Справа № 573/2255/18
Номер провадження 1-кп/573/215/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2018 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Терещенки Білопільського району Сумської області, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, ніде не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:
19 листопада 2018 року близько 12 години ОСОБА_4 , перебуваючи в гостях у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , під час розпиття з останнім спиртних напоїв помітив на столі поряд з ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Нокіа 105». Крім того, він знав, що у шафі будинку ОСОБА_5 зберігає банківську картку. В цей час у нього виник умисел на заволодіння вказаними мобільним телефоном та банківською карткою.

Скориставшись тим, що ОСОБА_5 вийшов з будинку і за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа 105» з сім карткою мобільного телефона «ВФ Україна» вартістю 263 грн. та банківську картку «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , що належали потерпілому ОСОБА_5 .

Викраденим телефоном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Заволодівши банківською карткою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вирішив зняти з неї грошові кошти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 20 листопада 2018 року близько 10:10 год. ОСОБА_4 прибув до банкомату АБ «Укргазбанк» АТМ NCR 6626 UGB 306/18 по вул. Старопутивльській, 45 в м. Білопілля Сумської області та зняв із банківської карти «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 900 грн.

Продовжуючи свій злочинний умисел, користуючись єдиним умислом, ОСОБА_4 20 листопада 2018 року близько 10:15 год. прийшов до банкомату відділення «ПРИВАТБАНК» по вул. Старопутивльській, 28 в м. Білопілля Сумської області і зняв з банківської картки № НОМЕР_1 600 грн.

А всього в цей день ОСОБА_4 заволодів грошима ОСОБА_5 в загальній сумі 1500 грн.

Викраденими грошима ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 21 листопада 2018 року близько 11 год. ОСОБА_4 прибув до банкомату відділення «ПРИВАТБАНК» по вул. Старопутивльській, 28 в м. Білопілля Сумської області та повторно таємно зняв із банківської карти «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 3000 грн., що належали ОСОБА_5 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, користуючись єдиним умислом, ОСОБА_7 21 листопада 2018 року близько 12:48 год. прийшов до банкомату АБ «Укргазбанк» АТМ NCR 6626 UGB 306/18 по вул. Старопутивльській, 45 в м. Білопілля Сумської області і зняв за два рази з банківської картки № НОМЕР_1 грошові кошти в загальній сумі 1000 грн.

Продовжуючи свій злочинний умисел, користуючись єдиним умислом, ОСОБА_7 21 листопада 2018 року близько 16:44 год. прийшов до банкомату відділення «ПРИВАТБАНК» по вул. Старопутивльській, 28 в м. Білопілля Сумської області і зняв за три рази з банківської картки № НОМЕР_1 грошові кошти в загальній сумі 3200 грн.

А всього в цей день ОСОБА_4 заволодів грошима ОСОБА_5 в загальній сумі 7200 грн.

Викраденими грошима ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від вказаних дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиро розкаявся і надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що близько 11 год. 19 листопада 2018 року прийшов додому до знайомого ОСОБА_5 , де стали спільно з ним та іншими гостями вживати спиртне. Поряд з ОСОБА_5 на столі лежав мобільний телефон марки «Нокіа». Також він знав, що у шафі ОСОБА_5 зберігає банківську картку, на яку йому перераховуються кошти. В цей час він вирішив, що викрадене телефон та банківську картку. В один з моментів, коли ОСОБА_5 вийшов з будинку, він викрав мобільний телефон та банківську картку та покинув господарство потерпілого. 20 листопада 2018 року він вирішив зняти гроші в сумі 1500 грн. Прийшов до банкомату Укргазбанку по вул. Старопутивльській в м. Білопілля і зняв 900 грн., потім через дорогу перейшов до Приватбанку і зняв там ще 600 грн. Гроші витратив в цей день на свої потреби. Потім 21 листопада 2018 року ще вирішив зняти 7200 грн. Тому спочатку близько 11 год. у Приватбанку зняв 3000 грн. з картки ОСОБА_5 , через годину в Укргазбанку за два рази ще зняв 1000 грн. Близько 16 год у Приватбанку за три рази зняв ще 3200 грн. Кошти майже всі витратив на свої потреби, купив одяг, взуття, продукти харчування. Завдану шкоду потерпілому відшкодував, попросив у нього вибачення.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, а саме:

-таємне викрадення чужого майна (крадіжку);

-таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно;

-викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає з`явлення із зізнанням, бо він добровільно звернувся до поліції з правдивою заявою про вчинення ним злочинів з усвідомленим наміром понести за вчинене відповідне покарання; щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинений ним злочин, попросив вибачення у потерпілого; активне сприяння розкриттю злочину, бо він правдиво повідомив про обставини вчинення злочину; добровільне відшкодування завданих потерпілому збитків; вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Також суд враховує і думку потерпілого ОСОБА_5 , який суду зазначив, що жодних претензій до обвинуваченого немає, просив призначити йому покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі.

На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити остаточне покарання у виді обмеження волі, оскільки менш суворі покарання будуть недостатніми для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому його необхідно звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувався.

З обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню в доход держави судові витрати в сумі 429 грн. за залучення експерта.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази грошові кошти в сумі 600 грн., кредитну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , мобільний телефон «Нокіа 105» з сім карткою мобільного оператора «ВФ Україна», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , необхідно залишити останньому як власнику; фіскальний чек АБ «Укргазбанк» від 21.11.2018 про відмову у видачі коштів, фіскальний чек №4 від 22.11.2018 про купівлю товару на суму 59 грн., фіскальний чек ТОВ «АТБ Маркет» від 22.11.2018 про купівлю товарів на суму 67,90 грн., фіскальний чек ТОВ «АТБ Маркет» від 22.11.2018 про купівлю товарів на суму 35,60 грн., роздруківку з банківської картки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, що знаходиться у Білопільському відділі Конотопської місцевої прокуратури, необхідно залишити там же; кросівки зі шкірозамінника чорного кольору з написом «BEST FASHION №1», дві запаковані упаковки з 4 парами шкарпеток, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білопільського ВП ГУНП в Сумській області, необхідно повернути ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 150 годин;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки;

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 429 грн. судових витрат.

Речові докази - грошові кошти в сумі 600 грн., кредитну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , мобільний телефон «Нокіа 105» з сім карткою мобільного оператора «ВФ Україна», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому як власнику; фіскальний чек АБ «Укргазбанк» від 21.11.2018 про відмову у видачі коштів, фіскальний чек №4 від 22.11.2018 про купівлю товару на суму 59 грн., фіскальний чек ТОВ «АТБ Маркет» від 22.11.2018 про купівлю товарів на суму 67,90 грн., фіскальний чек ТОВ «АТБ Маркет» від 22.11.2018 про купівлю товарів на суму 35,60 грн., роздруківку з банківської картки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, що знаходиться у Білопільському відділі Конотопської місцевої прокуратури, необхідно залишити там же; кросівки зі шкірозамінника чорного кольору з написом «BEST FASHION №1», дві запаковані упаковки з 4 парами шкарпеток, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білопільського ВП ГУНП в Сумській області, повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Сумського через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя