Справа № 297/234/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

03.04.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/120/19, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 (далі прокурор),
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 04 лютого 2019 року частково задоволено погоджене прокурором клопотання заступника начальника СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 (далі слідчий) про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосовано щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, українця, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України кримінального правопорушення,

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 днів, тобто до 05.04.2019, включно.
На підозрюваного ОСОБА_6 покладені наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; цілодобово не залишати місце проживання - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 04 лютого 2019 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням застави щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України кримінального правопорушення, тобто в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно. Посилається на те, що підозра ОСОБА_6 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Вважає, що оскільки ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, не має постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків (не одружений, утриманців не має), тому існують достатні підстави вважати про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а саме: переховування від органів досудового розслідування; знищення, переховування або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час органом досудового розслідування в повній мірі не встановлено всіх фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків, ряд з яких проживають у м. Виноградів, з метою схилити їх відмовитися від показань даних ними під час досудового розслідування, що також підтверджується обставинами вчинення злочину, винятковою зухвалістю та характером дій підозрюваного ОСОБА_6 ; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом затягування проведення окремих слідчих дій, умовляння інших учасників вчинення злочину вплинути на хід проведення слідства; вчинення іншого кримінального правопорушення з метою приховування факту своєї причетності до вчинення кримінального правопорушення. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням розміру застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153680 гривень.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України кримінального правопорушення, однак наведені в клопотанні ризики є припущеннями органу досудового розслідування, що також підтвердив прокурор у ході розгляду клопотання. Зазначається, що ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , та відсутність в підозрюваного міцних соціальних зв`язків не переконують у тому, що, перебуваючи на волі, він може ухилятися від виконання процесуальних обов`язків, вдатися до перешкоджання кримінальному провадженню, ухилятися від слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, вказується на те, що слідчим та прокурором не доведено недостатності запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Тому, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 та дані про його особу (має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, проживає разом із батьками та молодшими братом і сестрою, не працює, не навчається, раніше не судимий), слідчий суддя прийшов до висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на думку слідчого судді, буде достатнім для запобігання наведеним у клопотанні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду. Стверджує, що слідчий суддя безпідставно не взяв до уваги наведені в клопотанні слідчого ризики, при цьому, необґрунтовано зазначивши, що такі є припущеннями, та, не навівши мотивів прийняття такого рішення. Зазначає, що слідчим суддею не враховано обставину, яка обтяжує вчинений ОСОБА_6 злочин повторність, а також суспільну небезпеку злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , яка зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей у цілому, так як ОСОБА_6 збував наркотичні засоби іншим особам за грошову винагороду. Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не є достатнім для виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 4 ст. 42 КПК України. Крім того, вказує на те, що, встановивши під час розгляду клопотання на стадії дослідження матеріалів, що додані до матеріалів копії документів є нечіткими, слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання прокурора про дослідження оригіналів документів, які містяться в кримінальному провадженні, мотивувавши це тим, що необхідно було до клопотання додати чіткі копії. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, із визначенням розміру застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153680 гривень.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які судове рішення вважають законним та обґрунтованим і заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу участь у його розгляді приймали як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази (документи) свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема, протоколами : огляду місця події від 01.02.2019, про проведення НСРД від 18.12.2018, про вручення грошових коштів, про результати контролю за вчиненням злочину, висновком експерта № 6/13 від 15.01.2019, відповідно до якого надана на дослідження речовина є метамфетаміном та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких 02.02.2019 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, яке цього ж дня йому вручено. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, переховувати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. При цьому колегія суддів зазначає, що слідчий суддя в ухвалі визнав наявність вказаних ризиків, одночасно, пославшись на те, що вказані ризики є імовірними, що не суперечить положенням ст. 177 КПК України.
Колегія суддів також вважає, що при прийнятті рішення слідчим суддею обґрунтовано враховано тяжкість вчиненого злочину: відповідно до ст. 12 КК України передбачений ч. 2 ст. 307 КК України злочин є тяжким, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

Крім того, колегія суддів обґрунтованим вважає і висновок слідчого судді про те, що під час розгляду клопотання прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам.

При цьому зі змісту ухвали вбачається, що в обґрунтування висновку про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, слідчий суддя в ухвалі послався не лише на характер вчиненого злочину та тяжкість діяння у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , а і на дані про особу підозрюваного - раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, проживає разом із батьками та молодшими братом і сестрою, не працює, не навчається. Вказане, на переконання колегії суддів, свідчить про міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_6 .
Під час розгляду апеляційної скарги прокурор не посилався на дані, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Під час розгляду апеляційної скарги прокурор також не вказував на те, що підозрюваний ОСОБА_6 не виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, у тому числі приховував фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення; незаконно впливав на будь-кого зі свідків, з метою схилити їх відмовитися від показань даних ними під час досудового розслідування, затягував проведення окремих слідчих дій. При оцінці доводів клопотання про можливе перешкоджання підозрюваним ОСОБА_6 кримінальному провадженню шляхом умовляння інших учасників вчинення злочину вплинути на хід проведення слідства, колегія суддів враховує те, що приєднані до клопотання докази не підтверджують факт вчинення підозрюваним діянь разом з іншими співучасниками.
Під час розгляду апеляційної скарги прокурор також не клопотав про приєднання до матеріалів судового провадження відомостей про матеріальний та фінансовий стан підозрюваного. При цьому колегія суддів зазначає, що апелянт ставить питання про задоволення апеляційної скарги, застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, із визначенням розміру застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153680 гривень.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, зокрема, домашній арешт цілодобово, буде недостатнім для запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.

При прийнятті судового рішення враховуються положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого за видом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

Тому колегія суддів приходить до висновку про те, що запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання цілодобово забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів враховує і те, що 29.03.2019 слідчим суддею Берегівського районного суду в даному кримінальному провадженні продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово щодо ОСОБА_6 на строк до 03.05.2019, що строк досудового розслідування у справі продовжено до трьох місяців, що за таких обставин запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 може бути обрано лише до 05 квітня 2019 року, тобто на два дні.
Доводи апеляційної скарги про те, що, встановивши під час розгляду клопотання на стадії дослідження матеріалів, що додані до матеріалів копії документів є нечіткими, слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання прокурора про дослідження оригіналів документів, які містяться в кримінальному провадженні, колегія суддів вважає такими, що не спростовують викладених у судовому рішенні висновків, які є належним чином вмотивованими.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 04 лютого 2019 року, якою відмовлено в застосуванні щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: