ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/405/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0009083 від 21.08.2017 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, українця, громадянина України, із повною вищою освітою, непрацюючого, одруженого, не маючого на території України місця реєстрації, взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2017 приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , умисно вчинив опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків за наступних обставин.
Так, 20.08.2017 нарядом «Форт 252» управління патрульної поліції у складі інспектора роти № 2 батальйону № 4 УПП у м. Києві патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_4 та тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира роти УПП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_8 було здійснено виїзд на виклик по спецлінії «102» за зверненням інформаційного характеру за адресою: АДРЕСА_3 . Прибувши за вищевказаною адресою у квартиру, та знаходячись у форменому одязі працівника патрульної поліції із знаками розрізнення Національної поліції України, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 помітили ОСОБА_7 , який мав зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно та висловлювався нецензурною лайкою.
В подальшому, до працівників поліції звернулася заявниця ОСОБА_9 , яка пояснила, що її співмешканець влаштовує сімейну сварку, під час якої погрожує останній спричиненням тілесних ушкоджень.
Далі, ОСОБА_9 пройшла до кухні своєї квартири, щоб поспілкуватись з ОСОБА_7 , який перебував у даному приміщенні, проте останній в цей час взявши до правої руки кухонний ніж, почав погрожувати розправою ОСОБА_9 . Після цього, почувши крики про допомогу заявниці ОСОБА_9 та погрози ОСОБА_7 на її адресу, побачивши кухонний ніж у руках останнього, усвідомлюючи, що він своїми небезпечними діями може завдати їй шкоди, працівниками патрульної поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_8 було прийнято рішення про застосування до ОСОБА_7 спеціальних засобів - кайданок.
Під час застосування кайданок ОСОБА_7 почав чинити активний фізичний опір, а саме почав відштовхувати співробітників патрульної поліції, схопив інспектора ОСОБА_4 за волосся та великий палець лівої руки, спричинивши їй фізичної болі, почав із нею боротися, хаотично пручався руками, перешкоджаючи застосуванню до нього спеціального засобу, тим самим активно перешкоджав законним діям працівників патрульної поліції під час виконання ними своїх службових обов`язків.
Таким чином, ОСОБА_7 здійснив опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 342 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, визнав частково, а згідно показів заперечував свою провину у скоєнні інкримінованого злочину в повному обсязі та суду пояснив, що дійсно 20.08.2017 приблизно о 20 год. 00 хв. в квартирі АДРЕСА_4 у нього виникла сварка з сестрою його дружини ОСОБА_9 , у зв`язку з чим остання викликала працівників поліції. Коли прибули поліцейські, він попросив їх звільнити помешкання, після чого почав висловлюватись нецензурною лайкою на адресу поліцейських. Також, в присутності працівників поліції, він намагався покінчити життя самогубством за допомогою ножа, але його дружина завадила йому та почала кричати. На крик дружини прибігли працівники поліції та почали наносити йому тілесні ушкодження. Опір працівникам поліції він не чинив. Припускав, що потерпіла ОСОБА_4 отримала ушкодження пальця під час нанесення йому тілесних ушкоджень. Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_7 не заперечував, а також не заперечував, що проявляв зневажливу поведінку до працівників поліції.
Разом з тим, вина обвинуваченого в об`ємі дій, викладених у формулюванні обвинувачення, підтверджується наступними доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 20.08.2017 приблизно о 20 год. 00 хв. було отримано виклик про те, що за адресою: АДРЕСА_3 чоловік заявниці в неадекватному стані чинить бійку. Вона передзвонила заявниці, яка підтвердила, що її чоловік дійсно чинить бійку, при цьому перебувала в наляканому стані, плакала. За вказаною адресою вона прибула разом зі своїм напарником ОСОБА_10 . Пізніше приїхала бригада швидкої медичної та психіатричної допомоги. В квартирі в цей час перебував обвинувачений ОСОБА_7 , який був агресивно налаштований по відношенню до працівників поліції, знаходячись в неадекватному стані під впливом алкоголю та наркотичних речовин. Також в квартирі перебували родичі дружини обвинуваченого. На неодноразові вмовляння заспокоїтись ОСОБА_7 не реагував, висловлюючи погрози на її адресу. Далі ОСОБА_7 зайшов до кухні та почав з`ясовувати відносини зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , після чого остання почала дуже голосно кричати. Зайшовши до кухні, вона побачила, що ОСОБА_11 тримав в руці кухонний ніж, яким погрожував своїй дружині. Після декількох попереджень, їй вдалось вибити ніж з рук ОСОБА_7 . Після цього вона намагалась затримати ОСОБА_7 , який схопив її за волосся, та за палець, спричинивши їй сильний біль. Після цього підійшов інспектор поліції ОСОБА_10 , за допомогою якого їм вдалось застосувати до ОСОБА_7 кайданки. Після цього, бригада швидкої медичної допомоги почала надавати їй першу медичну допомогу, оскільки внаслідок дій ОСОБА_7 у неї сильно болів палець, виник набряк. Далі її госпіталізували до травматології, де на палець наклали гіпсову пов`язку. У зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями вона протягом 2 тижнів перебувала на лікарняному, у зв`язку з чим її відсторонили від виконання службових обов`язків на цей час.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердив покази потерпілої ОСОБА_4 щодо обставин затримання обвинуваченого ОСОБА_7 20.08.2017 за адресою: АДРЕСА_3 , та зазначив, що коли потерпіла ОСОБА_4 намагалась заспокоїти та вгамувати ОСОБА_7 , останній почав чинити опір, хапати за волосся та штовхати її, викручуючи їй руки, спричинивши ОСОБА_4 фізичного болю та завдавши тілесних ушкоджень. В подальшому ОСОБА_7 був госпіталізований до наркологічної лікарні «Соціотерапія», де перебував декілька днів під наглядом лікарів-наркологів.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомила, що 20.08.2017 приблизно о 20 год. 00 хв. в квартирі АДРЕСА_4 у неї виник конфлікт зі своїм чоловіком ОСОБА_7 , якого вона просила залишити приміщення квартири, але той розлютився та відмовлявся покидати квартиру. У зв`язку з цим її сестра разом з нею викликали працівників поліції. По приїзду працівники поліції намагались вгамувати обвинуваченого. Вона відійшла в цей час на кухню. ОСОБА_7 підійшов до неї та почав просити вибачення, але вона йому відмовила, після чого він схопив ніж та сказав, що нанесе собі тілесні ушкодження, якщо вона його не пробачить. Побачивши це, вона почала кричати. В цей час на кухню забігли працівники поліції, а ОСОБА_7 викинув ніж в раковину. Потерпіла ОСОБА_4 схопила його, а він, намагаючись звільнитись, відштовхнув потерпілу від себе, після чого ОСОБА_4 сильно закричала та повідомила, що у неї болить палець. У зв`язку з цим інший працівник поліції почав застосовувати до ОСОБА_7 гумову дубинку, після чого повалив ОСОБА_7 на землю та надів на нього кайданки. Після цього прибув інший патруль та ОСОБА_7 відвезли в лікарню. Не заперечувала, що 20.08.2017 р. ОСОБА_7 вживав пиво.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що 20.08.2017 вона гостювала у своєї рідної сестри ОСОБА_9 в квартирі АДРЕСА_4 . В цей день приблизно о 20 год. 00 хв. вона викликала працівників поліції у зв`язку з тим, що чоловік її сестри ОСОБА_7 , знаходячись в неадекватному стані, вчинив конфлікт з її сестрою. По прибуттю працівників поліції, останні намагались заспокоїти ОСОБА_7 , який пішов на кухню розмовляти з дружиною, після чого вона почула крик сестри, яка кричала, що у ОСОБА_7 в руках ніж. Забігши на кухню, працівники поліції поклали ОСОБА_7 на землю, надягли кайданки. Також, свідок ОСОБА_13 підтвердила, що ОСОБА_7 в цей день вживав алкогольні напої.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що 20.08.2017 вона гостювала разом із своєю подругою ОСОБА_13 у сестри останньої ОСОБА_9 в квартирі АДРЕСА_4 . ОСОБА_7 перебував в неадекватному агресивному стані та чинив сварку з ОСОБА_9 . У зв`язку з цим були викликані працівники поліції. Обставин прибуття працівників поліції та подальші дії щодо затримання ОСОБА_7 вона не спостерігала, оскільки поїхала додому.
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується наступними письмовими доказами.
З довідки щодо реєстрації повідомлення про злочин вбачається, що 20.08.2017 р. о 18-30 год. зі служби 102 від заявника ОСОБА_15 надійшло повідомлення що в квартирі АДРЕСА_5 чоловік наркоман б`є дружину та дітей /а.с. 113/.
З довідки щодо реєстрації повідомлення про злочин вбачається, що 20.08.2017 р. о 21:34 год. від працівника УПП у м .Києві Довгаля надійшло повідомлення про те, що під час затимання ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_4 потерпіла ОСОБА_4 отримала травму пальця, у зв`язку з чим доставлена в травмпункт лікарні / а.с. 111/.
Відомості, які містяться в рапорті інспекторів патрульної поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_10 підтверджують покази, надані працівниками поліції в судовому засіданні / а.с.114/.
З повідомлення лікаря від 20.08.2017 р. о 22:08 год. вбачається, що ОСОБА_4 отримала забій першого пальця лівої кисті під час затримання правопорушника, який крутнув її за руку /а.с.112/.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.08.2017 р. вбачається, що ОСОБА_4 звернулась із заявою про те, що 20.08.2017 р. приблизно о 20-00 год. за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_7 умисно заподіяв їй тілесні ушкодження /а.с. 115/.
З висновку експерта № 1495/Е від 19.10.2017 р. вбачається, що 20.08.2017 р. ОСОБА_4 під час пребігу подій, які досліджуються судом, отримала такі тілесні ушкодження: синці на задній поверхні правого передпліччя у нижній третині, на задній поверхні правого передпліччя у верхній третині, що відноситься до легкого тілесного ушкодження. /а.с. 119-122/
З довідки № 8752 від 20.08.2017 р. вбачається, що ОСОБА_4 було проведено гипсову іммобілізацію внаслідок забою першого пальця лівої кісті /а.с. 124/.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об`єднання» від 26.01.2018 р. встановлено, що ОСОБА_4 20.08.2017 р. отримала травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків, а саме: пошкодження зв`язок, забій 1-го пальця лівої кисті /а.с. 174/.
З листка непрацездатності вбачається, що з 20.08.2017 р. по 29.08.2017 р. потерпіла ОСОБА_4 перебувала на амбулаторному лікуванні. /а.с. 55, 125/
З довідки командира роти № 2 батальйону № 4 УПП у м .Києві вбачається, що ОСОБА_4 перебувала на службі відповідно до графіку чергування 20.08.2017 р. /а.с. 128/.
Аналіз сукупності наведених доказів, які суд визнає належними та допустимими, дозволяє зробити висновок про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України у судовому засіданні підтверджена повністю.
Обговорюючи позицію ОСОБА_7 , який в судовому засіданні стверджував, що не чинив опір працівникам патрульної поліції, суд бере до уваги, що зазначена позиція в судовому засіданні спростовується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів. Так, з показів потерпілої ОСОБА_4 вбачається, що під час затримання ОСОБА_7 останній почав чинити опір, намагаючись викрутити їй руки та схопивши її за волосся, у зв`язку з чим пошкодив їй палець. Зазначені покази були підтверджені в судовому засіданні інспектором патрульної поліції ОСОБА_10 , який після того як ОСОБА_7 почав чинити опір, застосував до останнього спецзасіб- кайданки. Зазначені покази патрульних поліцейських цілком узгоджуються із відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовані обставини спілкування з ОСОБА_7 , поведінка останнього та обставини затримання ОСОБА_7 . На останньому з трьох відеозаписів, долучених до справи, вбачається, як під час спроби потерпілої ОСОБА_4 затримати ОСОБА_7 , останній почав чинити опір, схопивши потерпілу за руки, та відштовхнувши її від себе. Також, на відеозаписі видно, як ОСОБА_7 під час здійснення опору схопив потерпілу за волосся. Зазначені покази та обставини, зафіксовані на відеозаписі, цілком узгоджуються і не суперечать показам свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 в тій частині, що працівники поліції виконували свої службові обов`язки по затриманню ОСОБА_7 , який перебував в неадекватному, збудженому, агресивному стані. Разом з тим, суд не приймає до уваги твердження зазначених свідків про те, що ОСОБА_7 не чинив опір працівникам поліції, оскільки покази цих свідків спростовуються показами інспекторів патрульної поліції та обставинам, які зафіксовані на відеозаписі з нагрудної камери поліцейських. Також, дружина обвинуваченого ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердила ту обставину, що потерпіла ОСОБА_4 схопила обвинуваченого ОСОБА_7 , а він, намагаючись звільнитись, відштовхнув потерпілу від себе, після чого ОСОБА_4 сильно закричала та повідомила, що у неї болить палець.
Аналіз наведених обставин свідчить про те, що ОСОБА_7 чинив опір працівникам патрульної поліції, який полягав в активних діях, пов`язаних із застосуванням до потерпілої ОСОБА_4 фізичної сили та які перешкоджали (протидіяли) виконанню потерпілою своїх функцій, реалізації повноважень під час виконання своїх службових обов`язків, а саме: спричиненні потерпілій обвинуваченим фізичного болю та нанесенні ним потерпілій тілесних ушкоджень під час затримання обвинуваченого.
Посилання ОСОБА_7 на неправомірні дії працівників поліції, які, на його думку, полягали у безпідставному нанесенні йому тілесних ушкоджень та застосуванню до нього кайданок суд не може взяти до уваги, оскільки зазначені покази спростовуються показами свідків та відеозаписом, де зафіксовано, що працівники поліції намагались правомірно затримати ОСОБА_7 як особу, яка намагалась нанести собі або оточуючим тілесні ушкодження ножем, факт наявності якого у ОСОБА_7 під час затримання останнього не заперечувався жодним з учасників судового провадження.
Аналіз вищенаведених показів свідків та досліджених доказів у їх сукупності дозволяє суду зробити висновок про те, що доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків випливає із сукупності вищевстановлених ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що дозволяє суду поза розумним сумнівом дійти до висновку, що вина обвинуваченого у судовому засіданні у скоєнні злочинних дій, зазначених у вироку доведена повністю.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Також, при призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ч.2 ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки факт вживання алкогольних напоїв 20.08.2017 р. не заперечувався самим обвинуваченим та був підтверджений показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , а також медичною документацією за результатами огляду на стан сп`яніння в лікарні, куди був доставлений ОСОБА_7 після затримання.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, позицію потерпілої, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у виді арешту. З урахуванням обставин справи, відсутності пом`якшуючих покарання обставин та наявності обтяжуючої покарання обставини, суд вважає, що більш м`яке покарання не буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.
В судовому засіданні до початку судового розгляду в інтересах потерпілої ОСОБА_4 її представником ОСОБА_5 було подано цивільний позов, в якому були заявлені вимоги щодо стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої матеріальної шкоди в сумі 50 000 гривень та моральної шкоди в сумі 50 000 гривень, а також витрат на правову допомогу в сумі 5 444 грн.
Обвинувачений не визнав заявлений розмір шкоди, вважаючи його завищеним.
Дослідивши цивільний позов представника потерпілої, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України -шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз наведених положень закону свідчить про те, що розгляд справи здійснюється лише на підставі доказів, наданих сторонами відповідно до принципу диспозитивності та не допускається розгляд справи поза межами заявлених позовних вимог.
Дослідивши зміст позовних вимог представника потерпілої та перевіривши наявні докази на їх обґрунтування, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого, враховуючи відсутність доказів на обґрунтування позовних вимог в цій частині. Так, долучені представником потерпілої копії акту про нещасний випадок, акту розслідування нещасного випадку не свідчать про понесення потерпілою яких-небудь матеріальних витрат. Також, суд не може визнати належними доказами спричинення потерпілій матеріальної шкоди копії квитанції № 602570, 602569, 602571 від 21.02.18, оскільки в змісті цих квитанцій зазначено про те, що внесені потерпілою грошові кошти є благодійною допомогою, що в розумінні ст. 23, ст. 1177 КК України не свідчить про понесення потерпілою збитків, пов`язаних зі скоєнням ОСОБА_7 злочину.
Щодо вимог представника потерпілої про стягнення з обвинуваченого витрат на правову допомогу, суд керується наступним.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу.
Відповідно до ст. 124 КПК України - у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Таким чином, суд вважає належним доказом понесених потерпілою процесуальних витрат, пов`язаних з надання правових послуг адвокатом ОСОБА_5 , акт прийому-передачі виконаних робіт на суму 5444 грн., який підтверджує факт оплати потерпілою зазначеної грошової суму адвокату, а тому суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_4 витрати на правову допомогу на суму 5444 грн.
Щодо позовних вимог про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої моральної шкоди, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
За змістом ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Судом об`єктивно встановлено, що потерпіла внаслідок злочинних дій обвинуваченого отримала легке тілесне ушкодження у виді синця на задній поверхні правого передпліччя у нижній третині, на задній поверхні правого передпліччя у верхній третині, та забій першого пальця лівої кісті. Суд враховує, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, потерпіла була позбавлена на деякий час можливості виконувати свої функціональні обов`язки внаслідок гіпсової іммобілізації пальця та перебування на амбулаторному лікуванні з 20.08.2017 р. по 29.08.2017 р.
Обговорюючи доведеність позовних вимог цивільного позивача про відшкодування моральної шкоди потерпілій на суму 50 000 грн., враховуючи наведені обставини та наявні докази на підтвердження заподіяної моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову в цій частині на суму 25000 грн.
А в цілому позовні вимоги представника потерпілого підлягають частковому задоволенню.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Клопотань про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили від прокурора не надходило.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України та призначити йому покарання арешт строком на 6 /шість/ місяців
Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_7 в порядку виконання даного вироку.

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 процесуальні витрати на правову допомогу в сумі 5444 /п`ять тисяч чотириста сорок чотири/ гривні.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду в сумі 25 000 / двадцять п`ять тисяч/ гривень.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 829 /вісімсот двадцять дев`ять/ гривень 60 коп. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1