового рішення, вчинене службовою особою), у зв`язку з невиконання ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.05.2018.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесені, розслідування не розпочато, а відтак бездіяльність уповноваженої службової особи Генеральної прокуратури України щодо цього факту оскаржено до Печерського районного суду м. Києва.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася. Про день, час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином. У заяві поданій до суду просила розглянути скаргу у її відсутність, вимоги скарги підтримує у повному обсязі.

Представник Генеральної прокуратури України у судове засідання не з`явився. 28 січня 2019 року через канцелярію суду надійшло заперечення на скаргу ОСОБА_3 , в якому він просить у задоволенні скарги відмовити, скаргу розглянути без участі представника Генеральної прокуратури України.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, що не з`явилися, на підставі наданих доказів.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Судовим розглядом встановлено, що 05.11.2018 ОСОБА_3 звернулась до Генеральної прокуратури України із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка зареєстрована у приймальні громадян Генеральної прокуратури України 05.11.2018 за вх. № 22.

Станом на день подання скарги інформацію про внесення відомостей за заявою від 05.11.2018 заявником не отримано та суду не надано.

У своїх запереченнях представник Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 пояснила, що до Генеральної прокуратури України надходила заява ОСОБА_3 від 05.11.2018 щодо можливого вчинення кримінального правопорушення окремими службовими особами Київської місцевої прокуратури № 1 та з інших питань. Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про кримінальні правопорушення від 03.12.2012 № 125, вона була прийнята працівниками Генеральної прокуратури України та зареєстрована відповідно до вимог інструкції з діловодства в органах прокуратури. У подальшому ця заява за підписом начальника структурного підрозділу Генеральної прокуратури України відповідно до п. 3.6 Інструкції, ст. 218 КПК України направлена до органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходяться місця вчинення кримінальних правопорушень, тобто до прокуратури м. Києва, про що проінформовано заявника.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

За змістом вказаної норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відносяться розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.

Також, частиною 2 статті 60 КПК України передбачено, що заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У повідомленні про кримінальне правопорушення заявником зазначено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень та попередню кваліфікацію правопорушення.

Слідчий суддя не бере до уваги твердження представника Генеральної прокуратури України про те, що скарга є безпідставною з огляду на наступне.

Вимоги ст. 214 КПК України щодо внесення відомостей до ЄРДР поширюються на слідчого, прокурора будь-якого рівня, який отримав заяву чи повідомлення.

Інструкція, на яку посилається у своїх запереченнях представник Генеральної прокуратури України, є підзаконним нормативно-правовим актом та не може суперечити нормам КПК України. У випадку невідповідності положень Інструкції КПК України, підлягають застосуванню норми КПК України, які мають вищу юридичну силу.

Оскільки заява надійшла до Генеральної прокуратури України, уповноважена особа Генеральної прокуратури України зобов`язана була виконати вимоги ст. 214 КПК України.

Представник Генеральної прокуратури України також посилається на положення ст. 218 КПК України, відповідно до частини першої якої досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Проте, частина друга ст. 218 КПК України встановлює, що, якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Слідчий суддя вважає доводи прокуратури з приводу направлення заяви ОСОБА_3 до прокуратури м. Києва до внесення відомостей до ЄРДР, такими, що не спростовують невиконання вимог ст. 214 КПК України уповноваженими особами Генеральної прокуратури України.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задовольнити скаргу ОСОБА_3 та зобов`язати уповноважених службових осіб Генеральної прокуратури України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості із заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, зареєстрованої у приймальні громадян Генеральної прокуратури України 05.11.2018 за вхідним № 22, та розпочати досудове розслідування з приводу повідомлених даних, зобов`язати службову особу, яка внесла відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, через 24 години з моменту внесення таких відомостей, надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Керуючись ст. ст. 60, 214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 05.11.2018 - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених службових осіб Генеральної прокуратури України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості із заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, зареєстрованої у приймальній громадян Генеральної прокуратури України 05.11.2018 за вхідним № 22, та розпочати досудове розслідування з приводу повідомлених даних.

Зобов`язати службову особу, яка внесла відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, через 24 години з моменту внесення таких відомостей, надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1