Справа № 204/6120/18
Провадження № 1-в/204/7/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно дострокове звільнення,

за участю: прокурорів: ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника установи ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Красногвардійського районного суду перебуває заява засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно дострокове звільнення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав заяву на просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково. В обґрунтування заяви вказав, що вину у вчиненні злочину він визнав повністю. Він має матір, яка є інвалідом і пенсіонером і є повнолітня сестра. Режим утримання намагався не порушувати. 04.09.2018 року у нього було вилучено предмет схожий на відмичку, проте це не була відмичка, а лише провід, яким він міг відкривати ворота та ходити по території установи. Він працює електриком в хозобслузі. Електриком він працює приблизно 1 рік і 3 місяці 1 рік 4 місяці. Заохочень за роботу електрика з 30.10.2017 року він не має, оскільки постійно змінювалося керівництво установи. Він проводив проводку у 5, 8 та 10 корпусі та у їдальні. У нього немає фахової освіти, а також він не закінчував курси зі спеціальності електрик. У самодіяльності він не приймає участі. Позовів до нього немає. Психолог з ним не працював. Вважає, що він буде офіційно працевлаштованим, якщо його звільнять умовно-достроково. На даний час стягнень у нього немає.

Захисник ОСОБА_5 просила заяву засудженого задовольнити. Також, просить врахувати той факт, що його матір пенсіонерка, яка у теперішній час хворіє. Окрім цього, ТОВ «Центррезервуаррсервіс» м. Верхньодніпровська, яке розташовано за адресою: Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул. Петровського, 55А, готове його працевлаштувати. ОСОБА_7 незаконно притягнутий до дисциплінарної відповідальності, а постанова відносно нього складена з порушенням вимог ст.ст. 134,135 КВК України та Наказу Міністерства юстиції України № 460/5 від 18.03.2013 року «Про затвердження правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Не взято до уваги і поведінку засудженого ОСОБА_7 до вчиненого проступку, оскільки до даної події, його жодного разу не притягували до відповідальності, а лише оголошували заохочення. Крім того, ОСОБА_7 виконує роботи електрика у складі господарського обслуговування ДУВП № 4. Неповний обшук проводився в робочій сумці засудженого, який здійснює роботи електрика. При цьому, в сумці було виявлено предмети, які необхідні для здійснення роботи електрика, в тому числі і скрутки проволоки, яку працівники установи з незрозумілих причин віднесли до заборонених предметів, як відмичка. Жодних документальних підтверджень, що вилучений предмет являється відмичкою, і, що його можливо використовувати для відкриття замикаючих пристроїв, в матеріалах службового розслідування відсутні. Крім того, відповідно до акту, в якому відсутня дата та час його складання, підписаного працівником ДУВП № 4, вилучена відмичка кустарного виготовлення знищена як не маюча матеріальної цінності. Таким чином, твердження того, що вилучена скрутка дроту є забороненим предметом (відмичкою) нічим не доведено та не має під собою належного законного обґрунтування. Більш того, ОСОБА_7 взагалі не отримував жодного документу, пов`язаного із дисціплінарним стягненням відносно нього, а тим біль їх не підписував. З перелічених документів він підписував лише пояснення, які він писав власноруч 04.09.2018 року. На теперішній час ОСОБА_7 за зразкову поведінку, неухильне ставлення до виконання доручень адміністрації установи, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, постановою начальника ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» ОСОБА_8 , винесено заохочення, яким зняте раніше накладене стягнення від 05.10.2018 року. Таким чином, жодних перешкод для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 на теперішній час не існує, тому просить задовольнити заяву ОСОБА_7 про його умовно дострокове звільнення.

Представник установи суду пояснив, що у період відбуття покарання він має два заохочення, має дисциплінарне стягнення, яке погашено. Підтримує соціально корисні зв`язки з родичами. У відношенні з іншими засудженими не конфліктний. Має постійне місце проживання та реєстрацію. За час відбуття покарання вину усвідомив та визнав повністю, глибоко розкаявся. На сьогоднішній день характеризується посередньо. Ставлення до праці сумлінне. Отримує заробітну плату. Під час переміщення по території його має супроводжувати представник установи, що регламентовано наказом № 460/5 Міністерства юстиції України. Засуджений ОСОБА_7 робив ремонт 1,2,3,4 корпусних відділень, а саме електрики. Роботи приймав головний електрик. Соколов не проходив інструктаж та навчання, як електрик. Електриком працбє з березня 2017 року. Чому в матеріалах особової справи містяться документи, в тому числі і за підписом самого ОСОБА_6 , в яких зазначено, що ОСОБА_9 працює підсобним робітником пояснити не може. Також, не може пояснити, чому в жодному з його рапортів, які містяться в матеріалах особової справи, яким він просив застосувати до засудженого заохочення, не зазначено про роботу останнім електриком та проведення ремонту в корпусах, а зазначено лише про неухильне ставлення до виконання разових доручень адміністрації установи щодо благоустрою прилеглої території.

Прокурор ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою не довів своє виправлення, тому передчасно застосовувати до засудженого умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи на засудженого та надані до суду докази у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Статтею 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право, зокрема, вирішити питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Судом встановлено, що вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2016 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України і призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. Зараховано до терміну покарання знаходження ОСОБА_7 під вартою з моменту його затримання 10 лютого 2016 року.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.12.2016 року вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2016 року залишено без змін. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 у строк покарання, строк його попереднього ув`язнення з 10 лютого 2016 року по 06 грудня 2016 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Згідно розпорядження про виконання вироку, вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2016 року набрав законної сили 06 грудня 2016 року.
08 грудня 2017 року розглядалися матеріали відносно засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покарання. У зв`язку з тим, що в поведінці засудженого ОСОБА_7 не відбулося відповідних стійких змін, а саме те, що останній став на шлях виправлення судом у задоволенні даного клопотання було відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року залишено без змін.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Вимогами ч.2 ст. 67, ч.2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці, добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.
Суд звертає увагу, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого відповідно до ст. 9 КВК України.
Щодо даних про особу, то засуджений ОСОБА_7 був засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України, яка відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
З досліджених доказів вбачається, що засуджений ОСОБА_7 відбув встановлену законом частину строку покарання, в тому числі з урахуванням ч. 5 ст. ст. 72 КК України в редакції, яка діяла на момент ухвалення вироку.
Згідно характеристики від 11.01.2019 року, засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.02.2016 року. Під час тримання у Дніпровській установі виконання покарань № 4 характеризується посередньо, вимог режиму утримання не допускав, стягнень не має. З 04.01.2017 року відбуває покарання в складі господарчої обслуги ДУВП №4. За період відбування покарання характеризується добре. За зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, а також виявлення розумної ініціативи має три заохочення правами начальника установи, про те порушив вимоги режиму відбування покарання, а саме в особливих речах засудженого було виявлено та вилучено металеву відмичку, за що було накладене дисциплінарне стягнення. Працевлаштований робітником бригади електриків установи. До праці відноситься сумлінно, виконує норми виробітку, виявляє корисну ініціативу, приймав активну участь у капітальному ремонті 5-го поверху 10-го корпусного відділення та косметичного ремонту 5-го корпусного відділення. Дбайливо ставиться до виробничого обладнання, майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться безініціативно. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та техніки безпеки праці, виконує правила виробничої санітарії. Додержується трудової дисципліни. Приймав активну участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Подолання алкогольної залежності» та «Правова просвіта», що свідчить про свідоме прагнення засудженого до виправлення. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. До виховних заходів відноситься відповідально. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом побачень. Зв`язки з рідними цінує. За складом характеру спокійний, врівноважений та цілеспрямований. На профілактичних обліках не перебуває. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. До малих неформальних груп не належить. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Стан здоров`я задовільний. Вину у скоєному злочині усвідомив, глибоко кається.
Згідно витягу з наказу начальника установи від 04.01.2017 року за № 392 ОСОБА_7 зарахований до складу господарчої обслуги установи на посаду пекаря кухні другого розряду.
ОСОБА_7 25.10.2017 року звернувся з заявою до начальника ДУВП № 4 про те, що відповідно до ст. 197 КВК України просить не застосовувати до нього ст. 82 КК України, та згідно з витягу з протоколу № 20 від 25.10.2017 року йому було відмовлено в направленні до суду матеріалів для застосування до нього ст. 82 КК України.
Аналізуючи данні матеріали, суд критично ставиться до характеристики на засудженого ОСОБА_7 , оскільки засуджений ОСОБА_7 зарахований до складу господарчої обслуги установи на посаду пекаря кухні другого розряду, відомостей же про зарахування в березні 2017 року засудженого на посаду електрика матеріали не містять. Крім того, суд враховує й відсутність у ОСОБА_7 відповідної фахової освіти, проходження будь-яких курсів підвищення кваліфікації, навчання та відсутність допуску до роботи з електроустаткуванням.
Згідно довідки про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_7 має три заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. Має догану за вилучення забороненого предмета (відмичка) від 05.10.2018 року, яка знята в порядку заохочення.

Суд не може погодитись з доводами захисника про те, що догана була винесена з порушенням вимог закону, оскільки дана догана не була скасована, а знята в порядку заохочення.

Крім того, сам засуджений ОСОБА_7 суду пояснив, що він мав при собі предмет схожий на відмичку, яким він користувався для відмикання воріт з метою безперешкодного пересування по території.

Відповідно до ч. 7 ст. 102 КВК України, перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно із наказом Міністерства юстиції України № 460/5 від 18 березня 2013 року «Правила внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», ув`язненим і засудженим забороняється виготовляти, зберігати і користуватися предметами й речами, забороненими для передачі ув`язненим і засудженим, а також для користування та зберігання при собі.

Таким чином, засуджений ОСОБА_7 , будучі обізнаним про заборону мати при собі заборонений предмет, нехтуючи Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів, та будучи попередженим про недопустимість порушення таких правил, умисно допускає їх порушення та порушення вимог режиму, що не заперечує в судовому засіданні.

Сам факт, що засуджений за час відбування покарання з лютого 2016 року має три заохочення за сумлінне ставлення до праці не може свідчити, що він став на шлях виправлення.
Дані про стан здоров`я, відсутність даних про заохочення та стягнення мають значення для вирішення клопотання про умовно-дострокове звільнення, проте ці обставини не мають виключного значення при прийняті відповідного рішення. При цьому суд враховує поведінку засудженого щодо всього строку відбування покарання, а не лише незначний відрізок часу перед поданням клопотання.
В судовому засіданні не встановлені обставини, що за станом свого здоров`я ОСОБА_7 не може працювати в місцях відбування покарання. Засуджений не надав конкретних, переконливих доказів того, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування ним призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі. Поведінка засудженого не є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених та бути підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення, що свідчить про те, що він не готовий до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи, а тому відсутні підстави визначені ст. 81 КК України для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст. 6 КВК України, ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1