Справа № 638/6753/13-к
Провадження № 1-кп/638/22/18
05 листопада 2018 року
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2018 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
cуддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алмалик, Ташкентської області, Узбекистану, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні вище перелічених злочинів, який утримується під вартою. Строк дії запобіжного заходу встановлений до 08.11.2018.
Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Захисник заявила клопотання про зміну запобіжного заходу і просила суд запобіжний захід ОСОБА_7 в вигляді тримання під вартою скасувати, обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід в вигляді особистого зобов`язання.

Обгрунтовуючи клопотання посилалась на те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, негативних характеристик не має, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває; є громадянином України, має постійне місце проживання і реєстрації, мешкає разом з членами його родини (малолітня дочка і ії мати, з якою ОСОБА_7 перебуває в фактичних шлюбних відносинах), всі рідні є громадянами України. Наведене на думку захисника свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.

З урахуванням викладеного захисник вважає неможливим існування в даному кримінальному провадженні ризиків, зазначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 має постійне місце проживання і родину, а отже ризик його переховування від правосуддя відсутній. Крім того, по справі зібрані всі речові докази і документи, обшуки відбулися, а отже відсутній ризик знищення доказів.

Також захисник вказує, що обвинуваченим вжиті заходи щодо добровільного відшкодування шкоди потерпілим, в зв`язку з чим вважає відсутніми підстави передбачати незаконний вплив на свідків. Конкретних підстав припускати перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню на її думку також немає.

Захисник зазначає, що обвинувачений раніше не судимий і ніколи не притягався до кримінальної відповідальності. Злочин, в якому він обвинувачується, не є продовжуваним.

Таким чином, вважає захисник, немає жодних конкретних об`єктивних даних, які б могли свідчити про наявність ризиків щодо ОСОБА_9 .

Також захисник обвинуваченого вказує, що розгляд кримінального провадження триває з 2013 р., понад встановленні законом розумні строки. Обвинувачений вже більше року знаходиться під вартою, але за цей час навіть не було допитано жодного свідка, які до того ж не з`являються в судові засідання. Захисник вважає, що в зв`язку з відсутністю судового розгляду справи ОСОБА_7 , прийняття рішення по суті справи в найближчий час не вбачається можливим.

Посилаючись на викладене захисник ОСОБА_7 вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні або мінімальні, в зв`язку з чим, відповідно до п.9 листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», захисник вважає, що для ОСОБА_7 достатнім буде застосування запобіжного заходу в вигляді особистого зобов`язання.

Адвокат вважає, що застосування такого запобіжного заходу, з одного боку, забезпечить необхідний контроль за поведінкою і місцезнаходженням ОСОБА_7 , а з іншого надасть можливість повноцінно реалізовувати право на захист в даному кримінальному провадженні.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника, просив продовжити строк тримання ОСОБА_7 під вартою в зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

23.02.2013 в ході досудового слідства ухвалою Дзержинського районного суду до ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід в вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави в 100000 грн.
25.07.2013 ОСОБА_7 був звільнений з Харківського СІЗО після сплати застави у визначеному розмірі.
В зв`язку з подальшою систематичною неявкою обвинуваченого в судові засідання без поважних причин ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.07.2017 р. стосовно ОСОБА_7 обраний запобіжний захід в вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)» з моменту фактичного затримання 30.06.2017 р., без визначення розміру застави.
В ході розгляду справи Дзержинським районним судом м. Харкова строк тримання пiд вартою ОСОБА_10 неодноразово продовжувався.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі в разі визнання обвинуваченого винуватим в кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік і стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини і утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, в завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Вирішуючи питання про застосування обвинуваченому запобіжного заходу суд враховує не тільки положення, які передбачені КПК України, а й вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 №511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачений вже тривалий час знаходиться під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)». При цьому значний проміжок часу судовий розгляд справи по суті відкладається в зв`язку з систематичною неявкою в судові засідання потерпілого ОСОБА_11 , а саме в судові засідання, призначені на 15.01.2018, 24.01.2018, 22.03.2018, 17.04.2018, 17.05.2018, 13.07.2018, 10.09.2018.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_7 народилась дитина ОСОБА_12 , про що складений відповідний актовий запис №175. Матір`ю дитини зазначена ОСОБА_13 , громадянка України. Викладене підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно заяви потерпілого ОСОБА_14 про зменшення розміру позовних вимог від 14.06.2018, 07.06.2018 в якості часткового відшкодування шкоди, спричиненої злочином, він отримав суму, еквівалентну 10000 доларів США. Станом на 07.06.2018 ОСОБА_14 до ОСОБА_7 заявлений цивільний позов на загальну суму 892870,98 грн.

07.06.2018 ОСОБА_14 подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи і цивільного позову без його участі і без участі його представників; призначити ОСОБА_7 покарання, не пов`язане з позбавленням волі; заявлений цивільний позов просив задовольнити в повному обсязі.

На даний час у суду відсутні докази на підтвердження наявності у ОСОБА_7 намірів переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Також відсутні докази на підтвердження наявності ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Суд враховує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, частково відшкодував завдану злочином матеріальну шкоду. Також суд враховує неодноразову неявку в судове засідання потерпілого ОСОБА_11 .

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про відсутність передбачених ст.ст. 183, 194 КПК України обставин, які б вказували на наявність підстав для продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, суд вважає наявною можливість для застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 год. до 06:00 год.

Застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід в вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього відповідні обов`язки.

Враховуючи тяжкість вчинених злочинів, а також той факт, що будучи звільненим під заставу ОСОБА_7 переховувався від органів досудового розслідування і суду, за викликами в судові засідання не з`являвся, суд приходить до висновку, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу в вигляді особистого зобов`язання не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки. В зв`язку з чим клопотання захисника обвинуваченого підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 179, 181, 183, 194, 195, 196, 201, 205, 206, 309, 369-372, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Змінити обраний стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, запобіжний захід в вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)» без визначення суми застави на запобіжний захід в вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, тобто з 05.11.2018 по 03.01.2019 включно, звільнивши його з-під варти в залі суду, та зобов`язавши невідкладно прибути до місця свого проживання і не відлучатись з місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 в період часу з 22:00 год. до 06:00 год.

Зобов`язати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , протягом дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту виконувати наступні обов`язки:

- прибувати до Дзержинського районного суду м. Харкова за кожною вимогою суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання і роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не відлучатися з м. Дніпро без дозволу суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою відмовити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням обраного судом запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_8 доручити начальнику органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1 .