Ухвала
Іменем України
14 січня 2019року

м. Київ
справа № 485/1534/17
провадження № 51- 8940 ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 10 липня 2018 року,
встановив:
Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 5 листопада 2018 року, касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на зазначені судові рішення повернуто у зв`язку із не усуненням недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
У січні 2019 року до Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла повторна касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , в якій він порушує питання про перегляд в касаційному порядку зазначених судових рішень, просить звільнити його від відбування покарання у зв`язку із тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості в суді і вичерпані можливості їх отримати (п.3 ч.1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Водночас засудженим подано клопотання про поновлення строку касаційного оскарження на зазначені судові рішення, в якому він просить поновити строк на подання касаційної скарги у зв`язку з його ознайомленням з матеріалами кримінального провадження.
Суд, перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі та клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а касаційну скаргу слід повернути з таких підстав.
Згідно з ч.2 ст.426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Положеннями ч.3 ст. 429 КПК передбачено право на подання разом з касаційною скаргою заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням підстав для його поновлення.
Згідно із положеннями ч.4 ст.429 КПК повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Засуджений ОСОБА_4 повторно касаційну скаргу на судові рішення подав до Верховного Суду 27 грудня 2018 року (згідно відбитку штампу Миколаївського слідчого ізолятора на касаційній скарзі), тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку на касаційне оскарження.
На думку Суду, зміст поданого клопотання не свідчить про наявність обґрунтованих підстав для поновлення ОСОБА_4 строку касаційного оскарження судових рішень, оскільки сам факт ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, не є безумовною та поважною причиною для його поновлення і суперечить принципу остаточності судового рішення.
Крім того, у клопотанні засудженим не зазначено належних обґрунтувань та не надано доказів на підтвердження того, що через наявність істотних обставин чи перешкод він був позбавлений реальної можливості повторно подати скаргу до суду касаційної інстанції в межах строку на касаційне оскарження.
При цьому, як убачається із наявних у Суді матеріалів провадження, у вересні 2018 року до Касаційного кримінального суду Верховного Суду засуджений ОСОБА_4 подав касаційну скаргу на судові рішення у строк, передбачений ч.2 ст.426 КПК, що свідчить про спроможність обвинуваченого реалізувати своє право на подання ним скарги в межах касаційного оскарження судових рішень.

Інших причин пропуску строку, які б Суд міг визнати поважними, у поданому клопотанні засудженим не наведено.

Враховуючи положення зазначеного вище Закону, наведену засудженим причину пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень не можна визнати поважною, у зв`язку з чим відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання щодо поновлення строку на касаційне оскарження.

Згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
З урахуванням наведеного, касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 підлягає поверненню.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
У поновленні строку касаційного оскарження засудженому ОСОБА_4 на вирок Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 10 липня 2018 року відмовити.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 10 липня 2018 року, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3