печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3466/19-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора групи прокурорів генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0002788, -

ВСТАНОВИВ:
25.01.2019 в провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора групи прокурорів генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про накладення арешту на золоті зливки (злитки) загальною вагою 280 грам (5 зливків (злитків) вагою 50 гр. кожний, 1 вагою 20 гр., 1 вагою 10 гр.), монети у кількості 4 штуки номіналом 10 рублів (три золоті та одна виготовлена зі сплаву на основі міді, та має поверхневе покриття золотом) вилучені під час проведення обшуку 30.05.2017 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.05.2017, за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у домоволодінні (будинок та інші володіння особи), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 та передати вказані золоті вироби на зберігання до Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України.

Обґрунтовуючи клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що Генеральною прокуратурою України здійснюється нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0002788 від 08.10.2016 за фактами вчинення службовими особами регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», виробничого підрозділу «Моторвагонне депо «Полтава» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», виробничого підрозділу «Моторвагонне депо «Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», ПрАТ «ДТРЗ», 100% акцій якого внесено до статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця», та службовими особами ряду комерційних структур кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212. ч. 2 ст. 366 КК України.

Під час розслідування зазначеного кримінального провадження, окрім іншого, шляхом виконання доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, наданого прокурором в порядку п. 5 ч. 2 ст. 36 КПК України, Головним управлінням контррозвідувального захисту інтересів держави в сфері економічної безпеки СБ України встановлено причетність до вчинення кримінальних правопорушень заступника Голови правління ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» по маркетингу та збуту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснює контроль за фінансово-господарськими відносинами ПрАТ «ДТРЗ» з підконтрольними комерційними структурами, що мають ознаки фіктивності, а саме ТОВ «Денатек», ТОВ «ПВК «Протехмаш», ТОВ «Алсімо».

26.02.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

30.05.2017 співробітниками СБ України, за дорученням прокурора, з метою документування вказаних злочинів, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.05.2017, проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у домоволодінні (будинок та інші володіння особи), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_5 . При цьому, в ухвалі слідчого судді, прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення майна, цінностей, в тому числі готівкових коштів, що набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення (на які не буде надано відповідних документів, які б підтверджували законність підстав щодо їх набуття).

В ході проведення обшуку за вказаною адресою було виявлено та вилучено: зливки (злитки) з металу жовтого кольору загальною вагою 280 грам (5 зливків (злитків) вагою 50 гр. кожний, 1 вагою 20 гр., 1 вагою 10 гр.), старовинні монети у кількості 4 штуки жовтого кольору номіналом 10 рублів (3 монети 1899 року, 1 монета 1902 року), на які ОСОБА_4 не надано відповідних документів, які б підтверджували законність підстав щодо їх набуття.

14.07.2018 постановою прокурора у кримінальному провадженні виявлені та вилучені в ході проведення обшуку золоті зливки (злитки) загальною вагою 280 грам (5 зливків (злитків) вагою 50 гр. кожний, 1 вагою 20 гр., 1 вагою 10 гр.), монети у кількості 4 штуки жовтого кольору номіналом 10 рублів визнано речовими доказами.

Згідно висновку експертів комплексної судової експертизи металів та сплавів та товарознавчої експертизи № 21787/18-34/21788/18-53/21959-21968/18-34 від 26.10.2018, надані на дослідження вироби, виготовлені з наступних металів/сплавів: три монети з металу жовтого кольору зі сплавів на основі золота, за визначеним відносним кількісним вмістом золота зазначені монети відповідають 900 пробі, одна монета з металу жовтого кольору зі сплаву на основі міді, та має поверхневе покриття золотом, сім зливків (злитків) з металі жовтого кольору - із золота, що за визначеним кількісним вмістом відповідає 999,9 пробі.

Загальна ринкова вартість наданих на дослідження золотих зливків на термін складання експертизи складає 312816 грн. 00 коп. (триста дванадцять тисяч вісімсот шістдесят грн. 00 коп.) ринкова вартість мірних зливків зазначена при умові, що вони виготовлені «HeraeusEdelmetalleGMBHHanau».

Згідно висновку експертів судової мистецтвознавчої експертизи № 21969/18-55/24117-24119/18-55 від 14.11.2018, надані на дослідження предмети (монети) до культурних цінностей, що мають художнє, історичне, наукове або інше значення, не належать.

Загальна ринкова вартість трьох золотих монет на термін проведення експертизи складає 33600 грн. 00 коп. (тридцять три тисячі шістсот грив. 00 коп.), а ринкова вартість однієї монети (виготовленої зі сплаву на основі міді, та має поверхневе покриття золотом), як не автентичної, не встановлювалась.

В заяві поданій до суду прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Зважаючи на позицію органу досудового розслідування, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно другої частини ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п.п. 1,3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, а відтак доводи апеляційної скарги про не перебування службових осіб товариства у будь-якому статусі у вказаному кримінальному провадженні є, як вважає колегія суддів, які не заслуговують на увагу.

Слідчий суддя вивчивши клопотання, надавши оцінку документам, що долучені до нього, зважаючи на постанову прокурора про визнання майна речовими доказами, є достатні підстави для накладення арешту, та з метою забезпечення зберігання вилучених речових доказів, забезпечення конфіскації майна, з урахуванням ст. 100 КПК України, п. 23 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, п. 25. Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України та Державної податкової адміністрацією України від 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125, вилучене під час проведення обшуку 30.05.2017 майно підлягає передачі до Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України, на відповідне зберігання.

Відтак клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора групи прокурорів генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0002788 задовольнити.

Накласти арешт на золоті зливки (злитки) загальною вагою 280 грам (5 зливків (злитків) вагою 50 гр. кожний, 1 вагою 20 гр., 1 вагою 10 гр.), монети у кількості 4 штуки номіналом 10 рублів (три золоті та одна виготовлена зі сплаву на основі міді, та має поверхневе покриття золотом) вилучені під час проведення обшуку 30.05.2017 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.05.2017, за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у домоволодінні (будинок та інші володіння особи), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Передати вказані золоті вироби на зберігання до Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1