Єдиний унікальний номер 341/1754/18
Номер провадження 1-кс/341/614/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою

28 листопада 2018 року м. Галич

Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області внесене в кримінальному провадженні №0000298 від 23.09.2018 року, клопотання слідчого-начальника СВ Галицького відділення поліції Тисменицького ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Галицького відділу Тисменицької місцевої прокуратури, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого: Богородчанським районним судом 22.05.2015 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту; Богородчанським районним судом 24.09.2015 за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання 850 грн. штрафу; Богородчанським районним судом 30.03.2016 за ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років 6 днів позбавлення волі; Богородчанським районним судом 25.08.2016 за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 5 місяців позбавлення волі; звільнений із місць позбавлення волі 17.10.2017, щодо якого 26.04.2018 направлено обвинувальний акт до Галицького районного суду за ч. 1 ст. 246 КК України, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена,

який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся в суд із зазначеним клопотанням.

Матеріалами клопотання зазначається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за умисні корисливі злочини проти власності, судимості за які не зняті та не погашені у встановленому порядку, а також, будучи особою, щодо якої 26.04.2018 направлено обвинувальний акт до Галицького районного суду за ч. 1 ст. 246 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а вчинив новий корисливий злочин.

Близько 1 години 23.09.2018 ОСОБА_5 разом з своїм знайомим ОСОБА_7 після спільного вживання спиртних напоїв, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, прийшли до квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_8 , оскільки припускали, що в приміщенні даної квартири може знаходитись співжителька ОСОБА_7 ОСОБА_9 , у якої були ключі від помешкання ОСОБА_7 .

З дозволу власника, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 увійшли до квартири ОСОБА_8 , де дійсно виявили ОСОБА_9 , яка спала. ОСОБА_7 розпочав з нею сваритися з приводу того, що остання не ночує дома.

В той час ОСОБА_5 побачив у кімнаті квартири на столі монітор марки «DELL» і у нього виник умисел на його відкрите викрадення.

Для приведення свого злочинного наміру до виконання ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи те, що у кімнаті знаходиться власник майна ОСОБА_8 та сторонні особи, які спостерігають за його діями, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, зняв зі столу монітор та розпочав поміщати його у пакет, який знайшов біля столу.

Побачивши це, ОСОБА_8 почав вимагати, щоб ОСОБА_5 поклав монітор на місце. Однак, ОСОБА_5 , з метою доведення до кінця свого злочинного наміру, умисно наніс ОСОБА_8 , який перешкоджав йому у вчиненні злочину, кілька ударів обома руками у голову, по руках та у спину, внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянках обличчя, крововиливи під кон`юктиву в ділянках обох очей, садна в ділянках голови, правого вуха, обох рук та спини, які відповідно до висновку експерта № 97 від 27.10.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після цього ОСОБА_5 відкрито викрав належний ОСОБА_8 монітор марки «DELL» та вийшов з квартири, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 600 гривень.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років.

28 листопада 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у скоєному щиро розкаюється.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом огляду місця події від 23.09.2018, в ході проведення якого у ОСОБА_5 вилучено викрадений монітор та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований в АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , українец, громадянин України, освіта середня, не працюючий, не одружений, раніше неодноразово судимий: Богородчанським районним судом 22.05.2015 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту; Богородчанським районним судом 24.09.2015 за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання 850 грн. штрафу; Богородчанським районним судом 30.03.2016 за ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років 6 днів позбавлення волі; Богородчанським районним судом 25.08.2016 за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 5 місяців позбавлення волі; звільнений із місць позбавлення волі 17.10.2017, щодо якого 26.04.2018 направлено обвинувальний акт до Галицького районного суду за ч. 1 ст. 246 КК України, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена

Усвідомлюючи неминучість покарання ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; - незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, з метою схилити їх до дачі показань на свою користь; - вчиняти нові злочини, оскільки місця роботи та джерела доходів у нього немає та будучи неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів проти власності у тому числі до позбавлення волі, наміру ставати на шлях виправлення та припинити свою злочинну діяльність немає і знову повторно вчинив новий умисний злочин.

Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення нового тяжкого злочину, буде далі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення своєї участі у вчиненні кримінального правопорушення буде незаконно впливати на потерпілого та свідків, продовжувати свою злочинну діяльність та вчинить інше нове кримінальне правопорушення, а також буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили про його задоволення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може негативно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки знає, де проживають вказані особи, і з метою уникнення кримінальної відповідальності може негативно впливати на них, схиляючи їх до зміни своїх показів під час судового розгляду. У минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимості за які не зняті та не погашені у встановленому порядку, а також, будучи особою, щодо якої 26.04.2018 направлено обвинувальний акт до Галицького районного суду за ч. 1 ст. 246 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а вчинив новий корисливий злочин, що свідчить про його цілеспрямованість на продовження злочинної діяльності.

Підозрюваний ніде не працює, тобто не має засобів для існування, усвідомлюючи неминучість покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення нового злочину, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може покинути місце свого постійного проживання і скриватись від слідства та суду. Тому просили клопотання задоволити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у скоєнні даного злочину визнав, однак заперечив щодо такого запобіжного заходу, просив застосувати до нього домашній арешт.

Захисник підозрюваного просив обрати щодо ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Згідно зі ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

П.5 ч.2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки; - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, вважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відтак приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч.1 ст. 289 КПК України). Розмір застави у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

А тому слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні поза об`єктивним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а відтак клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слід задовольнити із визначенням розміру застави.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; підозрюваний ОСОБА_5 в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимості за які не зняті та не погашені у встановленому порядку, а також, будучи особою, щодо якої 26.04.2018 направлено обвинувальний акт до Галицького районного суду за ч. 1 ст. 246 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а вчинив новий корисливий злочин, ніде не працює, тобто не має засобів для існування, а також може переховуватися від слідства та суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 35 240,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Галицького районного суду Івано-Франківської області, оскільки такий запобіжний захід є достатнім задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.1 ст. 289 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1.прибувати до визначеної службової особи-слідчого, прокурору або суду, із визначеною періодичністю;

2.не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4.утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи із викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, який звільнений із місць позбавлення волі 17.10.2017р., щодо якого 26.04.2018р. направлено обвинувальний акт до Галицького районного суду за ч. 1 ст. 246 КК України, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на строк шістдесят днів, терміном до 27 січня 2019 року.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Управлінню виконання покарань № 12 УДПС в Івано-Франківській області.

Розмір застави визначити в межах 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 35 240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1. прибувати до визначеної службової особи-слідчого, прокурору або суду, із визначеною періодичністю;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4. утримуватись від спілкування з потерпілою, свідками.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Галицького районного суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Галицький відділ Тисменицької місцевої прокуратури .

Строк дії ухвали шістдесят днів, тобто до 27 січня 2019 року.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:ОСОБА_1