ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/156/19 Справа № 202/397/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вільногірськ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2019 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 59 днів, тобто до 15 години 36 хвилин "17" березня 2019 року, з визначенням застави у кримінальному провадженні у розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 152 600 гривень.
Мотивуючи постановлене рішення, слідчий суддя вказав на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він підозрюється у скоєнні умисного корупційного особливо тяжкого злочину. Також суд, враховуючи особу підозрюваного, тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_7 та одночасної потреби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин злочину, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, дійшов висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки.
В апеляційній скарзі захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_5 просять ухвалу скасувати, прийняти рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Свої вимоги, захисники обґрунтовують тим, що не з аналізу обставин (не аналізуючи їх доведеність доказами), викладених в підозрі у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України, повідомленої ОСОБА_7 не випливає, що ОСОБА_7 взагалі є суб`єктом інкримінованого йому злочину. Окрім того, зазначають, що слідчим суддею порушено вимоги ст. 196 КПК України, та не зазначено обставини, які вказують про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, а також докази на підтвердження цих обставин. До того ж, вважають, що обрана сума застави в розмірі 1152 600 грн. є завідомо неправомірною для підозрюваного та зауважують, що ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні -неповнолітню дитину та хворих батьків похилого віку.
Заслухавши суддю-доповідача, захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, клопотанням прокурора та наданими до нього матеріалами підтверджується, що Військовою прокуратурою Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000641 від 26 листопада 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України. 17 січня 2019 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 18 січня 2019 року повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину.
З оскаржуваної ухвали видно, що слідчим суддею на підставі долучених до клопотання прокурором доказів, встановлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України. Підстав сумніватись у належності, допустимості та достатності таких доказів на цій стадії провадження, у колегії суддів не виникає, що захисниками в апеляційній скарзі не заперечуєься.
Що стосується встановленого слідчим суддею ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то останній є такими, що об`єктивно існує.
З огляду на те, що підозра ОСОБА_7 є обґрунтованою, з урахуванням його особи, тяжкості злочину, у вчиненні якого він підозрюється, колегія суддів приходить до висновку про те, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду є реальним.
Слідчий суддя, оцінив всі обставини провадження, та дійшов до вірного висновку, що підстав для застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу немає, оскільки вони не зможуть забезпечити запобіганню встановленого слідчим суддею ризику. Застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
Посилання захисників на ті обставини, що слідчим суддею не було наведено доказів, які вказують на недоцільність обрання більш м`якого запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції розцінює як безпідставні, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами провадження, а злочин, покарання за яке може бути призначено лише у вигляді реального позбавлення волі, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 дає підстави вважати, що саме запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства в цьому випадку зможе попередити ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.
Разом із цим, надаючи оцінку доводам захисників щодо визначеного судом розміру застави, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом з тим, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, метою застосування яких є досягнення дієвості цього провадження.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, у зв`язку з чим доводи захисників щодо необґрунтованості ухвали в частині визначеного розміру застави, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, а тому не підлягають задоволенню. На переконання колегії судів, ухвалюючи рішення слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які в силу вимог ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, можуть вплинути на висновки слідчого судді.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення слідчого судді, яке зміні чи скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисників - адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4