Ухвала
Іменем України
22 листопада 2018 року
м. Київ
провадження № 51-9915ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 ,
встановив:
Зі змісту касаційної скарги засудженої убачається, що вона не погоджується з постановленими щодо неї судовими рішеннями.
Виходячи з положень ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Однак, касаційна скарга засудженої не відповідає наведеним вимогам процесуального закону.
Так, засуджена всупереч вимогам ч. 3 ст. 427 КПК України не зазначає у вступній частині касаційної скарги, які судові рішення оскаржує.
Крім того, засуджена в обґрунтування незаконності вироку суду першої інстанції посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім цього, засуджена ставить вимоги про скасування рішення апеляційного суду та відправлення справи на дорозслідування до суду першої інстанції, що не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
До того ж, як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджена у мотивувальній її частині не погоджується із судовими рішеннями, постановленими щодо неї судами першої та апеляційної інстанцій, та наводить доводи щодо їх незаконності, тоді як у прохальній частині касаційної скарги формулює свої вимоги про скасування лише рішення апеляційного суду, чим допустила суперечності.
Також усупереч ч. 3 ст. 427 КПК України засуджена у скарзі не зазначає чи бажає вона брати участь у касаційному розгляді.
Окрім вказаного, засуджена в порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК України взагалі не додала до касаційної скарги копій оскаржуваних судових рішень.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 залишити без руху і надати їй для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу їй буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5