справа № 208/1444/16-к
№ провадження 1-кс/208/2249/18
УХВАЛА
Іменем України

04 жовтня 2018 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України в рамках кримінального провадження № 0000302, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця р. Нягань Тюменської області Російської Федерації, татарина, громадянина Російської Федерації, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в межах України раніше не судимого, -

встановив:

Прокурор звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, пославшись на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України та може переховуватись від органів слідства та суду, іншим чином може перешкоджати кримінальному провадженню або скоїти інше кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 26.02.2012 року в період часу з 09.00 год. до 10.00 годин знаходячись за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_5 , на спільній території приватних домоволодінь за АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , де в домоволодінні АДРЕСА_3 проживає ОСОБА_6 1939 р.н., реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що його ніхто не бачив, умисно, таємно з корисливих мотивів викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_7 , яке знаходилося у дворі вказаного домоволодіння, а саме: електричну духовку невстановленого виробництва вартістю 200 гривень, металеві санки вартістю 150 гривень, металеві вироби у вигляді прутків і труб, загальною вартістю 200 гривень. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 550 гривень. Своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України.

Повторно, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння 21.01.2013 року в період часу з 12.00 до 12.20 години, перебуваючи за місцем мешкання своєї знайомої ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тією обставиною, що ОСОБА_8 знаходилася в іншій кімнаті та не могла контролювати збереження свого майна, таємно умисно з корисливих мотивів викрав належне потерпілій ОСОБА_8 майно, а саме золоті каблучки 583 проби вартістю 1000 гривень кожна. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 з місця злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 2000 гривень. Своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 в березні 2012 року знаходячись на одному з із покинутих домів в районі «55 блочок» в місті Дніпродзержинську знайшов, тобто незаконно придбав нестандартну вогнепальну зброю - обріз, виготовлений з двоствольної мисливської рушниці моделі 16 калібру з заводським номером « НОМЕР_1 », шляхом укорочення кустарним методом стволів до достатньої довжини 373 мм., придатної для здійснення пострілів.

10.04.2012 року приблизно о 17.00 співробітниками міліції в ході проведення оперативно-розшукових заходів біля гаражу розташованого навпроти будинку АДРЕСА_5 зупинений ОСОБА_4 в ході огляду якого було виявлено та вилучено поліетиленовий згорток в якому знаходився металевий предмет схожий на рушницю. Вказаний предмет є нестандартною гладко ствольною вогнепальною зброєю - обрізом, виготовленим із двухствольної мисливської рушниці моделі «Б» 16 калібру з заводським номером « НОМЕР_1 » шляхом укорочення саморобним способом стволів до достатньої довжини 373 мм. придатної для здійснення пострілів, котру ОСОБА_4 незаконно придбав, носив і зберігав при собі без передбаченого законом дозволу. Своїми умисними злочинними діями, що виразились у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Таким чином, за сукупністю скоєного, ОСОБА_4 підозрюється у кримінальних правопорушеннях, передбачені ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України.

На думку прокурора, вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту свідків, висновком експерта та іншими доказами.

В судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання, просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Відповідно до положень ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця

кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Перебування ОСОБА_4 у міжнародному розшуку підтверджується листом Сектору Укрбюро Інтерполу ГУНП в Дніпропетровській області, витягом з ІПС e-ASF2 Генсекретаріату Інтерполу, службовою телеграмою Робочого апарату Укрбюро Інтерполу, що наявні у матеріалах клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи вимоги ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить до висновку про наявність достатньої кількості доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя вважає реальними, обґрунтованими та доведеними ризики переховування від органу досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином або скоєння іншого кримінального правопорушення з огляду на те, що ОСОБА_4 офіційно не працює, тобто не має постійного джерела доходу, виїхав за межі України та наразі перебуває у міжнародному розшуку, може вплинути на потерпілу та свідків з метою ухилення від кримінальної відповідальності або з метою суттєвого зменшення рівня її тяжкості, нівелювання або зменшення доказової бази сторони обвинувачення.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Враховуючи, що санкції всіх інкримінованих ОСОБА_4 злочинів передбачають покарання у вигляді позбавлення волі, слідчий суддя не вбачає наразі іншої можливості запобігти ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування у інший спосіб, ніж тримання його під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на переконання слідчого судді, не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище ризики, а саме не зможе утримати підозрюваного від переховування від органу досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та впливу на потерпілу та свідків.

Керуючись статтями 176-179, 184, 186, ч.6 ст.193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який відраховувати з моменту його затримання.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1