Дата документу 22.02.2019 Справа № 554/582/19
Провадження №1-кс/554/1583/2019

УХВАЛА
Іменем України

22 лютого 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність та неправомірні дії Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, які полягають у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність та неправомірні дії Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, які полягають у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України, в якій просив зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань його повідомлення про злочин, розпочати досудове слідство, визнати заявника потерпілим, надіслати йому документи, передбачені ст.ст.55,56 КПК України.
В обґрунтування скарги заявник вказав, що 16.01.2019 року ним було подано до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві повідомлення про злочин, вчинений проти ОСОБА_3 організованою групою службових осіб та фізичною особою.
Протягом 24 годин його повідомлення про злочин не було внесено до ЄРДР та не було розпочато досудове слідство, відповідно до вимог ст.ст.481,482,216,214 КПК України.
Заявник, будучи сповіщеним про час та місце розгляду справи, в судові засідання неодноразово не з`являвся, в письмових заявах скаргу підтримав та просив справу розглядати без його участі.
Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, будучи сповіщеним про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві заперечив проти задоволення скарги та просив справу розглянути без його участі.
Слідчий суддя, вивчивши надані сторонами матеріали, дійшов наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Статтею68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
Судом встановлено та не спростовано сторонами, що 16.01.2019 року ОСОБА_3 звернувся з повідомленням до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві про вчинений на його думку злочин службовими особами правоохоронних органів у конкретному кримінальному провадженні (а.с.2-11- повідомлення).
Відомості по повідомленню ОСОБА_3 до ЄРДР внесені не були, про що свідчить заява слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м.Полтаві (а.с.25).
В контексті ч. 4 ст. 214 КПК України, суд вважає, що дії Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві відповідали вимогам закону, оскільки повідомлення ОСОБА_3 була прийнято та зареєстровано в цій установі, чого також не спростували сторони.
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що правильним є висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним повідомленням, оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочину, який заявник вважає вчиненим. При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочину службовими особами правоохоронних органів у конкретному кримінальному провадженні.
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Крім того, доводи повідомлення зводяться до непогодження із процесуальними рішеннями та діями посадових осіб правоохоронних органів у конкретному кримінальному провадженні, що не може слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України.

Таким чином, доводи заявника у повідомленні від 16.01.2019 року є його особистою оцінкою дій вказаних осіб і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої протиправності дій чи бездіяльності, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.

Отже, незважаючи на те, що заявник вважає повідомлення від 16.01.2019 року повідомленням про вчинення вищевказаними особами кримінального правопорушення, проте останнє за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу зазначених заявником злочинів. А тому, така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник.

Також слід зауважити, що посилання заявника на вимоги ч.4 ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Таким чином, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Полтаві, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.

Відповідо до вимог ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, суд вважає відмовити заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність та неправомірні дії Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, які полягають у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1