Справа № 360/711/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000150 від 16 березня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Забарино Зачепилівського району Харківської області, громадянина України, непрацюючого, одруженого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акта, 16 березня 2019 року, близько 16 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поблизу закладу «Українська Національна лотерея» по вул.Центральна, 2-Г, в смт Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області, діючи умисно з корисливих мотивів, повторно незаконно заволодів транспортним засобом «Honda Dio AF-56», 2010 року випуску, без державної реєстрації, вартістю 7 946 гривень 40 копійок, який належить ОСОБА_6 .

Залишивши місце вчинення злочину, розпорядився викраденим на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 7 946 гривень 40 копійок.

За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 18 березня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 травня 2019 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою в межах двох місяців.

Вислухавши думки обвинуваченого ОСОБА_4 , який не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, захисника адвоката ОСОБА_5 , який підтримав думку обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
Суд вважає, що в даному випадку продовження строку утримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України і ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Оцінюючи викладене, суд дійшов висновку, що тяжкість і обставини злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, репутація обвинуваченого, який має непогашену судимість і обвинувачується у вчиненні злочину в період умовно-дострокового звільнення, свідчать про наявність ризиків, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення,перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою в межах двох місяців.

Керуючись ст.176, 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 05 липня 2019 року.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити сторонам.

Головуючий-суддяОСОБА_7