Справа № 352/1130/17
Провадження № 1-кп/352/62/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,.

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000263 від 13.06.2017 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженого, утриманця вагітної дружини, працюючого неофіційно на приватних новобудовах, військовозобов`язаного, депутатом не обирався, судимого Рожнятівським районним судом 31.03.2016 р. за ч.1 ст. 213 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 25500 грн., яке змінено ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02.06.2016 р. до покарання у виді 8500 грн. штрафу, яке відповідно до ухвали Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21.10.2016 р. замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт, покарання повністю не відбув, невідбута частина покарання складає 79,5 год., українця, громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_5 ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного йому згідно вироку суду.

Злочин скоєно за наступних обставин.

Згідно з вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31.03.2016 р. ОСОБА_5 був засуджений за ч. 1 ст. 213 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 25500 грн., яке змінено ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02.06.2016 р. на покарання у виді штрафу в розмірі 8500 грн. Після чого, ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21.10.2016 р. засудженому ОСОБА_5 змінено покарання у виді штрафу на покарання у виді 240 годин громадських робіт.

10 січня 2017 року працівниками Тисменицького РС з питань пробації засудженому ОСОБА_5 було роз`яснено порядок та умови відбуття покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбуття покарання у вигляді громадських робіт. Того дня працівники Тисменицького РС з питань пробації видали направлення ОСОБА_5 в Черніївську сільську раду Тисменицького району Івано-Франківської області для відбування покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.

На основі вказаного направлення сільським головою с. Черніїв Тисменицького району ОСОБА_6 11.01.2017 видано розпорядження № 8 «Про прийняття на громадські роботи» засудженого ОСОБА_5 , у якому зазначено, що на підставі направлення працівниками Тисменицького РС з питань пробації засудженого ОСОБА_5 прийнято для відбування покарання у виді 240 годин громадських робіт з 11.01.2017 р., і про що останній був особисто ознайомлений.

З 11.01.2017 р. засуджений ОСОБА_5 приступив до виконання відбування покарання у вигляді відпрацювання 240 годин громадських робіт на території Черніївської сільської ради.

У січні 2017 року засуджений ОСОБА_5 згідно графіку мав відпрацювати 52 години, однак 26.01.2017 р. він відпрацював 0,5 годин. (3,5 години не відпрацьовано прогул без поважних причин). У зв`язку з чим 26.01.2017 р. працівниками Тисменицького РС з питань пробації було винесено акт перевірки виконання покарання у виді громадських робіт засудженого ОСОБА_5 . У подальшому 06.02.2017 р. ОСОБА_5 працівниками Тисменицького РС з питань пробації повторно було роз`яснено порядок і умови відбуття покарання, а також про те, що в разі подальшого продовження порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, він може бути притягнутим до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, про що було винесено письмове попередження, з яким ОСОБА_5 був ознайомлений.

В лютому 2017 року згідно графіку засуджений ОСОБА_5 відпрацював призначені йому 80 годин громадських робіт.

В березні 2017 року згідно графіку засуджений ОСОБА_5 мав відпрацювати 96 годин громадських робіт, з яких відпрацював 32 години, після чого з 13.03.2017 р. внаслідок умисної бездіяльності, усвідомлюючи її суспільно-небезпечний характер, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, він без поважних на те причин не з`являвся в Черніївську сільську раду Тисменицького району для відпрацювання громадських робіт.

Таким чином, в порушення ст. 40 КВК України, яка передбачає, що з моменту вступу вироку в законну силу, невихід засудженим більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважної причини, спрямований на ухилення від виконання обов`язку відбути покарання, даний злочин є закінченим та набуває триваючого характеру, ОСОБА_5 ухилявся від відбуття покарання у вигляді 79,5 годин громадських робіт.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись за свою неправомірну поведінку, дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення вищенаведеного у вироку. Щиро розкаюється у вчиненому, дуже шкодує за наслідками скоєного. Просить суд суворо його не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та інші учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведено повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України, так як він ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного йому згідно вироку суду.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини ОСОБА_5 , щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд приймає до уваги і те, що останній негативно ставиться до вчиненого, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, працюючи займаються суспільно-корисною працею, раніше судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, має незадовільний стан здоров`я, являється утриманцем вагітної дружини.

Таким чином, беручи до уваги всі вищеперелічені обставини, дані про особу винного, суд вважає, що підсудному слід призначити основне покарання у виді арешту на строк визначений нижньою межою санкції вищезазначеної статті Закону, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових злочинів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.71 КК України суд вважає, що до покарання, призначеного ОСОБА_5 за даним вироком суду, слід за правилами ст.72 КК України частково приєднати невідбуте останнім покарання за вироком Рожнятівського районного суду 31.03.2016 р. за ч.1 ст. 213 КК України у виді штрафу в розмірі 25500 грн., яке змінено ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02.06.2016 р. до покарання у виді 8500 грн. штрафу, яке відповідно до ухвали Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21.10.2016 р. замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт, що становить 79,5 годин громадських робіт.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази по даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк три місяці.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного обвинуваченому покарання за даним вироком суду частково приєднати невідбуте останнім покарання за вироком Рожнятівського районного суду від 31.03.2016 р. за ч.1 ст. 213 КК України у виді штрафу в розмірі 25500 грн., яке змінено ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02.06.2016 р. до покарання у виді 8500 грн. штрафу, яке відповідно до ухвали Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21.10.2016 р. замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді арешту на строк три місяці один день.

До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту негайно із залу судового засідання.

Речові докази: особову справу № 21/2016 ОСОБА_5 , що зберігається при матеріалах даного кримінального провадження, повернути за приналежністю Тисменицькому РС з питань пробації.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченому так захиснику негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1