У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" грудня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представників третіх осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0010444 від 13 листопада 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,
в с т а н о в и в:
слідча Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 звернулась до суду з клопотанням про арешт автомобіля «Daimler-Benz, 2225», д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права на його відчуження та користування.
Клопотання мотивовано тим, що 13 листопада 2018 року о 07 год 18 хв, екіпажем «Рубін-311», за адресою: м. Київ, просп. Гагаріна, 19 зупинено автомобіль марки «Daimler-Benz, 2225», д/н НОМЕР_1 . Під час проведення огляду зазначеного транспортного засобу виявлено невідповідність номеру шасі з номером шасі зазначеному у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.
Під час проведення огляду місця події від 13 листопада 2018 року за адресою: м. Київ, просп. Ю. Гагаріна, 19, вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «DAIMLER-BENZ» модель 2225, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 та автомобіль марки «DAIMLER-BENZ» модель 2225, д/н НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 .
За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження №0010444 від 13 листопада 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування клопотання, слідчий посилається на те, що арешт майна накладається з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, проте постанови про визнання речовими доказами в судовому засіданні не зміг надати. Із викладених у клопотанні підстав просив задовольнити клопотання у повному обсязі.
Представники третіх осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання з тих підстав, що слідчим при зверненні з клопотанням до слідчого судді було пропущено строки, оскільки автомобіль марки «Daimler-Benz, 2225», д/н НОМЕР_1 , ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вилучені 13 листопада 2018 року, а до суду з клопотанням слідча звернулась аж 19 листопада 2018 року. Крім того, при огляді місця події від 13 листопада 2018 року було вилучено автомобіль марки «Daimler-Benz, 2225», д/н НОМЕР_1 , ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, проте у клопотанні вирішується питання про арешт лише автомобіля, але не згадуються ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, які теж були вилучені. Також представники зазначають, що ТОВ «Спецкомунтехніка» надає послуги з вивезення сміття, як легальний перевізник, який має офіційно затверджений тариф, обслуговує організації, серед яких переважну частину становлять комунальні підприємства, що обслуговують населення Києва, ОСББ, ЖБК. У зв`язку із цим накладення арешту на вказаний автомобіль із забороною користуватись ним, призведе до скорочення двох робочих місць у ТОВ «Спецкомунтехніка». Із зазначених підстав представники третьої особи просили відмовити у задоволенні клопотання слідчої.
Слідчий суддя, вислухавши доводи слідчого, представників третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
13 листопада 2018 року за адресою: м. Київ, просп. Ю. Гагаріна, 19, проведено огляд місця події під час якого вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «DAIMLER-BENZ» модель 2225, д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 та автомобіль марки «DAIMLER-BENZ» модель 2225, д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.
Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання про арешт майна у відділення пошти дане клопотання подане 15 листопада 2018 року, проте жодних підтверджень того, що огляд 13 листопада проводився на підставі ухвали слідчого судді не надано, а тому із зазначеним клопотання слідча звернулась з порушенням строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України та в клопотанні не просить поновити зазначені строки.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Ст. 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як зазначає у клопотанні слідча арешт на транспортний засіб накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Проте як встановлено у судовому засіданні в матеріалах кримінального провадження №0010444 від 13 листопада 2018 року відсутня постанова слідчого про визнання речовим доказом автомобіль марки «DAIMLER-BENZ» модель 2225, д/н НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Враховуючи те, що слідчим не обґрунтовано наявності ризиків передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, а також не надано підтвердження про визнання речовими доказами вилученого майна, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
у задоволенні клопотання слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0010444 від 13 листопада 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 09 год 10 хв 11 грудня 2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1