Дата документу 02.04.2019 Справа № 311/2206/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/519/19
Єдиний унікальний № 311/2206/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.4 ст.358 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретарі ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_10 на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 11 жовтня 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченко, Василівського району, Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, в силу ст.89 КК України не судимого,
виправдано за недоведеністю за недоведеністю, що в його діянні є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 4 ст.358 КК України, відповідно до п.3 ч.1 ст.373 КПК України.
Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, досудовим розслідуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явлено обвинувачення, яке визнано судом недоведеним, у тому, що 16.04.2017, останній приблизно о 14-00 годині, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, направленим на підроблення офіційного документа, з метою особистого його подальшого використання для керування скутером марки DELTA EX50QT В державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , за допомогою коп`ютерно-копіювальних приладів, зняв копію тимчасового реєстраційного талону транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 04.07.2013 на скутер марки DELTA EX50QT В державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (далі по тексту Талон), тим самим, ОСОБА_8 підробив офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає ОСОБА_8 право власності на скутер марки DELTA EX50QT В державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .
Крім того, 11.05.2017, приблизно о 08 годині 30 хвилин, будучи зупиненим під час керування транспортним засобом, скутером марки DELTA EX50QT В державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на 341 км а/д «Харків-Сімферополь» молодшим інспектором взводу забезпечення супроводження ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_11 , відповідно до вимог п. 2.1 «Правил дорожнього руху України», ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом, направленим на використання завідомо підробленого документа, надав ОСОБА_11 копію тимчасового реєстраційного талону транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 04.07.2013 на скутер DELTA EX50QT В державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яка виготовлена способом струминного друку та не відповідає аналогічним зразкам бланків тимчасового реєстраційного талона, які перебувають в офіційному обігу країни виробника - Україні, тим самим, ОСОБА_8 використав завідомо підроблений документ.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за:
- ч.1 ст.358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає право, з метою використання його підроблювачем;
- ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
Суд першої інстанції, розглянувши кримінальне провадження прийшов до висновку, що в діянні ОСОБА_8 відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 4 ст.358 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, і неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зі змісту апеляційної скарги випливає, що суд дійшов хибних висновків про відсутність в діянні ОСОБА_8 складу кримінальних правопорушень адже виготовлений ОСОБА_8 документ був підробленим і був умисно використаний останнім. На це свідчили досліджені докази, яким, на думку апелянта судом, була дана неправильна оцінка. З огляду на вказані обставини прокурор просить вирок суду скасувати і ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_8 винним за ч.ч.1, 4 ст.358 КК України і призначити йому покарання: за ч.1 ст.358 КК України 1 рік обмеження волі; за ч.4 ст.358 1 рік обмеження волі; на підставі ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарання визначити до відбуття 1 рік 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком; запобіжний захід не обирати. Також апелянт просить повторно дослідити докази і дати ним власну належну правову оцінку.

Заслухавши доповідь судді доповідача про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; обвинуваченого, зокрема в останньому слові, та його захисника, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважали вирок законним і обґрунтованим; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи виправданою суд у вироку зазначає формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

На переконання колегії суддів вказані вимоги судом першої інстанції були дотримані.

Підстави для виправдання ОСОБА_8 і мотиви, через які суд дійшов до такого рішення, викладені у вироку в повному обсязі.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.ч.1, 4 ст.358 КК України, сторона обвинувачення посилалась на покази свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , експерта ОСОБА_13 , документи: протокол огляду місця події, висновок експерта №4-187 від 03.07.2017 і речовий доказ - копію тимчасового реєстраційного талону серії ДАР № 535663 від 04.07.2013 на скутер DELTA EX50QT В державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .
Стороною захисту в свою чергу був наданий оригінал вищезгаданого ОСОБА_14 .

Суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме: діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, не вбачаючи підстав для виходу за межі обвинувачення з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, дійшов висновку, що надані стороною обвинувачення і дослідженні під час судового розгляду докази, не вказували на те, що в діяннях ОСОБА_8 , містився склад кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.1, 4 ст.358 КК України, тому останнього було визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні і виправдано.

Вказаний висновок, на переконання колегії суддів є обґрунтованим.

Доводи апелянта, щодо невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження є непереконливими.

Встановлено і ніким з учасників не заперечувалось, що ОСОБА_8 , за допомогою кольорового принтера без будь яких поміток, без будь яких виправлень чи дописок, була виготовлена кольорова копія оригіналу ОСОБА_14 . Вказана копія обвинуваченим була надана інспектору поліції, при цьому ОСОБА_8 пояснив поліцейському, що оригінал знаходиться у нього вдома. Встановлено також, що оригінал ОСОБА_14 обвинувачений дійсно зберігав вдома.

Зазначені фактичні обставини суд першої інстанції вважав такими, що не містять ознак інкримінованих злочинів, а представник державного обвинувачення оскаржує таку оцінку і вважає, що виготовлення копії ОСОБА_14 і надання його працівнику поліції утворює склад, кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.1, 4 ст.358 КК України.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з твердженням прокурора, виходячи з наступного.

Аналізуючи родовий та безпосередній об`єкт посягання, передбачений ч.1 ст.358 КК України, колегія суддів виходить з того, що законодавцем передбачена кримінальна відповідальність за посягання на авторитет органів державної влади та на встановлений порядок державної реєстрації права власності на транспортні засоби (саме в цьому випадку). Ознаками об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України є підроблення офіційного документа, який видається державною установою та надає право або звільняє від обов`язків. На думку колегії суддів, обсяг поняття «підроблення», передбачений в диспозиції статті обвинувачення, не є тотожнім з поняттям «копіювання», яке використане у формулюванні обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_8 . Сторона обвинувачення не навела ознак, які б доводили наявність таких дій ОСОБА_8 , що були спрямовані на надання копії ОСОБА_14 вигляду офіційного документу, що надає право, якого він не отримав у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.4 ст.358 КК України законом передбачена відповідальність за використання такого документа, який завідомо підроблений, та надає особі якесь право. За диспозицією ч.4 ст.358 КК України використанням є така дія, яка реалізує надання особі такого права, якого вона не отримала в порядку, передбаченому законом. Пред`явлення ОСОБА_14 про реєстрацію транспортного засобу працівнику поліції, відповідно до п.2.1 ПДР України, не може бути визнане таким, що підпадає під категорію «використання». Стороною обвинувачення не надано доказів того, що дії ОСОБА_15 направлені на отримання права, якого він не мав без підробленого документа.

З показів ОСОБА_8 випливало, що копія ОСОБА_14 ним була виготовлена для того, щоб не загубити оригінал. Вказані покази обвинуваченого стороною обвинувачення не спростовані, тому доводи апелянта на предмет того, що копія ОСОБА_14 обвинуваченим була виготовлена з метою його незаконного використання є припущенням прокурора, а за таких обставин сам по собі факт виготовлення копії офіційного документу не може свідчити про наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Суд апеляційної інстанції також вважає за необхідне зазначити, що дії ОСОБА_8 щодо виготовлення копії Талону реєстрації транспортного засобу та надання цієї копії на вимогу поліцейського при зупинці може підпадати під ознаки правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки реєстраційного документа на транспортний засіб.

Таким чином, вимоги апелянта щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність є безпідставними.

Колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції щодо виправдання ОСОБА_8 за ч.1 ст.358 КК України є законним, обґрунтованим і вмотивованим. Підстави для його скасування через наведені в апеляційній скарзі доводи відсутні.
Істотних порушень кримінального процесуального законодавства, що тягнуть скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.

Вирок Василівського районного суду Запорізької області від 11 жовтня 2018 року, щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_16 Дадашева