Справа № 743/587/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/63/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2019 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000059, за апеляційними скаргами потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , прокурора на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2018 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пльохів, Чернігівського району та області, проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 264 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

представника потерпілих ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 повернуто прокурору.

Місцевий суд мотивував своє рішення тим, що згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, у свою чергу містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

За вимогами ч. 1ст. 341 КПК України, якщо у результаті судового розгляду прокурор, крім випадку, коли ним є Генеральний прокурор, дійде переконання, що необхідно відмовитися від підтримання державного обвинувачення, змінити його, висунути додаткове обвинувачення або розпочати провадження щодо юридичної особи, він повинен погодити відповідні процесуальні документи з прокурором вищого рівня.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що відповідно до обвинувального акту, який складено слідчим та затверджений прокурором Ріпкинського району Чернігівської області ОСОБА_9 , ОСОБА_8 обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 119, ст. 128 КК України.

Проте, у ході судового розгляду даного кримінального провадження, відповідно до ст.ст. 338, 341 КПК України, прокурором ОСОБА_12 змінено обвинувачення ОСОБА_8 з ч. 1 ст. 119, ст. 128 КК України на ст. 264 КК України, шляхом складення нового обвинувального акту, який затвердив прокурор Ріпкинського району Чернігівської області ОСОБА_9 який, окрім іншого, підтримував обвинувачення у суді.

При цьому при зміні обвинувачення прокурором не було дотримано вищезазначених вимог КПК України та зміну обвинувачення відносно ОСОБА_8 не було погоджено з прокурором вищого рівня.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Таким чином, на думку місцевого суду, прокурором були порушені вимоги кримінального процесуального закону, а саме, вимоги ст. 291 КПК України, оскільки обвинуваченому, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, конкретне обвинувачення у вчиненні відповідних злочинів фактично висунуто не правомірно, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження та можливість забезпечення справедливого судового розгляду відповідно до Європейської Конвенції з прав людини, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам кримінального процесуального закону.

На вищевказану ухвалу потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, просять її скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Зазначають, що після закінчення досудового розслідування до Ріпкинського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт, який складений слідчим та затверджений 14 травня 2015 року прокурором Ріпкинського району Чернігівської області ОСОБА_9 , по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 119, ст. 128 КК України. В ході судового розгляду у районному суді прокурором ОСОБА_12 змінено обвинувачення ОСОБА_8 з ч. 1 ст. 119, ст. 128 КК України на ст. 264 КК України, шляхом складення нового обвинувального акту, який затвердив 14 серпня 2015 року прокурор Ріпкинського району Чернігівської області ОСОБА_9 .. Зважаючи, що кримінальне провадження до Чернігівського районного суду Чернігівської області направлено для нового розгляду в суді першої інстанції, суд мав розглядати саме той обвинувальний акт, яким було завершено досудове розслідування і який надійшов на розгляд Ріпкинського районного суду Чернігівської області. Натомість суд помилково розглядав обвинувальний акт, змінений прокурором в ході судового розгляду у Ріпкинському районному суді Чернігівської області. Очевидно, що зміна обвинувачення у Ріпкинському районному суді Чернігівської області була зумовлена певними результатами судового розгляду. В даному випадку судовий розгляд ще не розпочався і тому не є можливим застосувати ст. 341 КПК України. Також, суд у підготовчому судовому засіданні не в праві оцінювати правомірність обвинувачення і інші питання, які вирішуються в ході судового розгляду. Окрім цього, суд послався на порушення вимог ст. 291 КПК України, проте не зазначив яких саме.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Окрім доводів викладених в апеляційній скарзі потерпілих зазначає, що вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 21 березня 2016 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 264 КК України та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 19 липня 2017 року вирок суду першої інстанції змінено в частині призначеного покарання та ОСОБА_8 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 лютого 2018 року ухвалу апеляційного суду Чернігівської області скасовано і призначено новий розгляд у суді першої інстанції, у зв`язку із порушенням вимог ст. 341 КПК України, так як зміна обвинувачення в суді першої інстанції не була погоджена з прокурором вищого рівня. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 19 червня 2018 року вирок суду скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції з вищевказаної підстави. Таким чином, суд у підготовчому судовому засіданні розглянув змінений обвинувальний акт, який був вручений обвинуваченому в ході попереднього судового розгляду Ріпкинським районним судом Чернігівської області, чим порушив вимоги ст. 416 КПК України. Крім того, суд розглядаючи обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 264 КК України, зазначив, що вивчив обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування. Вказане не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки реєстр до обвинувального акту погодженого 14 серпня 2015 року не додавався.

На апеляційні скарги потерпілих та прокурора надійшло заперечення від захисника обвинуваченого, в якому просить відмовити в їх задоволенні.

При розгляді справи судом І інстанції встановлено, що 17 липня 2018 року до Чернігівського районного суду Чернігівської області з апеляційного суду Чернігівської області, після скасування вироку Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 21 березня 2016 року, в порядку зміни територіальної підсудності, надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000059 від 18 лютого 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ст. 264 КК України.

Цього ж дня, відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень, зазначений обвинувальний акт отриманий головуючим суддею.

Під час підготовчого судового засідання від захисника обвинуваченого надійшло усне клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він складений (змінений) прокурором з порушенням вимог КПК України, чому підтвердженням є судові рішення судів апеляційної та касаційної інстанцій.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає їх обґрунтованими.

Частиною другою ст. 291 КПК України визначено вимоги до обвинувального акту, в якій зазначено вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 14 травня 2015 року за результатами досудового розслідування в порядку, визначеному ст. 291 КПК України, прокурором Ріпкинського району Чернігівської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні складено та затверджено обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 119, ст. 128 КК України.

Зважаючи на викладені вище доводи апеляційних скарг та Постанову колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 лютого 2018 року, якою ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 19 липня 2017 року скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку із порушенням вимог ст. 341 КПК України, так як зміна обвинувачення в суді першої інстанції не була погоджена з прокурором вищого рівня, колегія приходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 19 червня 2018 року вирок суду скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції з вищевказаної підстави.

Враховуючи вищевикладене, суд у підготовчому судовому засіданні розглянув змінений обвинувальний акт, чим порушив вимоги ст. 416 КПК України. Натомість він мав би розглядати обвинувальний акт, який складений слідчим та затверджений 14 травня 2015 року прокурором Ріпкинського району Чернігівської області.

Колегія суддів вважає зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону істотними, а тому ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 376, 405, 407, 415, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та прокурора задовольнити.

Ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2018 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4