ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8937/18 Номер провадження 11-кп/814/547/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.289 КК - Т.З.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора потерпілого представника потерпілогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченогоОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0002565 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 21 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мала Кохнівка Кременчуцького району Полтавської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , мешканець цього АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, судимий6

12 березня 2012 року Ленінським районним судом м. Харків за ч.3 ст.358, ч.2 ст.307, ч.2 ст.15 та ч.2 ст.305, ст.69, ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі; звільнений 28 березня 2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці,

визнаний винуватим та засуджений:

- за ч.1 ст.289 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно засуджений на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави 1716 грн. витрат за проведення судових експертиз.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_10 визнаний винуватим у тому, що він 16 липня 2018 року в період часу з 6 до 8 години, перебуваючи біля будинку №91 по вул. Небесної Сотні у м. Кременчук Полтавської області, скориставшись допомогою Сінєлобова, який не був обізнаний про його злочинний намір, шляхом буксирування автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 , незаконно заволодів автомобілем потерпілого ОСОБА_11 «ВАЗ-21011», д.н.з. НОМЕР_2 , перемістивши його на вул. Бетонну, 27, у м. Кременчук Полтавської області, внаслідок чого заподіяв потерпілому майнову шкоду в розмірі 12212 грн. 30 коп.

Також ОСОБА_10 засуджено за те, що він в період часу з 13 год. 6 серпня до 5 год. 7 серпня 2018 року, перебуваючи біля будинку №25/9 по вулиці Павлівській у м. Кременчук Полтавської області, за допомогою знайомого ОСОБА_12 , який не був обізнаний про його злочинні плани, повторно, шляхом буксирування автомобілем «Мерседес Віто», днз НОМЕР_3 , незаконно заволодів автомобілем «Газель-3302», днз НОМЕР_4 , перемістивши його на вул. Гійома Боплана, 24/9, в м. Кременчук Полтавської області, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 57790 грн.

Крім того, обвинувачений в період часу з 21 год. 8 серпня до 2 год. 9 серпня 2018, перебуваючи поряд з будинком №63 по вул. Київській у м. Кременчук Полтавської області, скориставшись допомогою ОСОБА_12 , який не був обізнаний про його злочинні наміри, таким же способом, повторно, незаконно заволодів автомобілем «Газель», днз НОМЕР_5 , внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду в розмірі 37210 грн.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить змінити вирок місцевого суду та звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

При цьому зазначає про щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяної потерпілим шкоди. Просить врахувати думку потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які не наполягали на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Звертає увагу на особу обвинуваченого, який хоча раніше і притягувався до кримінальної відповідальності, проте після звільнення умовно-достроково тривалий час не вчиняв злочинів, постійно працював, хоча і не офіційно, має міцні соціальні зв`язки, батьків похилого віку, проживає разом із співмешканкою, за місцем проживання характеризується позитивно.

Зазначає про відсутність тяжких наслідків та претензій майнового характеру з боку потерпілих.

Крім того, вказує, що після ухвалення вироку обвинуваченим було відшкодовано потерпілому ОСОБА_7 50000 грн.

Інші учасники провадження вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_7 та його представника про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, міркування прокурора про законність і обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні злочинів за наведених у вироку обставин і кваліфікація його дій за ч.1 та ч.2 ст.289 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.

Доводи захисника про суворість призначеного покарання є непереконливими.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно з приписами п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину тощо.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, місцевий суд, з огляду на обставини, які пом`якшують покарання, в тому числі і ті, про які наголошено в апеляційній скарзі, враховуючи визнання ОСОБА_10 вини, його позитивні характеристики, часткове відшкодування шкоди, думку потерпілих, обґрунтовано визначив покарання в мінімальному розмірі, передбаченому законом з огляду на застосування ч.1 ст.70 КК України, та не призначав додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Таке покарання, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст.65, ст.50 та ч.1 ст.70 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і є справедливим.

Враховуючи конкретні обставини справи та кількість епізодів злочинної діяльності, особу обвинуваченого, який після закінчення строку умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за тяжкі умисні корисливі злочини у сфері обігу наркотичних засобів, знову вчинив ряд епізодів незаконного заволодіння транспортними засобами, що характеризує його особистість наявністю стійкої внутрішньої орієнтації на злочинний спосіб задоволення потреб, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного судом покарання чи звільнення від його відбування з випробуванням.
При цьому колегія суддів також враховує висновки органу пробації про наявність середніх ризиків як небезпеки обвинуваченого для суспільства, у тому числі для окремих осіб, так і вчинення ОСОБА_10 нових злочинів.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути провадження і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.404, ст.405, ст.407 та ст.418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 21 грудня 2018 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_9 , - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4