Справа № 669/159/19
Провадження № 1-кп/669/30/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Білогір`я кримінальне провадження № 0000005 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, невійськовозобов`язаного, із загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого:

- 22 травня 1995 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 140 КК України до двох років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1 рік 6 місяців;

- 24 травня 1996 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України до трьох років позбавлення волі;

- 03 грудня 1997 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 140, ст. 208, ст. 42 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 29 листопада 2000 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 140 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки зі сплатою штрафу 680 гривень;

- 13 березня 2002 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ст. ст. 69, 71 КК України до двох років трьох місяців позбавлення волі;

- 24 грудня 2007 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі;

- 06 вересня 2008 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 4 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі;

- 12 вересня 2013 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з випробуванням із призначенням іспитового строку два роки шість місяців;

- 27 листопада 2013 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі,

- 05 травня 2014 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі;

- 12 листопада 2018 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 263 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 08 лютого 2018 року, як особі, звільненій з місць позбавлення волі, встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік з наступними обмеженнями: заборони виходу із господарства, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , в якому він проживає, в зимовий період з 22 години вечора до 6 години ранку, в літній період з 23 години вечора до 5 години ранку; заборони відвідування у вечірній час магазини-бари, де продаються спиртні напої на розлив; з`являтися на реєстрацію 1-го та 15-го числа кожного місяця в період з 09 години до 11 години в службовий кабінет дільничного офіцера поліції, що знаходиться в приміщенні Білогірського відділення поліції Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області.

ОСОБА_4 , будучи особисто ознайомленим із вказаною ухвалою суду та встановленими обмеженнями, з метою ухилення від адміністративного нагляду, 25 грудня 2018 року, без поважних причин та відповідного дозволу Білогірського відділення поліції Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, в порушення п. "а" ч. 1 ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, самовільно залишив постійне місце проживання по АДРЕСА_1 та виїхав в смт. Теофіполь Хмельницької області, де перебував до 10 січня 2019 року, чим порушив правила адміністративного нагляду.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 395 КК України як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Під час досудового розслідування між прокурором Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ст. 395 КК України у виді арешту на строк шість місяців.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що із запропонованим видом та мірою покарання згідний, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. ч. 4, 6, ст. 474, ч. 2 ст. 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, надав пояснення, в яких повністю підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що мало місце діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вина його доведена і його дії вірно кваліфіковані за ст. 395 КК України як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Крім того, на підставі пояснень обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

До того ж судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, узгоджені вид і міра покарання визначені в межах санкції ст. 395 КК України та відповідають особі винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, умови угоди також відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, а тому підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим і вважає, що виправленню та перевихованню останнього може сприяти узгоджене сторонами покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_4 не застосовувалися, процесуальні витрати відсутні, питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 29 січня 2019 року, укладену між прокурором Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні № 0000005, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити узгоджене покарання у виді арешту на строк шість місяців.

Речові докази: матеріали справи адміністративного нагляду № 2/18 відносно ОСОБА_4 повернути Білогірському відділенню поліції Красилівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1