Постанова
Іменем України

04 квітня 2019 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:
головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції,на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 21 червня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000288,

відносноОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ст. 185 ч. 3 Кримінального кодексу України (далі КК України).

1. Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Прокурор у касаційній скарзі виклав вимогу до суду касаційної інстанції про скасування ухвали апеляційного суду у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вимогу мотивував істотним порушенням вимог процесуального закону, оскільки повернення апеляційної скарги з підстав того, що прокурор, який її подав, не має права на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, оскільки не брав участі у провадженні, є безпідставним та спростовується матеріалами провадження.

2. Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
2.1 Суд першої інстанції
Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 11 травня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000288 від 7 квітня 2015 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, повернуто керівнику Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області для усунення недоліків.

2.2 Суд апеляційної інстанції, рішення якого оскаржується
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 червня 2018 року апеляційну скаргу прокурора на рішення суду першої інстанції повернуто.

3. Доводи інших учасників судового провадження
Прокурор у засіданні касаційного суду підтримала касаційну скаргу прокурора.

4. Джерела права й акти їх застосування
4.1 Кримінальний процесуальний кодекс України
4.1.1 Стаття 370. Законність, обґрунтованість і вмотивованість судового рішення
Частина 1. Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

4.1.2 Стаття 393. Право на апеляційне оскарження
Частина 1. Апеляційну скаргу мають право подати:
6) прокурор.

4.1.3 Стаття 36. Прокурор
Частина 2. Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений:
20) оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому цим Кодексом.
Частина 4. Право на подання апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами мають також незалежно від їх участі в судовому провадженні прокурори вищого рівня: Генеральний прокурор, його перший заступник та заступники, керівник регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники.

5. Мотиви та висновки Верховного Суду
5.1 Щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону
Суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про повернення апеляційної скарги прокурору, виходив з того, що право на подання апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами мають також незалежно від їх участі в судовому провадженні прокурори вищого рівня: Генеральний прокурор, його перший заступник та заступники, керівник регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники [4.1.3].
Як було встановлено апеляційним судом з оскаржуваної прокурором ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції ухвали суду першої інстанції від 11 травня 2018 року, то остання була постановлена за участю іншого прокурора ОСОБА_8 . З огляду на що, суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку, про подання апеляційної скарги прокурором, яка не брала участі у судовому засіданні, із посиланням на зміст оскаржуваної ухвали, а отже і не мала права на оскарження зазначеної ухвали.
Доводи, наведені у касаційній скарзі, про те, що прокурор Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 , будучи призначеною старшою групи прокурорів, здійснювала процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 та брала участь у всіх судових засіданнях, окрім останнього, що відбувалось 11 травня, підтверджується також матеріалами провадження. Так, прокурор ОСОБА_7 брала участь у підготовчій частині судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , що підтверджується журналами судового засідання, ухвалами, тощо (10.06.2015, а.к.п. 20; 09.12.2016, а.к.п. 109; 28.10.2015, а.к.п. 47; 28.04.2017, а.к.п. 134; 30.11.2015, а.к.п. 52; 31.05.2017, а.к.п. 139; 01.02.2016, а.к.п. 65; 19.12.2017, а.к.п. 164; 18.02.2016, а.к.п. 72; 22.01.2018, а.к.п. 170; 04.04.2016, а.к.п. 82; 26.03.2018, а.к.п. 181; 11.04.2016 а.к.п. 87).
З огляду на викладене, судом апеляційної інстанції було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які тим самим перешкодили суду ухвалити законне судове рішення, враховуючи безпідставне повернення апеляційної скарги прокурора як прокурору, який не брав участь у судовому провадженні.
Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 21 червня 2018 року у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3