Справа № 732/617/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/289/18
Категорія - ч. 4 ст. 358 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового

засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2018 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сорочинськ, Оренбургської області, Російська Федерація, росіянина, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Ленінського районного суду м. Вінниця від 14.11.1997 року за ч. 2 ст. 140 КК України (1960) до позбавлення волі на строк 2 роки;

- вироком Ленінського районного суду м. Вінниця від 13.04.2001 року за ч. 3 ст. 140 КК України (1960) до позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна;

- вироком Ленінського районного суду м. Вінниця від 19.05.2004 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

- вироком Староміського районного суду м Вінниця від 13.05.2008 року за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільнений умовно-достроково за постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 18.02.2011 року;

- вироком Вінницького міського суду від 25.10.2013 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 1 день, звільнений 28.10.2013 року по відбуттю покарання;

- вироком Вінницького міського суду від 20.05.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі на строк 2 роки;

-вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 02.05.2018 року за ч. 2 ст. 390, ст. 71, ст. 72 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох місяців) арешту.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом застосування принципу повного складання призначених покарань за даним вироком та вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 02 травня 2018 року, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 72 КК України у строк відбутого ОСОБА_6 основного покарання у виді позбавлення волі зараховано строк його ув`язнення з 21 липня 2018 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день позбавлення волі одному дню арешту.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 1001.00 грн, пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування судової експертизи.

Долю речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що паспорт громадянина України серіїї НОМЕР_1 , виданий 18.11.1996 року Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_8 є підробленим, 22.02.2018 року близько 02:45 год, знаходячись в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Сеньківка», що розташований в с. Сеньківка, Городнянського району, Чернігівської області під час проходження паспортного контролю при виїзді з України до Російської Федерації використав його шляхом пред`явлення співробітнику державної прикордонної служби під час проходження паспортного контролю на міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Сеньківка».

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеності вини та кваліфікації його дій, просить змінити вирок місцевого суду в частині призначеного йому покарання, застосувати положення ст. 69 КК України та змінити призначену міру покарання за ч. 4 ст. 358 КК України із арешту на штраф.

В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що судом безпідставно погіршено його становище, оскільки він уже відбуває реальну міру покарання, а у суду були підстави для застосування ст. 69 КК України, зокрема визнання вини, активне сприяння органам досудового розслідування та призначення покарання у виді штрафу, як він того просив.

У доданому до апеляційної скарги клопотанні, обвинувачений також просить застосувати до нього положення Закону України «Про амністію у 2017 році» та звільнити його від відбування покарання.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення з підстав необґрунтованості, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В ході судового засідання у суді першої інстанції ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України визнав.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних і досліджених у судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка у сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Вирішуючи питання стосовно призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого в частині неврахування судом пом`якшуючих його вину обставин та суворості покарання не знаходять свого підтвердження.

При призначенні виду та міри покарання суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів невеликої тяжкості, враховано судом і особу обвинуваченого, який вчинив умисний злочин в період непогашених та не знятих судимостей, враховано його вік, стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання та позитивну за місцем відбування покарання, наявність пом`якшуючих його вину обставин, якою суд визнав щире каяття, при наявності обтяжуючої рецидив злочинів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення покарання та цілком обґрунтовано призначив покарання в межах санкції інкримінованої частини статті у виді арешту та правильно обрав остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, застосував принцип повного складання призначених покарань за даним вироком та попереднім та призначив остаточне покарання у виді позбавлення волі, яке стане необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Таким чином, всі обставини, на які обвинувачений посилається в апеляційній скарзі як на підстави для пом`якшення призначеного покарання шляхом застосування ст. 69 КК України та визначення остаточного покарання, з урахуванням наявної обтяжуючої обставини, судом першої інстанції враховані, на підставі чого призначене достатнє та справедливе покарання.

Так само безпідставним є клопотання обвинуваченого про застосування до нього вимог Закону України «Про амністію у 2017 році», оскільки він не є суб`єктом даного закону.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, внаслідок чого, апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який перебуває під вартою, у той самий строк з моменту отримання ним копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4