Справа №463/1200/19
Провадження №1-кс/463/653/19
У Х В А Л А

26 лютого 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 28 січня 2019 року, якою в задоволені заяви ОСОБА_4 про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні № 0000312 від 26 грудня 2018 року було відмовлено. Просить скасувати вказану постанову, зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні та надати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Скаргу мотивує тим, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 26 грудня 2018 року, за ч. 1 ст. 383 КК України. 25 січня 2019 року ОСОБА_4 подав заяву до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові про залучення його як потерпілого до вказаного кримінального провадження. Постановою від 28 січня 2019 року слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 в задоволенні клопотання відмовив. Вважає відмову невмотивованою та безпідставною. Зазначає, що ОСОБА_4 заподіяно моральну шкоду завідомо неправдивим повідомленням про вчинення кримінального правопорушення , яка полягає у моральних стражданнях, переживаннях, яких він зазнає з моменту початку проведення досудового розслідування. Кримінальне провадження розпочато нібито з приводу незаконного заволодіння ОСОБА_4 транспортним засобом, що не виключає можливості оголошення йому підозри. Внаслідок цього, ОСОБА_4 не може жити звичним життям, змушений витрачати свій час і кошти для протидії його незаконному переслідуванню, жахливо почуває себе від думок, що в його країні ніде немає правди і справедливості, навіть у тих органах державної влади, які покликані захищати людину, її життя, свободу, честь та гідність. Крім того, вказує, що копію оскаржуваної постанови отримав 14 лютого 2019 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримав з мотивів викладених в ній, додатково пояснив, що в кримінальному провадженні № 0000440 від 10 жовтня 2018 року ОСОБА_4 є свідком і на його автомобіль накладено арешт, а саме кримінальне провадження ще триває. Просив скаргу задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення, відповідно до яких в задоволенні скарги просив відмовити, оскільки в ході досудового розслідування не здобуто жодного підтвердження про те, що ОСОБА_4 завдана моральна, фізична або майнова шкода, а зневірення в правоохоронній системі не може бути підставою для визнання потерпілим. Просив в задоволенні скарги відмовити, а судовий розгляд провести у його відсутності.
За таких обставин, з врахуванням ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає з можливе розглянути скаргу у відсутності слідчого, відносно чого особа, яка подала скаргу не заперечила.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги вважаю, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_4 25 січня 2019 року подав до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові заяву про залучення його як потерпілого до кримінального провадження № 0000312 від 26 грудня 2018 року. Заяву мотивує тим, що за повідомленням невстановлених осіб до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення ним умисно, за попередньою змовою з невстановленими особами незаконного заволодіння автомобілем «Audi A6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та опору працівнику правоохоронного органу під час здійснення ним своїх функціональних обов`язків по охороні громадського порядку. Розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000440 від 10 жовтня 2018 року, з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 342 КК України. Вважає, що такими діями йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях, переживаннях, зневірені у правоохоронній системі держави, важко повернутись до звичного способу життя. Причетні особи до злочину посягають на його честь і гідність, адже звинуватили у неправомірних діях, яких він не вчиняв.
Постановою від 28 січня 2019 року слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 відмовив в задоволенні заяви ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000312 від 26 грудня 2018 року про визнання його потерпілим.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Тобто встановлено, що слідчим розглянута заява ОСОБА_4 про залучення його до кримінального провадження як потерпілого та за результатами розгляду такої винесено оскаржувану постанову.

Під час судового розгляду не здобуто жодного підтвердження про те, що вказаним вище кримінальним правопорушенням передбаченим ч. 1 ст. 383 КК України, станом на день розгляду скарги, ОСОБА_4 завдана моральна, фізична або майнова шкода. З копії заяви про визнання потерпілим вбачається, що до такої не долучено жодного доказу спричинення особі, яка подала заяву шкоди. Такі докази не надано і на момент розгляду скарги. Кримінальне провадження № 0000440 від 10 жовтня 2018 року зі слів особи, яка подала скаргу не завершене, а ОСОБА_4 , в ньому є свідком, що на даному етапі виключає можливості однозначно дійти до висновку про заподіяння моральної шкоди в кримінальному провадженні № 0000312 від 26 грудня 2018 року. Підірвання віри в правоохоронні органи у відповідності до вимог ч. 4 ст. 55 КПК України не може бути підставою для визнання потерпілим.

Отже враховуючи наведене, постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 28 січня 2019 року ОСОБА_4 правомірно відмовлено у визнанні його потерпілим в кримінальному провадженні № 0000312 від 26 грудня 2018 року.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову про відмову у визнанні потерпілим відмовити.

Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1