Справа № 729/1084/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/285/19
Категорія - ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000204 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Старий Биків Бобровицького району Чернігівської області, житель АДРЕСА_1 , розлучений, освіта середня, пенсіонер, раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання - з 15 травня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін - у виді тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бобровицького районного суду від 04.09.2018 року, а саме на 13/100 частин квартири АДРЕСА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 31498,89 грн. процесуальних витрат. Питання про речові докази вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 14 травня 2018 року, близько 20.30 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , у ході конфлікту, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, з метою вбивства останнього, умисно наніс ОСОБА_11 руками не менше десяти ударів в область голови, шиї, лівого плечового суглоба, грудної клітки, правого променевого зап`ястного суглоба.

Продовжуючи свої злочині дії, спрямовані на доведення свого умислу до кінця, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_11 , ОСОБА_8 наніс ще п`ять ударів ножем в область шиї потерпілого.

У результаті нанесених ОСОБА_8 ударів, ОСОБА_11 спричинені тілесні ушкодження: у вигляді п`яти синців з двома забійними ранами на голові, крововиливів у верхню та нижню губи з забійними ранами на них, одного синця на лівому плечовому суглобі, одного синця на шиї, одного синця на грудній клітці, одного синця на правому променевому зап`ястному суглобі, які відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, за ознакою тривалості розладу здоров`я; п`яти різаних ран на шиї: одна з них з розрізом під`язиково-щитовидної перетинки зліва та рана з повним розрізом під`язиково-щитовидної перетинки, відсіченням верхнього рогу щитовидного хряща, пересіченням загальної сонної артерії, внутрішньої яремної вени, блукаючого нерву та надрізу тіла п`ятого шийного хребця, які супроводжувались гострою зовнішньою кровотечею, що у своєму комплексі відносяться до тяжкого ступеню тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Смерть ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем його мешкання, від гострої крововтрати в момент спричинення різаної рани шиї з розрізом під`язиково-щитовидної перетинки справа, відсічення правого верхнього рогу щитовидного хряща, пересічення загальної сонної артерії, внутрішньої яремної вени та блукаючого нерва, які супроводжувались гострою зовнішньою кровотечею.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати вирок місцевого суду та закрити щодо нього кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Зазначив, що він не має жодного відношення до вбивства ОСОБА_11 , із самого початку досудового розслідування свою вину він не визнавав. Вказав, що з покійним у них були приятельські стосунки. Так як ОСОБА_11 зловживав спиртними напоями і раніше був судимий, його постійно відвідували особи з кримінальним минулим і вживали разом із ним спиртне. А тому вказані особи можуть бути причетні до вбивства ОСОБА_11 . Однак на дану обставину уваги не звернув ні орган досудового розслідування, ні суд. Зазначив, що свідки у кримінальному провадженні його обмовили з невідомих причин. Він дійсно гостював у потерпілого того дня, але останнього не вбивав. Вказав, що свідки біля ставка не могли його бачити, бо він там не був. Послався на відсутність прямих доказів його вини.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, посилаючись на відсутність доказів вчинення вбивства його підзахисним. В обґрунтування скарги зазначив, що ОСОБА_8 є особою похилого віку, раніше не судимий. Обвинувачений не заперечував факт його перебування у будинку ОСОБА_11 у день убивства, оскільки привозив спиртне та надавав йому допомогу, коли той падав на підлогу. Родичі ОСОБА_8 встановили коло осіб з кримінальним минулим, які часто перебували в ОСОБА_11 та розпивали з ним спиртні напої. Стороною захисту було направлено до Бобровицького відділення поліції заяву з прізвищами цих осіб з проханням оперативним шляхом перевірити їх причетність до вбивства потерпілого. Однак працівники поліції повідомили, що по даному кримінальному провадженню зібрано достатньо доказів, які підтверджують вину саме ОСОБА_8 . Судом дана обставина не була взята до уваги. Тому вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити з наведених вище підстав; прокурора та потерпілу, котрі просили вирок місцевого суду залишити без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів підстав для їх задоволення не вбачає, з огляду на таке.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені судом і детально викладені у вироку суду.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, та пояснив, що 14.05.2018 року він дійсно перебував у будинку ОСОБА_11 , де разом з останнім вживали спиртні напої. Увечері ОСОБА_8 поїхав на велосипеді додому, а живий ОСОБА_11 залишився у будинку. Наполягав на тому, що вбивства потерпілого він не скоював, а працівники поліції сфабрикували справу проти нього.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, його винуватість знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, вона відображена низкою доказів, яким суд дав належну оцінку.

Так, потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні апеляційної інстанції пояснила, що вона досить часто приїздила до свого брата - ОСОБА_11 та неодноразово бачила сварки між ним та ОСОБА_8 , через те, що останній вимагав у її брата подвійну оплату за придбані цигарки. Крім того, обвинувачений був досить агресивним та зухвало вів себе. Іноді він, усупереч волі ОСОБА_11 , заходив до будинку та починав з останнім вживати спиртне. 15.05.2018 року потерпілій зателефонувала сусідка і повідомила про вбивство брата. ОСОБА_9 зазначила, що у господарстві ОСОБА_11 було шість ножів, але коли вона прибирала будинок після вбивства, то виявила відсутність одного ножа, який у подальшому був їй пред`явлений для впізнання працівниками поліції.

Допитаний у місцевому суді малолітній свідок ОСОБА_12 пояснив, що 14.05.2018 року він грався на спортивному майданчику школи з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та бачив як близько 19.00 год., ОСОБА_8 зайшов до господарства ОСОБА_11 , а потім кілька разів їздив на велосипеді в напрямку магазину та повертався назад. Повернувшись останній раз, обвинувачений не зміг самостійно потрапити до господарства потерпілого і почав стукати у хвіртку та вимагати, щоб останній її відкрив. ОСОБА_8 вів себе дуже агресивно, і ОСОБА_11 спочатку відмовлявся відчинити хвіртку, проте в подальшому впустив обвинуваченого і вони разом пішли до будинку. Близько 20 години ОСОБА_8 вийшов із подвір`я потерпілого, сів на велосипед та швидко поїхав у напрямку фельдшерського пункту. Потім ОСОБА_12 побачив його вже біля озера та став таємно спостерігати за обвинуваченим. Він помітив як ОСОБА_8 кинув до водойми щось блискуче, зовні схоже на палицю.

Допитаний у місцевому суді в якості свідка малолітній ОСОБА_13 надав аналогічні показання, що і ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_16 в суді першої інстанції показала, що близько 15-16 години 14.05.2018 року, бачила на подвір`ї господарства ОСОБА_11 останнього разом з ОСОБА_8 , які сперечалися між собою та кричали один на одного. Крім того, підтвердила факт перебування у вечірній час 14.05.2018 року малолітніх ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на спортивному майданчику біля школи.

Судово-медичний експерт ОСОБА_17 у місцевому суді категорично підтвердив достовірність, науково-обґрунтованість та правильність висновків, зроблених ним під час проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_11 . Зазначив, що всі виявлені на трупі тілесні ушкодження не могли утворитись унаслідок падіння з положення стоячи з висоти власного зросту, підтвердивши ймовірність настання смерті останнього близько 20.30 год. 14 травня 2018 року.

Окрім показів потерпілої та свідків, вина обвинуваченого підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця події від 15.05.2018 року, згідно якого встановлено зокрема, що в будинку АДРЕСА_3 на підлозі однієї з кімнат було виявлено тіло ОСОБА_11 з тілесними ушкодженнями у вигляді колото-різаних ран в області шиї. На лінолеумі, поблизу місця розташування тіла, виявлено значну кількість речовини бурого кольору, а також фрагменти слідів підошви від взуття (т.1, а.к.п.89-107);

- висновком експерта № 88 від 15.05.2018 року, згідно якого: а) на голові трупа ОСОБА_11 виявлено 5 синців з 2 забійними ранами, крововиливи в верхню та нижню губи з забійними ранами на них, які за ознакою тривалості розладу здоров`я, мають ознаки легкого ступеня тілесних ушкоджень; вище вказані тілесні ушкодження причинені прижиттєво дією тупих предметів по механізму удару в кількості не менше як 6-ти, в тому числі могли бути спричинені внаслідок нанесення ударів руками, ногами перед настанням смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ; б) на шиї 5 різаних ран, одна з них з розрізом підязиково-щитовидної перетинки зліва та рана з повним розрізом підязиково-щитовидної перетинки з відсіченням верхнього рогу щитовидного хряща, пересіченням загальної сонної артерії внутрішньої яремної вени, блукаючого нерву та надрізу тіла 5-го шийного хребця, які супроводжувались гострою зовнішньою кровотечею; дані тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння мають ознаки тяжкого ступеня тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження спричиненні прижиттєво 5-ти разовою дією гострого металевого предмету типу ножа; в) один синець на лівому плечовому суглобі, один синець на шиї, один синець на грудній клітці, один синець на правому променево-зап`ястному суглобі; дані тілесні ушкодження за ознакою тривалості розладу здоров`я мають ознаки легкого ступеня тілесних ушкоджень і спричиненні прижиттєво дією тупих предметів не менш як 4 ударами руками, ногами.

Всі вище зазначені тілесні ушкодження не могли утворитись унаслідок падіння потерпілого з положення стоячи або з висоти власного зросту на площину з наступними ударами об тупі та гострі предмети. Давність спричинення наявних тілесних ушкоджень може відповідати строку 14.05.2018 року. Причиною смерті ОСОБА_11 є гостра крововтрата, що настала в момент спричинення різаної рани шиї з розрізом підязиково-щитовидної перетинки справа, відсічення правого верхнього рогу щитовидного хряща, пересічення загальної сонної артерії, внутрішньої яремної вени та блукаючого нерва, які супроводжувались гострою зовнішньою кровотечею.

Причина смерті потерпілого знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманим тілесним ушкодженням на шиї у вигляді різаної рани з ушкодженнями загальної сонної артерії, внутрішньої яремної вени та блукаючого нерва. Смерть потерпілого могла настати близько 23 години 14.05.2018 року (т.1, а.к.п.154-158);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.05.2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_12 ретельно показав перебіг подій, що передували скоєнню злочину, деталізував взаємовідносини потерпілого з ОСОБА_8 , а також дії останнього після залишення господарства ОСОБА_11 (т.1, а.к.п.164-170);

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.05.2018 року та 29.08.2018 року, згідно яких свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 впізнали обвинуваченого ОСОБА_8 за сукупністю зовнішніх рис обличчя (т.1, а.к.п.171-179);

- протоколом огляду місця події від 08.06.2018 року, згідно якого під час огляду ставка, що розташований неподалік фельдшерського пункту, та до якого, за показаннями свідка ОСОБА_12 , обвинувачений викинув сріблястий предмет, зовні схожий на палицю, у вище вказаній водоймі було виявлено та вилучено ніж столовий з рукояткою білого кольору (т.1, а.к.п.204-212);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 20.09.2018 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_9 упізнала належний її брату столовий ніж за сукупністю зовнішніх ознак, зазначивши, що саме вказаний ніж зник з будинку після вбивства ОСОБА_11 (т.1, а.к.п.185-188);

- протоколом обшуку від 15.05.2018 року, згідно якого за місцем проживання ОСОБА_8 АДРЕСА_4 , було вилучено, зокрема дві пари чоловічого взуття та 3 штанів темних кольорів (т.1, а.к.п.120-123);

- висновком комплексної судової молекулярно-генетичної експертизи від 30.07.2018 року, згідно якої генетичні ознаки слідів крові і клітин, виявлених на чоботі на праву ногу та чоботі на ліву ногу, які були вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 та не збігається з генетичними ознаками зразка крові обвинуваченого. Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак на вище вказаних об`єктах потерпілому є неймовірно високою (т.2, а.к.п.9-28);

- висновками експерта №№ 305, 317 від 01.06.2018 року, згідно яких у слідах на змивах із рук ОСОБА_8 , а також на одязі обвинуваченого, який був вилучений 15.05.2018 року безпосередньо при його затриманні, а саме на військовому кітелі та фрагменті тканини, було виявлено кров, приналежність якої ОСОБА_11 не виключається (т.1, а.к.п.241, т.2, а.к.п.1-3);

- протоколом освідування від 16.05.2018 року, згідно якого в обвинуваченого ОСОБА_8 були відсутні будь-які тілесні ушкодження, а відтак об`єктивно виключається змішування крові на досліджуваних об`єктах (т.1, а.к.п.227-229);

- висновком трасологічної експертизи від 23.08.2018 року, згідно якого сліди низу взуття №№ 4, 5 на відрізку лінолеуму, вилученому під час огляду будинку ОСОБА_11 , залишені взуттям, підошва якого має такий самий малюнок як і гумові чоботи, що вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 (т.2, а.к.п.31-48);

- протоколом про результати здійснення негласної слідчої (розшукової дії) від 19.06.2018 року, згідно якого ОСОБА_8 , перебуваючи в камері ІТТ№ 3 ГУНП в Чернігівській області, в розмові з співкамерниками підтвердив факт умисного вбивства чоловіка ножем (т.2, а.к.п.124-125);

- висновками судово-психіатричного експерта №№ 345, 346 від 19.06.2018 року, згідно яких обвинувачений в період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час за своїм психічним станом здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження та давати про них правильні свідчення. У ОСОБА_8 не виявлено клінічних ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, тому відповідне протиалкогольне лікування йому не показано (т.2, а.к.п.79-82, 85-87).

Отже, місцевий суд, дослідивши, перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні всі вищевказані докази в їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, правильно дійшов висновку про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині ( ОСОБА_11 ), з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання обвинуваченого на те, що свідки у кримінальному провадженні його обмовили, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував факт його перебування в будинку ОСОБА_11 та спільне вживання спиртних напоїв у вечірній час 14.05.2018 року, що узгоджується також із показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 .

При цьому, зазначені вище свідки вказали на існування між обвинуваченим та ОСОБА_11 конфліктної ситуації, оскільки чули, як останні голосно сперечались, а потім ОСОБА_11 узагалі не впускав ОСОБА_8 до свого господарства.

Пояснення, надані свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 є детальними, узгоджуються між собою, а також з об`єктивними даними, які містяться у матеріалах кримінального провадження. Разом з тим, указані свідки не мали жодних підстав для обмовляння ОСОБА_8 .

Посилання сторони захисту на можливе скоєння вбивства ОСОБА_11 особами з кримінальним минулим, з якими покійний нібито зустрічався та вживав алкогольні напої, не ґрунтуються на доказах та виникли як захисна версія ОСОБА_8 вже під час подання апеляційних скарг, оскільки нікого, крім нього, у господарстві ОСОБА_11 того дня свідки не бачили.

До того ж, саме на одязі, взутті та змивах з рук обвинуваченого було виявлено кров ОСОБА_11 . А версія ОСОБА_8 про те, що виявлена кров опинилась на його взутті та одязі після надання допомоги потерпілому, який упав з висоти власного зросту на порозі будинку та травмував ліву брову біля зовнішнього кута ока, спростовується висновком судово-медичного експерта, який категорично заперечив отримання ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, унаслідок падіння з положення стоячи з висоти власного зросту.

Крім того, скоєння вбивства ОСОБА_11 саме обвинуваченим беззаперечно підтверджується доказами, отриманими в результаті здійснення негласної слідчої (розшукової дії) від 19.06.2018 року. Так, ОСОБА_8 , перебуваючи в камері ІТТ, під час розмови з співкамерниками без тиску, добровільно розповів, що вбив чоловіка ножем, при цьому, зазначив, що не перебував у стані афекту.

Отже, доводи апелянтів щодо недоведення вини обвинуваченого у скоєнні вбивства ОСОБА_11 є непереконливими, так як, окрім показань самого ОСОБА_8 , інших доказів, які б свідчили про його непричетність до вчинення злочину, стороною захисту надано не було.

Відтак, позицію обвинуваченого ОСОБА_8 щодо його непричетності до вчинення убивства ОСОБА_11 колегія суддів вважає як захисну, з метою уникнення ним відповідальності за скоєне, так як вона повністю спростовується вищенаведеними доказами, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг сторони захисту.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 міру покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до скоєного; дані про його особу, який раніше не судимий, є пенсіонером за віком, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно; відсутність обставин, які пом`якшують покарання; обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння; беручи до уваги думку потерпілої, яка наполягала на призначенні ОСОБА_8 якомога суворішого покарання; дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання саме у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.1 ст.115 КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, оскільки його перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Порушень місцевим судом вимог кримінального або кримінально-процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 грудня 2018 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4