Провадження № 1-кс/359/3121/2018
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2018 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду без технічної фіксації клопотання слідчого СВ Бориспільського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , в кримінальному провадженню №0002145, про проведення експертизи,

в с т а н о в и в :
Слідчий звернувся із зазначеним клопотанням в рамках розслідування кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 299, ст. 236 КК України.

Так, ТОВ «Норкова ферма «Вікінг» зареєстровано 16.11.2010 за №0000642 та перебуває на обліку в Переяслав Хмельницькій районній державній адміністрації Київської області. Директором підприємства є ОСОБА_4 (іпн НОМЕР_1 ). Засновником підприємства Конквайєр Інвест (Великобританія, Лондон), кінцевими бенефіціарними власниками (контролерами): ОСОБА_5 (іпн НОМЕР_2 ), ОСОБА_6 (іпн НОМЕР_3 ), ОСОБА_7 (іпн НОМЕР_4 ). Підприємство зареєстровано та фактично знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Діяльність підприємства полягає у вирощуванні норок, первинній обробці шкірок, кремації трупів тварин.

Відповідно до показів свідка, що зафіксовані у протоколі допиту від 17.10.2018, в процесі своєї господарської діяльності службові особи ТОВ «Норкова ферма «Вікінг», постійно збільшують поголів`я тварин на фермі, однак тварини розташовані в умовах, що не відповідають їх біологічним та видовим особливостям. Крім того, процес вичинки шкір норки пов`язаний із їх масовим забоєм, який розпочинається з позбавлення життя тварин у газових камерах через удушення, після чого відбувається зняття шкури в деяких випадках з ще притомної норки.

Зазначене, на думку органу досудового розслідування, свідчить про порушення ст. ст. 7, 17 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» та ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про побічні продукти тваринного походження не призначені для споживання людиною».

Таким чином, службові особи ТОВ «Норкова ферма «Вікінг» вчиняють дії спрямовані на завдання страждань тваринам порушуючи умови утримання, використовують негуманні методи умертвіння тварин.

Разом з тим, встановлено, що службовими особами ТОВ «НФ «Вікінг» подано «Повідомлення про плановану діяльність» № /4130 (дата офіційного оприлюднення: 07.09.2018) до Реєстру з оцінки впливу на довкілля, в якому зазначено, що службовими особами ТОВ «НФ «Вікінг» планується проводити реконструкцію норкової ферми зі збільшенням потужності до 300 000 норок на рік (60 000 самок на рік). При цьому, на даний час потужність ферми складає 150 000 норок/рік (30 000 самок/рік) та на території ферми наявні: - 72 шеди для вирощування норок.

Однак, під час проведення огляду супутникових аерофотознімків місцевості, за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Велика Каратуль, вул. Переяславська, 32 виготовлених 14.09.2011, 01.07.2014, 19.08.2017 через картографічний інтернет сервіс карти Google (Google Earth Pro) встановлено, що на супутниковому аерофотознімку місцевості 14.09.2011 нараховується 30 шедів, 01.07.2014 - 95 шедів, 19.08.2017 - 103 шеди.

Вказані обставини свідчать про внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів службовими особами ТОВ «НФ» Вікінг», а також здійснювання діяльності з порушенням норм чинного законодавства без відповідних дозвільних документів.

Актом перевірки (огляду) звіроферми ТОВ «Норкова ферма «Вікінг» від 27.11.2018 №10-04.1-2/10949 складеного головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області, встановлено, що станом на 27.11.2018, в ході проведення перевірки на території звіроферми ТОВ «НФ`Вікінг» встановлено 103 шеди для вирощування норок, тобто на 31 шед більше ніж передбачено висновком санітарно-епідеміологічної експертизи №05.03.02-07/119173 від 04.12.2012.

Відповідно до відомості руху звіропоголів`я норки за жовтень 2018 року наданої

ТОВ «НФ» Вікінг», загальна кількість поголів`я норок на початок жовтня 2018 року становила 191 071 голів норки, що більше ніж на 40 тисяч річної програми поголів`я, передбаченої висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи №05.03.02-07/119173від 04.12.2012.

Описане перевищення кількості шедів та поголів`я норок призводить до збільшення валових викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від діяльності ТОВ «НФ» Вікінг».

Зокрема, згідно з протоколами дослідження атмосферного повітря №1/3654 від 23.10.2018 та №2/3654 від 30.10.2018 державною установою «Інституту громадського здоров`я ім. О.М. Марзеєва НАМНУ» встановлено, що за результатами проведених досліджень атмосферного повітря лабораторією якості повітря на межі найближчої житлової забудови з ТОВ «НФ «Вікінг» концентрації метилмеркаптану та сірководню перевищують гігієнічні нормативи ГДК.

Також, згідно з протоколами лабораторних досліджень питної води на фізико-хімічні показники (від 28.11.2018 №4763/436, №4762/435 та №4761/434) державної установи «Київський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» встановлено, що питна вода зі свердловин (вул. Переяслівська 6, вул. Переяслівська 8 с. В. Каратуль Переяслав-Хмельницький район) не відповідає вимогам ДСанПіН 2.2.4.-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної призначеної для споживання людиною» за показниками забарвленість, каламутність та загальне залізо.

Разом з тим, відповідно до протоколів лабораторних досліджень питної води на мікробіологічні показники (від 30.11.2018 від № 4763/1147 та № 4762/1146) державної установи «Київський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» встановлено, що у питній воді зі свердловин (вул. Переяслівська 6, вул. Переяслівська 8 с. В. Каратуль Переяслав-Хмельницький район) виявлено загальні коліформні бактерії та Е. coli, що не відповідає вимогами ДСанПіН 2.2.4.-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної призначеної для споживання людиною».

Таким чином фактичне забруднення атмосферного повітря та води шкідливими речовинами пов`язане із неправомірним збільшенням кількості вирощування поголів`я норок (більше ніж на 40 тис. голів) та шедів (на 31 більше).

Відповідно до пп. 4.1.3, 4.1.4 Правил охорони праці для господарств звірівництва ДНАОП 01.50-1.04-98, звіроферма повинна бути огороджена і відокремлена від житлової забудови санітарно-захисною зоною. Відстань від звірівницької ферми (найближчого шеда) потужністю до 10 тис. умовної самки норки до кордону житлової забудови повинна бути не менше 300 м, від звірівницької ферми (потужністю від 10 до 20 тис. умовної самки норки) не меньше 1000 м, від звірівницької ферми (потужністю більше 20 тис. умовної самки норки) не меньше 1200 м.

Так, в результаті неправомірного зменшення санітарно-захисної зони, службовими особами ТОВ «НФ «Вікінг» порушені Правила охорони праці для господарств звірівництва ДНАОП 01.50-1.04-98, оскільки відстань до найближчої житлової забудови становить близько 325 м.

Таким чином, місцезнаходження ТОВ «НФ`Вікінг» суперечить вимогам нормативно-правових актів в частині дотримання вимог санітарно-захисної зони та здійснює понад нормові викиди шкідливих речовин в повітря, воду та ґрунти.

Внаслідок вищевикладеного, місцеві жителі села Велика Каратуль, Переяслав-Хмельницького району, Київської області зазнають шкоди від протиправної діяльності ТОВ «НФ`Вікінг», а саме щоденно дихають забрудненим повітрям, вимушенні вживати воду яка не придатна для споживання, вирощувати урожай на забруднених ґрунтах.

Так, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі заяви від 12.12.2018, в порядку ст. 55 КПК України залучена, як потерпіла до кримінального провадження №0002145 від 12.10.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 299, ст. 236 КК України.

Відповідно до показів потерпілої ОСОБА_8 , що зафіксовані у протоколі допиту від 12.12.2018, в процесі своєї господарської діяльності службовими особами ТОВ «Норкова ферма «Вікінг» здійснюється забруднення земель, атмосферного повітря та вод на території села Велика Каратуль, Переяслав-Хмельницького району, Київської області, що є місцем проживання останнього, в результаті чого вона та її сім`я зазнає немайнової (моральної) шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

За ч. 1 ст. 27 Конституції України та ч. 1 ст. 281 ЦК України зазначено, що кожна людина має невід`ємне право на життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права кожного на життя охороняється законом.

Частиною 1 статті 8 Конвенції передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦК України, відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на недоторканість особистого сімейного життя.

Відповідно до ст. 282 ЦК України фізична особа має право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю та здоров`ю.

Частиною 1 статті 283 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на охорону її здоров`я.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 293 ЦК України фізична особа має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на достовірну інформацію про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її збирання та поширення.

Діяльність фізичної та юридичної особи, що приводить до нищення, псування, забруднення довкілля є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності.

Фізична особа має право на безпечні для неї продукти споживання (харчові продукти та предмети побуту).

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що основними принципами охорони навколишнього середовища, зокрема, є:

а) пріоритетність вимог екологічної безпеки, обов`язковість додержання екологічних стандартів, нормативів та лімітів використання природних ресурсів при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності;

б) гарантування екологічно безпечного середовища для життя і здоров`я людей;

г) екологізація матеріального виробництва на основі комплексності рішень у питаннях охорони навколишнього природного середовища, використання та відтворення відновлюваних природних ресурсів, широкого впровадження новітніх технологій;

і) компенсація шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» кожний громадян України має право на безпечне для його життя і здоров`я навколишнє природне середовище.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», Україна гарантує своїм громадянам реалізацію екологічних прав наданих їм законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» громадяни мають право на:

- безпечні для здоров`я і життя харчові продукти, питну воду, умови праці, навчання, виховання, побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище;

- відшкодування шкоди, завданої їх здоров`ю внаслідок порушення підприємствами, установами, організаціями, громадянами санітарного законодавства.

В положеннях преамбули Конвенції про доступ до інформації, участь громадськості в процесі прийняття рішень та доступ до правосуддя з питань, що стосуються довкілля, ратифікованої Законом України № 832-XIV від 06.07.1999 року «Про ратифікацію Конвенції про доступ до інформації, участь громадськості в процесі прийняття рішень та доступ до правосуддя з питань, що стосуються довкілля» (далі «Орхуська конвенція») вказано, що адекватна охорона навколишнього середовища важлива для добробуту людини, дотримання основних прав людини, включаючи саме право на життя.

Кожна людина має право жити в навколишньому середовищі, сприятливому для її здоров`я та добробуту, а також зобов`язана як індивідуально, так і спільно з іншими людьми захищати і покращувати навколишнє середовище на благо нинішнього і прийдешніх поколінь. Дієві судочинні механізми мають бути доступними для громадськості, включаючи організації, з метою забезпечення захисту її інтересів і дотримання законності.

Зазначені положення свідчать про те, що пріоритетним є забезпечення можливості громадськості захистити свої права та законні інтереси судовими механізмами у випадку порушення підприємствами, установами, організаціями правил охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 1 Орхуської конвенції, з метою сприяння захисту права кожної людини нинішнього і прийдешніх поколінь жити в навколишньому середовищі, сприятливому для її здоров`я та добробуту, кожна зі Сторін гарантує права на доступ до інформації, на участь громадськості в процесі прийняття рішень і на доступ до правосуддя з питань, що стосуються навколишнього середовища, відповідно до положень цієї Конвенції.

Згідно положень статті 2 Орхуської конвенції «Сторона» означає Договірну Сторону цієї Конвенції, якщо в тексті немає іншого визначення. «Державний орган» означає (в тому числі): будь-які інші фізичні або юридичні особи, на які покладено виконання державних обов`язків чи функцій, або які надають населенню послуги, що мають відношення до навколишнього середовища, під наглядом органу або особи, зазначених вище у підпунктах а) чи б).

Пунктом «б» частини 1 статті 10 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що екологічні права громадян забезпечуються: обов`язком центральних органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій здійснювати технічні та інші заходи для запобігання шкідливому впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, виконувати екологічні вимоги при плануванні, розміщенні продуктивних сил, будівництві та експлуатації об`єктів економіки.

Відповідно до положень частини 1 статті 25-1 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовище», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, діяльність яких може негативно вплинути або впливає на стан навколишнього природного середовища, життя і здоров`я людей, зобов`язані забезпечувати вільний доступ населення до інформації про стан навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Орхуської конвенції, кожна із Сторін забезпечує, щоб у випадках, що становлять безпосередню загрозу для здоров`я людини або навколишнього середовища, які виникають в результаті людської діяльності або є наслідком природних явищ, вся інформація, яка могла б дати можливість громадськості вжити заходів щодо відвернення або зменшення шкоди, яка може стати наслідком такої загрози, і яка є у розпорядженні державного органу, має негайно поширюватися серед членів громадськості, яких потенційно торкається загроза.

З урахуванням викладеного, виникла необхідність у залученні експерта для проведення судово - психологічною експертизи потерпілого з метою визначення розміру шкоди немайнового характеру, що має суттєве значення для встановлення важливих обставин у досудовому розслідуванні, а також проведення повного, всебічного, неупередженого розслідування кримінального провадження.

У зв`язку з вищевикладеним слідчий у клопотанні просив суд доручити судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України проведення судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні №0002145 від 12.10.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 299, ст. 236 КК України.
В судове засідання слідчий не з`явився, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Його неявка, згідно ч.3 ст.244 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуття в судове засідання слідчого в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 5) встановлення статевої зрілості потерпілої особи в кримінальних провадженнях щодо злочинів, передбачених статтею 155 Кримінального кодексу України; 6) визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.243 КПК України у разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, сторони кримінального провадження мають право звернутися з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді. У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, якими обґрунтовуються доводи клопотання; 4) вид експертного дослідження, що необхідно провести, та перелік запитань, які необхідно поставити перед експертом. До клопотання також додаються копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання.
Слідчий суддя задовольняє клопотання, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта. Слідчий суддя самостійно визначає експерта, якого необхідно залучити, або експертну установу, якій необхідно доручити проведення експертизи. До ухвали слідчого судді про доручення проведення експертизи включаються запитання, поставлені експертові особою, яка звернулася з відповідним клопотанням. Слідчий суддя має право не включити до ухвали запитання, поставлені особою, яка звернулася з відповідним клопотанням, якщо відповіді на них не стосуються кримінального провадження або не мають значення для судового розгляду, обґрунтувавши таке рішення в ухвалі (ч.6 та ч.7 ст.243 КПК України).
Таким чином, слідчим доведено, що для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, а також для повноти, всебічності та неупередженості розслідування кримінального провадження, а саме з метою визначення розміру шкоди немайнового характеру, що має суттєве значення для встановлення важливих обставин у досудовому розслідуванні, а тому є всі підстави для задоволення клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.242, 243, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ Бориспільського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , про призначення експертизи, - задовольнити.

Призначити в кримінальному провадженні №0002145, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2018 року, судово-психологічну експертизу.

Доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України проведення судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні №0002145 від 12.10.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 299, ст. 236 КК України.
На вирішення експертам поставити наступні питання:

Чи наявні у ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості, і виникли внаслідок діяльності ТОВ «Норкова ферма «Вікінг», результатом якої є забруднення атмосферного повітря, ґрунту, води на території села Велика Каратуль, Переяслав-Хмельницького району, Київської області?

Чи являється діяльність ТОВ «Норкова ферма «Вікінг» внаслідок якої забруднено повітря, ґрунт, воду на даній місцевості, психотравмувальною для ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає у вказаній місцевості?

Якщо так, то чи завдані ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждання (моральна шкода)?

Який можливий розмір становитиме грошова компенсація для ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 у випадку спричинення страждань (моральної шкоди) господарською діяльністю ТОВ «Норкова ферма «Вікінг», внаслідок якої забруднено навколишнє середовище (повітря, ґрунт, воду) на території села Велика Каратуль, Переяслав-Хмельницького району, Київської обл.?

На дослідження експертам надати:

1) матеріали кримінального провадження №0002145 від 12.10.2018;

2) ухвалу слідчого судді про доручення проведення експертизи.

Попередити експерта (експертів) про кримінальну відповідальність за статтею 384 КК України - за дачу завідомо неправдивого висновку під час провадження досудового слідства та статтею 385 КК України - за відмову експерта без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час провадження досудового слідства.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1