Провадження №11-сс/801/311/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
слідчого ОСОБА_9
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 травня 2019 року у кримінальному провадженні №0000990, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з середньою освітою, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
Слідчий СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .
Клопотання мотивовано тим, що 28.04.2019 близько 17:30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , помітив на балконі відсутність належної йому речовини рослинного походження зеленого кольору, після чого забіг до кімнати своєї бабусі ОСОБА_11 та, дізнавшись від неї, що вищевказану речовину вилучено працівниками поліції за її добровільної згоди, діючи умисно, протиправно, з корисливими мотивом та метою, підійшов до ОСОБА_11 та почав застосовувати до неї насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, а саме наніс ОСОБА_11 декілька ударів долонями рук в область голови, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у виді (згідно довідки МКЛ ШМД № 9570 від 29.04.2019) гематоми правої щоки, після чого ОСОБА_7 висловив до ОСОБА_11 вимогу віддати йому належні їй грошові кошти, які зберігались у кімнаті ОСОБА_11 та які остання, діставши зі схованки, тримала в руках, після чого ОСОБА_7 , забравши з рук потерпілої ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 400 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 10647,73 грн., залишив місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку потерпілій ОСОБА_11 .
ОСОБА_7 29.04.2019 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, та 29.04.2019 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає також про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 травня 2019 року в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала
В апеляційній скарзі прокурор Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді суду першої інстанції в зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та постановить нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Вважає, що слідчий суддя не надав належної оцінки ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та іншим обставинам, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Зокрема вважає, що суд не врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , недостатність існуючих соціальних зв`язків для стримування від злочинної діяльності, та спрямування протиправних дій безпосередньо до близьких до підозрюваного осіб.
Таким чином, прокурор вважає, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, а запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо.

Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Слідчий ОСОБА_9 також підтримав апеляційну скаргу прокурора.
Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 апеляційну скаргу не визнали та заперечували проти її задоволення, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вважають її законною та обґрунтованою.

Мотиви суду
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, захисника, думку підозрюваного, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

В ході перевірки ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані не повністю.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що матеріали, додані до клопотання, на які посилається слідчий, не дають підстави вважати про те, що пред`явлена підозра ОСОБА_7 на даний час є обгрунтованою, а також не надано доказів, що підтверджують наявність хоча б одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а в ході судового розгляду прокурором також не доведено наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.
Суд апеляційної інстанції не може погодитися із такими висновками слідчого судді.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу про який йдеться у клопотанні слідчого.
Обгрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на докази, які підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, а саме: заяву ОСОБА_11 від 28.04.2019 про вчинений відносно неї грабіж; показання потерпілої ОСОБА_11 ; довідку МКЛ ШМД № 9570 від 29.04.2019 про виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження; показання свідка ОСОБА_12 ; пояснення ОСОБА_13 ; протокол огляду місця події від 28.04.2019; протокол затримання ОСОБА_7 та речові доказами три купюри номіналом по 100 доларів США кожна та грошові кошти в сумі 2274 грн. різними купюрами, квитанцію про обмін валют.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також суд звертає увагу, що в контексті практики Європейського суду з прав людини арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
Відтак, слідчий суддя дійшов передчасного висновку про необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Питання про доведеність чи недоведеність винуватості, правильність кваліфікації дій а також оцінка доказів щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності в подальшому будуть вирішені судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта.
Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора про те, що слідчий суддя не надав належної оцінки ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та не в повній мірі оцінив обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Він не має жодних джерел заробітку, соціально стримуючих факторів (місця роботи, а сім`я в особі потерпілої (його бабусі) не стримує його), колом його спілкування є особи, які вживають наркотичні засоби. ОСОБА_7 став на шлях злочинної діяльності у 14-річному віці, коли вчинив тяжкий насильницький злочин, зараз на розгляді в суді перебуває обвинувальний акт про вчинення ним хуліганства. Також ОСОБА_7 двічі притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення непокори працівникам правоохоронних органів. Крім того, ОСОБА_7 і потерпіла його бабуся ОСОБА_11 є співвласниками їх спільного помешкання, в якому вони обоє проживають та в якому і вчинено злочин, за який ОСОБА_7 затримано. Відтак, проживаючи там, ОСОБА_7 може незаконно впливати на свою літню бабусю та продовжити вчиняти відносно неї злочини.
Як свідчить практика Європейського суду з захисту прав людини, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (справа «Бекчиєв проти Молдови»).
Так, ОСОБА_7 , є особою молодого віку, підозрюється у вчиненні насильницького злочинку, який відповідно до ст.12 КК України класифікується як тяжкий, і за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.
Колегія суддів переконана, що суд першої інстанції в повній мірі не врахував дані, що характеризують особу підозрюваного, зокрема відсутність у нього постійного місця роботи та джерела доходів, характер поведінки а також те, що існуючі соціальні зв`язки є недостатніми для стримування його від злочинної діяльності, про що свідчить те, що ОСОБА_14 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні підозрюваний повідомив суду, про те, що він навчається на 3 курсі в університеті «Україна» за спеціальністю «правознавство», однак докази на підтвердження зазначеної обставини в матеріалах провадження відсутні, в зв`язку із чим дана обставина судом не може бути врахована.
Суд апеляційної інстанції не може погодитися із висновками слідчого судді про відсутність ризику, що ОСОБА_7 може впливати на потерпілу ОСОБА_11 з метою зміни останньою наданих нею показів, оскільки, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, родинні відносини між ним та потерпілою та проживання в спільній квартирі та зважаючи на серйозність покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винним, є достатні підстави вважати, що, він може незаконно впливати на потерпілу, що буде перешкоджати встановленню істини в провадженні. Той факт, що потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні в суді першої інстанції вже змінила свої покази та повідомила про відсутність претензій до підозрюваного додатково вказує на наявність зазначеного ризику.
Колегія суддів звертає увагу, що за змістом ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає доводи сторони обвинувачення щодо ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, обґрунтованими, оскільки попри наявність певних соціальностримуючих факторів вони є недостатніми для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, а прокурором в ході судового розгляду доведені обставини, які виправдовують застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак ухвала слідчого судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 травня 2019 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_9 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави, тобто до 03 червня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом: