Дата документу 22.01.2019 Справа № 324/2376/18
ЗапоріЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження № 11-сс/807/79/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 324/2376/18Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Пологівського районного суду Запорізької області від 03 січня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Пологівського районного суду Запорізької області від 03 січня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20 години до 7 години наступного дня строком на два місяці, тобто з 03 січня 2019 року по 03 березня 2019 року включно.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня; надавати можливість працівникам органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_8 з`являтися по місцю його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та вимагати від підозрюваного ОСОБА_8 усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматись від спілкування з потерпілою, свідками та підозрюваним ОСОБА_11 в даному кримінальному провадженні, за винятком участі в процесуальних діях, що проводяться слідчим та в суді; носити електронний засіб контролю.
Визначено строк дії вказаної ухвали до 03 березня 2019 року.

Згідно зі змістом судового рішення, 03 січня 2019 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Органом досудового розслідування встановлено, що 25 грудня 2018 року приблизно об 11.00 годині ОСОБА_11 разом з ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, прийшли до домоволодіння ОСОБА_12 , яке розташоване у АДРЕСА_3 , та з дозволу власника зайшли в середину будинку. Перебуваючи у кімнаті будинку за вищезазначеною адресою, між ОСОБА_12 з одного боку та ОСОБА_11 і ОСОБА_8 з іншого боку на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої ОСОБА_12 став виганяти ОСОБА_11 та ОСОБА_8 зі свого будинку. Під час вказаного ОСОБА_11 , маючи раптово виниклий прямий умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, узяв у руку дерев`яний табурет, який перевернув до гори ніжками, і, тримаючи за одну з них, умисно наніс сидінням приблизно три удари в область голови ОСОБА_12 , від чого останній впав на підлогу кімнати. Після цього ОСОБА_8 , який спостерігав за діями ОСОБА_11 , маючи раптово виниклий прямий умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи без попередньої змови, підійшов до лежачого на підлозі ОСОБА_12 та наніс йому приблизно два удари кулаком правої руки в ліву частину тулубу в область ребер та приблизно п`ять ударів правою ногою по тулубу в область живота та ребер.

Після побиття ОСОБА_12 ОСОБА_11 та ОСОБА_8 покинули будинок потерпілого, залишивши його лежати на підлозі вищезазначеної кімнати, де 28 грудня 2018 року він був виявлений мертвим внаслідок отриманих тілесних ушкоджень. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №349 від 29 грудня 2018 року смерть ОСОБА_12 настала в результаті шоку, множинних переломів кісток скелету.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що додані до клопотання письмові матеріали не підтверджують наявність ризиків, на які посилається слідчий у своєму клопотанні в його обґрунтування, оскільки ці матеріали не містять даних про здійснення тиску чи впливу з боку підозрюваного на свідків і іншого підозрюваного, про його переховування від органу досудового розслідування. Слідчим не доведена недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а тому до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що слідчим суддею не враховано те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, наслідком якого стала смерть потерпілого та перебуваючи на волі зможе впливати на свідка ОСОБА_13 , яка є очевидцем вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а також на інших свідків, покази яких в сукупності з іншими доказами доводять провину підозрюваного. Таким чином, слідчий суддя під час ухвалення рішення не додержався вимог ст.178 КПК України, оскільки під час вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 не дослідив у судовому засіданні, не виклав у своїй ухвалі та відповідно не прийняв до уваги, вищевказані обставини.

На підставі викладеного, просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги; підозрюваного та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді вказаним вимогам закону не відповідає.

Слідчий суддя не вмотивував належним чином свої висновки про відсутність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою; всупереч вимогам ст.ст.94, 178 КПК України, не оцінив ризики заявлені прокурором у клопотанні, разом з документами, доданими до клопотання, у їх сукупності - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказавши в ухвалі на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, слідчий суддя не погодився з існуванням, зазначених у клопотанні слідчого ризиків, та дійшов хибного висновку, що слідчим та прокурором під час розгляду клопотання не було доведено, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам. Доводи слідчого і прокурора з цього приводу фактично залишені без уваги, і їм не надана належна правова оцінка.

Вказані порушення кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів, є істотними, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, що не суперечить вимогам п.2 ч.3 ст.407 КПК України.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.177, 178, 183, 184, 199 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Як вбачається з наданих суду матеріалів та встановлено апеляційним судом, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який законом про кримінальну відповідальність віднесено до групи тяжких злочинів, був вчиненій за попередньої змовою групою осіб, в стані алкогольного сп`яніння, наслідком вчинення якого настала смерть потерпілого. При цьому, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, після побиття ОСОБА_11 потерпілого ОСОБА_12 , підійшов до лежачого на підлозі потерпілого та наніс йому два удари кулаком правої руки в ліву частину тулубу і приблизно п`ять ударів в область живота та ребер, тобто фактично добивав і так безпорадного потерпілого. Після вчинення злочину ОСОБА_8 покинув місце злочину разом З ОСОБА_11 , не надавши допомоги потерпілому та не визвав швидку медичну допомогу. З приводу зазначених обставин ОСОБА_8 не заперечував в судовому засіданні. Вказане кримінальне правопорушення, з урахуванням його обставин, може викликати великий суспільний резонанс.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, колегія суддів враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, вік та стан його здоров`я, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що доводи є обґрунтованими, і заявлені у клопотанні ризики на даний час існують.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги й те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Колегія суддів погоджується з доводами, викладеними у клопотанні слідчого про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та вважає, що інший, більш м`який, запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, з огляду на ту обставину, що правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , було вчинено в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою групою осіб, внаслідок вчинення якого настала смерть потерпілого.

З матеріалів провадження вбачається велика доля ймовірності того, що ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може чинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи можливе покарання, з огляду на обґрунтовану підозру у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років; може впливати на свідка ОСОБА_13 , яка є очевидцем вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення та іншого підозрюваного ОСОБА_11 .

Також колегія суддів враховує дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, не працює, не має постійного джерела доходів, вживає спиртні напої, має чотирьох малолітніх дітей, але не проживає разом з ними.

Саме ці обставини, на переконання колегії суддів, у сукупності із обґрунтованістю підозри і складають ризики, передбачені ст.177 КПК України, що свідчить про неможливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Наявність у ОСОБА_8 на утриманні чотирьох малолітніх дітей, відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, стан його здоров`я, не спростовують вище перелічених ризиків і не можуть безумовною підставою для обрання йому більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

На підставі зазначеного, колегія суддів погоджується з доводами викладеними у клопотанні слідчого про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у тому числі погоджується з доводами апеляційної скарги, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З урахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України, де зазначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави щодо злочину, який спричинив загибель людини, а саме у вчиненні такого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_8 , колегія суддів вважає за необхідне розмір застави останньому не визначати.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Пологівського районного суду Запорізької області від 03 січня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20 години до 7 години наступного дня строком на два місяці, тобто з 03 січня 2019 року по 03 березня 2019 року включно, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0001098 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 03.03.2019 року включно, але не більше, ніж в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного його затримання.

Строк дії даної ухвали встановити до 03 березня 2019 року включно.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4