Справа № 161/1573/19
Провадження № 1-кп/161/471/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 18 лютого 2019 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000719 від 21 серпня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, Красноярського Краю, м. Абінськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого,працюючого кур`єром ПП «А-7», маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:
1. 22.11.1989 Ковельським міським судом Волинської області за ч.1 ст.140 КК України на 1 рік 6 місяців виправних робіт з отриманням 20% заробітку;
2. 04.04.1994 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст.140 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;
3. 03.09.1999 Ковельським міським судом Волинської області за ч.2 ст. 17, ч.2 ст.140 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;
4. 16.01.2002 Ковельським міським судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
5. 14.07.2004 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік позбавлення волі та на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання до вироку Ковельського міського суду від 16.01.2002 на 1 рік 3 місяці позбавлення волі;
6. 26.04.2006 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі;
7. 04.06.2015 Ковельським міським судом Волинської області за ч.1 ст.185 КК України на 6 місяців арешту;
8. 18.01.2016 Апеляційним судом Волинської області за ч.3 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі;
9. 22.06.2017 Маневицьким районним судом Волинської області звільнений від відбуття покарання на підставі ст. 82 КК України із заміною невідбутої частини покарання 1 рік 11 місяців 6 днів на виправні роботи з вирахуванням 20% заробітку
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , 21.08.2018 року, близько 13 години 20 хвилин, знаходячись між товарними рядами у приміщенні магазину товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К», який розташований за адресою у селі Липини, Луцького району, вулиця Окружна, 37, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою викрадення чужого майна, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, а саме: радіаторний комплект термостатичних кранів марки «Danfoss», моделі RTW/RA-FN/RL V-S, BT15 кутовий RA-FN, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №516 від 31.08.2018 складає 666 гривень 98 копійок, кран типу «американка» марки «FADO» моделі NEW PN40 20 3/4'' КА2 вартість якого згідно висновку зазначеної експертизи становить 183 гривні 92 копійки, кран типу «американка» марки «FADO», моделі PN40 20 3/4 КU2, вартість якого згідно висновку зазначеної експертизи становить 247 гривень 36 копійок, чим вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але з причин, що не залежали від його волі, злочин не було закінчено, оскільки був викритий та затриманий працівниками охорони магазину товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К», та таким чином намагався заподіяти ТзОВ «Епіцентр К» матеріальної шкоди на загальну суму 1098 гривень 26 копійок.
Органами досудового розслідування вказані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, які спрямовані на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, виконавши усі дії, які він вважав необхідним для доведення злочину до кінця, однак не закінчив злочин з причин, які не залежали від його волі.

Під час підготовчого судового засідання було надано угоду про примирення між потерпілим в особі представника потерпілого ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 , яка була укладена 18 лютого 2019 року, згідно з якої, ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, вибачився перед потерпілим, примирившись з ним, та сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Волинської області від 18 січня 2016 року, ухвалою Маневицького районного суду від 22 червня 2017 року невідбуту частину покарання замінено на виправні роботи, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі, відповідає три дні виправних робіт та остаточно ОСОБА_4 до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У відповідності до вимог ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім того, умови угоди не суперечать вимогам Кримінально процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, потерпілого, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим в особі представника потерпілого з однієї сторони ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 з другої сторони та призначення обвинуваченому узгодженого покарання.
Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.
У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення судово - товарознавчої експертизи, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в повному обсязі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314, 370, 468, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 18 лютого 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000719 від 21 серпня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, між потерпілим в особі представника потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Волинської області від 18 січня 2016 року, ухвалою Маневицького районного суду від 22 червня 2017 року невідбуту частину покарання замінено на виправні роботи, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі, відповідає три дні виправних робіт та остаточно ОСОБА_4 до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 25 грудня 2018 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Речові докази: CD диск, на якому розміщені шість файлів з відеозаписами залишити при матеріалах кримінального провадження; комплект для батереї RTW/RA-FN/RL V-S, DN15 кутовий RA-FN, кран шаровий з американкою прямий 3/4, кран шаровий з американкою кутовий 3/4 - залишити за належністю представнику потерпілого будівельного господарського гіпермаркету «Епіцентр К» - ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судово - товарознавчої експертизи в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 00 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: