Справа № 489/18/19
Кримінальне провадження №1-кп/489/394/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Миколаєва кримінальне провадження №0004841 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ольшанське, Миколаївського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, із неповною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
04.07.2018р. Заводським р/с м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України,
ВСТАНОВИВ:
06.12.2018р. приблизно о 22:30 год., ОСОБА_5 , діючи повторно, знаходячись біля будинку №80 по вул. Космонавтів в м. Миколаєві, з метою реалізації злочинного наміру, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного власного збагачення із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилося у нанесенні ударів ОСОБА_6 руками та ногами в область обличчя та тулуба (точна кількість слідством не встановлена але не менше двох), відкрито заволодів майном ОСОБА_7 , а саме: мобільним телефоном "Meizu M5s", вартістю 1850грн., із сім картою № НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності не представляє; гаманцем вартістю 800грн., спричинивши матеріальні збитки на суму 2650грн..
Крім того, 06.12.2018р. приблизно о 22:30хв., ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №80 по вул. Космонавтів в м. Миколаєві, в ході вчинення грабіжу заволодів банківськими картами потерпілого ОСОБА_7 (які перебували у гаманці), а саме: банківськими картами "ПриватБанк" № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , банківською картою "МТБ банк" № НОМЕР_4 , які матеріальної цінності для потерпілого не представляють та відповідно до вимог ст. 1 ЗУ "Про інформацію" від 02.10.1992р., ст. ст. 1, 15 ЗУ "Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні" від 05.04.2001р., ст. 51 ЗУ "Про банки та банківську діяльність" від 07.12.2000р. відповідають визначенню поняття "офіційний документ" та є його різновидом.
В подальшому з місця вчинення злочину ОСОБА_5 зник, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 2650грн..
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України визнав повністю, щиросердно розкаявся, відмовився надавати суду свідчення. Просив суд не позбавляти його волі, оскільки він бажає стати на шлях виправлення і при обранні міри покарання врахувати його щире каяття, усунення спричиненої шкоди потерпілому та співпрацю на досудовому розслідуванні зі слідством.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлені своєчасно та належним чином, поважної причини своєї неявки суду не надав.
Захисник обвинуваченого просив суд при визначенні міри покарання надати належну оцінку з урахуванням повного визнання вини його підзахисним, усунення заподіяної шкоди і призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, суд з урахуванням думки учасників судового провадження в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів кримінального провадження.

По справі цивільний позов не заявлений.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України доказана і його дії, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно і за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів кваліфіковані правильно.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, на обліку в Обласній психіатричній лікарні та Обласному наркологічному диспансері не перебуває, за місцем навчання характеризується посередньо.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані що характеризують обвинуваченого. Суд вважає, що обвинуваченим скоєні кримінальні правопорушення, що відноситься до категорії середньої тяжкості та тяжкого.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та усунення заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
До обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.12.2018р. застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 04.02.2019р., строк дії якого продовжено ухвалою суду від 17.01.2019р. до 17 березня 2019р..
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається

лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Враховуючи особу обвинуваченого, обставини, при яких ним були вчиненні кримінальні правопорушення, суд приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе лише шляхом ізоляції від суспільства, призначивши покарання із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України.
Питання про речові докази, підлягають вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, остаточно призначити покарання ОСОБА_5 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.07.2018р. та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки і 2 місяці.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набуття вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк покарання засудженому ОСОБА_5 вираховувати з моменту його затримання, тобто з 07.12.2018р. а також час слідування до місця відбування покарання під вартою.

Речові докази:
- мобільний телефон "Meizu M5s" імей 1 № НОМЕР_5 , імей 2 № НОМЕР_6 ; гаманець коричневого кольору; банківські карти "ПриватБанк" № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , "МТБ банк" № НОМЕР_4 , які знаходяться на відповідному зберіганні у ОСОБА_7 - повернути останньому за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1