пр. № 1-в/759/190/19
ун. № 759/3893/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м.Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання Святошинського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 20.12.2017 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75,76 КК України з іспитовим строком на 3 роки,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у виді позбавлення волі призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 20.12.2017 року,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

інспектора Святошинського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Заступник начальника Святошинського районного відділу філії ДУ "Ценр пробації" у м. Києві та Київській області звернувся до суду з поданням відносно ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, у зв`язку з тим, що за час відбуття покарання засуджений обов`язки, які покладені на нього судом не виконував, а саме систематично не з`являвся на реєстрацію без поважних причин.

В судове засідання викликався ОСОБА_3 , однак про причини своєї неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні інспектор Святошинського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у м. Києві та Київськсій області просила подання задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення подання.

Заслухавши думку прокурора та інспектора дослідивши матеріали подання та особової справи, суд вважає, що у задоволенні подання необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 20.12.2017 року було засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений з випробуванням на 3 роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У матеріалах справи відсутні, а суду не надані будь-які об`єктивні дані, які вказують на наявність таких підстав у даному випадку. Зокрема, ОСОБА_3 22.03.2018 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, обов`язками покладеними на нього.

Згідно п. 5.2. Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійсненню контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, МВС України від 19.12.2003 року № 270/1560 та зареєстрованої в МЮ України 09.01.2004 року за № 16/8615, якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку або засуджена жінка не займається доглядом, вихованням дитини, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження (Додаток 43 до цієї Інструкції) про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання (частина перша статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Пунктом 5.3. цієї ж Інструкції передбачено, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчиняла правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин, (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, або засуджена жінка не займається доглядом, вихованням дитини, то інспекція вносить до суду подання додаток 44 до цієї Інструкції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

З наданих суду матеріалів вбачається, що в ході підготовки матеріалів щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, не з`ясовано причину, чи засуджений ОСОБА_3 умисно допустив неявки на реєстрацію з метою ухилення від контролю чи мав на те інші, об`єктивні причини, в зв`язку з чим неможливо з`ясувати, чи мав він реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні подання Святошинського райнного відділу філії ДУ "Центр пробації" у м. Києві та Київській області відносно ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 20.12.2017 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1