Єдиний унікальний номер справи 185/370/18
Провадження № 1-кп/185/250/18
У Х В А Л А
25 вересня 2018 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003247 від 23 листопада 2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кохівка Павлоградського району Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кохівка Павлоградського району Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників адвоката ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який спливає 29 вересня 2018 року, а наступне судове засідання призначено на 01 листопада 2018 року.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та їх захисники адвокат ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_6 заперечували щодо продовження обвинуваченим запобіжних заходів у вигляді триманні під вартою, просили обрати більш м`який, зокрема, у вигляді домашнього арешту.

Адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на домашній арешт.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

На даний час строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного, закінчується, однак завершити кримінальне провадження не можливо, оскільки є необхідність відкладення розгляду справи з незалежних від суду причин.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 не має реєстрації та постійного визначеного місця проживання, що може бути ризиком переховування від суду.

ОСОБА_3 раніше судимий і має непогашену судимість, що може свідчити про ризик вчинення нового кримінального правопорушення, що вимагає продовження виняткового запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії судового розгляду та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у разі доведеності їх вини та визнання їх винуватими у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень ЄС з прав людини «Прокопенко проти України» та «Лабітта проти Італії», суд приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен, обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не перестали існувати, зокрема те, що останні можуть в позапроцесуальний спосіб впливати на ще недопитаних свідків, тому клопотання адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, суд вважає необхідним продовжити строк їх тримання під вартою до 60 днів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.291 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - задовольнити.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_4 відмовити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 23 листопада 2018 року.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - до 23 листопада 2018 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1