Справа № 175/815/18
Провадження № 1-кп/175/75/18
Вирок

Іменем України

26 лютого 2019 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0002055 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.187, ч.2 ст.187 КК України,

встановив:

07 листопада 2017 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_8 знаходився на території автомобільної стоянки поблизу будинку АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, приналежним ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився позаду приміщення охорони вказаної автостоянки.

З цією метою у вказаний день і час обвинувачений підійшов до ОСОБА_10 зі сторони спини, та застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я, умисно наніс один удар по голові, внаслідок якого потерпілий упав на землю та втратив свідомість.

Таким чином ОСОБА_8 , діючи умисно, застосувавши фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, шляхом розбійного нападу заволодів приналежними ОСОБА_11 мобільними телефонами «Donod СЗ+» вартістю 186,50 грн. і «Nokia 105 RM-1134» вартістю 381,50 грн., котрі знаходилися у зовнішніх кишенях куртки потерпілого, і зник із місця скоєння злочину.

У результаті розбійного нападу потерпілому ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носу без зміщення уламків, садна на спинці носу, синців у обох параорбітальних областях, субкон`юктивального крововиливу правого ока та підшкірної гематоми у потиличній області праворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

Крім того, 07 листопада 2017 року приблизно о 19.00 годині ОСОБА_8 знаходився у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , де побачив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка здійснювала прибирання першого поверху, і в цей час у нього раптово виник умисел, спрямований на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном.

З цією метою він підійшов до ОСОБА_12 та, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я, вчиняючи злочин повторно, умисно наніс останній удар головою у ліву частину обличчя, внаслідок чого у потерпілої розпочалось запаморочення та вона почала відступати назад. Після цього обвинувачений умисно наніс їй близько п`яти ударів руками в область лівого плеча ззаду, від яких ОСОБА_12 впала на підлогу і втратила свідомість.

Таким чином ОСОБА_8 , діючи умисно, застосувавши фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілої, вчиняючи злочин повторно, шляхом розбійного нападу заволодів приналежними ОСОБА_12 грошовими коштами у сумі 700 грн., котрі знаходилися у зовнішніх кишенях куртки, і з місця скоєння злочину зник.

У результаті розбійного нападу потерпілій ОСОБА_12 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани на червоній каймі верхньої губи ліворуч з переходом на слизову оболонку і перелому кореня 2-го зубу на верхній щелепі ліворуч без зміщення уламків, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

У судовому засіданні ОСОБА_8 свою провину визнав частково і пояснив, що дату та час не пам`ятає, він ішов додому із ломбарду, де викупив власний мобільний телефон «Nokia», та проходячи позв територію автомобільної стоянки по вул. Василя Сухомлинського, 58 «Б» у смт. Слобожанське його вдруге за день вкусила одна й таж собака. У зв`язку з цим він вирішив поговорити з охоронцем стоянки щодо собаки, яка не прив`язана. Проте охоронця не знайшов ні в сторожці, ні на території стоянки. Забравши зі столу у сторожці мобільний телефон «Donod», він пішов додому до будинку АДРЕСА_3 . Оскільки був не в настрої через укус собакою, то свою злість зігнав на прибиральниці ОСОБА_12 , яку один раз вдарив головою в область носу, внаслідок чого остання присіла, а він пішов у власних справах. Коли повернувся знову додому, у під`їзді його намагалися затримати 4-5 чоловіків, оскільки ОСОБА_12 вказала на нього як на нападника, однак він їх відштовхнув і пішов у власну квартиру. Вину визнає лише в частині крадіжки одного мобільного телефону ОСОБА_10 і нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_13 . Будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 він не спричиняв, оскільки взагалі його не бачив, і ніяких грошей у ОСОБА_12 не забирав, а мобільний телефон «Nokia» належить особисто йому. Стверджує, що під час досудового розслідування слідчий чинив на нього тиск, через що він обмовив себе по першому епізоду. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 визнав частково. Просить суворо не карати.

Провина ОСОБА_5 у вчиненні вказаних судом діянь підтверджується наступними доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який у суді пояснив, що 07.11.2017 року приблизно о 17.00 годині він знаходився біля приміщення сторожки охорони на території автостоянки по вул. Василя Сухомлинського, 58 «Б» у смт. Слобожанське, де працював охоронцем. У цей час відчув позаду один удар в область потилиці, від якого впав і втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то побачив ноги ОСОБА_5 , який забрав приналежні йому два мобільні телефони та зі сторожки грошові кошти в сумі 140 грн. Умисними діями обвинуваченого йому завдана матеріальна шкода у розмірі 6696,46 грн., яку просить стягнути з винного на його користь, а у своїй письмовій заяві від 25.06.2018 року просить покарати ОСОБА_5 по всій суворості закону.
Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що 07.11.2017 року приблизно о 19.00 годині вона знаходилася на першому поверсі під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де здійснювала прибирання. У цей час побачила ОСОБА_5 , який ногами бив двері ліфту. На її запитання, що відбувається, обвинувачений без відповіді одразу спробував нанести їй удар, від якого їй вдалося увернутися. Далі ОСОБА_8 спочатку головою вдарив її в обличчя, а потім приблизно 5 разів наніс удари кулаком в область плеча, внаслідок чого вона впала та втратила свідомість. Приходячи до тями, відчувала, як обвинувачений нишпорить по її кишенях, звідки викрав гроші у розмірі 700 грн. і ключі. Потім ОСОБА_8 одразу втік і заховався у власній квартирі. У лікарні вона бачила ОСОБА_10 , який мав тілесні ушкодження на обличчі, та від його онуки дізналася про побиття та викрадення мобільних телефонів. Онуці останнього вона розповіла, що на місці її побиття бачила два мобільні телефони, які випали у ОСОБА_5 і за описом схожі на телефони потерпілого. Вважає, що обвинувачений заслуговує на покарання, запропоноване прокурором.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка в суді пояснила, що 07.11.2017 року близько 18.00 години до неї зателефонувала ОСОБА_15 і повідомила про побиття ОСОБА_16 . Прибувши на автостоянку, вона побачила чоловіка із закривавленим обличчям, якому лікарі надавали першу допомогу. Спочатку вона відмовилася від госпіталізації ОСОБА_10 , однак у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я було прийнято рішення того ж дня звернутися до лікарні, де він лікувався до 17.11.2017 року. Того ж дня приблизно опівночі від своєї онуки вона дізналася, що напад на її чоловіка вчинив ОСОБА_8 , від якого також постраждала ОСОБА_13 . Після побиття стан здоров`я чоловіка сильно погіршився, він почав повільно розмовляти та реагувати.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , який у суді пояснив, що у кіоску по АДРЕСА_2 він займається ремонтом взуття. Восени 2017 року близько 17.30 години від перехожих дізнався, що навпроти на автостоянці побили чоловіка, про що одразу сповістив ОСОБА_15 і викликав швидку допомогу.

Показаннями свідка ОСОБА_18 , яка в судовому засіданні повідомила, що 07.11.2017 року вона знаходилася в гостях у своєї бабусі ОСОБА_14 , де дізналася про побиття дідуся ОСОБА_16 . Після цього зі своїм чоловіком і бабусею пішла на автостоянку, де побачила дідуся з тілесними ушкодженнями на голові та обличчі. Того ж дня у лікарні вона зустріла ОСОБА_12 , яка повідомила про напад на неї ОСОБА_19 , який викрав у неї гроші. Під час розмови з ОСОБА_12 , розповіла про побиття дідуся та про те, що у нього викрали два мобільні телефони, на що потерпіла їй повідомила, що на місці вчинення відносно неї нападу остання бачила два мобільні телефони. Цього ж дня вона з працівником поліції поїхала до будинку АДРЕСА_3 , де від ОСОБА_20 отримала на зберігання приналежні дідусю два мобільні телефони, які вона ідентифікувала за зовнішніми ознаками.

Показаннями свідка ОСОБА_21 , яка в суді пояснила, що 07.11.2017 року після 17.30 години до її квартири у будинку АДРЕСА_3 прийшла ОСОБА_12 щоб отримати розрахунок за попередній місяць за прибирання під`їзду. Отримавши 700 грн., ОСОБА_12 пішла на перший поверх займатися прибиранням. Приблизно через годину їй зателефонували сусіди з другого поверху та повідомили про побиття ОСОБА_13 . Потерпіла, яка мала пошкодження на обличчі та скаржилася на головний біль, розповіла, що тілесні ушкодження їй спричинив хлопець з їхнього будинку, який також забрав у неї гроші за прибирання. На місці події кимось з мешканців будинку були виявлені два мобільні телефони.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні повідомила, що 07.11.2017 року приблизно о 17.30 годині по телефону від ОСОБА_17 дізналася про побиття ОСОБА_10 , після чого одразу пішла на автостоянку, де біля сторожки охорони виявила потерпілого, який лежав на спині з сильними пошкодження на обличчі. В сторожці був безлад і всі речі знаходилися не на своєму місці. Після цього вона разом із ОСОБА_22 , який подзвонив до швидкої, посадила потерпілого на стілець та зателефонувала ОСОБА_14 і ОСОБА_23 . На місці вона дізналася, що у ОСОБА_10 викрали гроші, які вона йому надала на початку зміни. Оскільки ОСОБА_11 було дуже погано, другий екіпаж швидкої допомоги доставив його до лікарні. Після цих подій потерпілий почав погано розмовляти та кульгавити на одну ногу.

Показаннями свідка ОСОБА_20 , яка в суді пояснила, що 07.11.2017 року приблизно о 19.00-19.30 годині біля ліфту на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 вона зустріла прибиральницю ОСОБА_12 , яка мала пошкодження на обличчі та повідомила, що тілесні ушкодження без будь-яких причин наніс їй хлопець, який проживає у їх будинку. Після цього викликала швидку та поліцію. Через деякий час на місці з`явився ОСОБА_8 , на якого і вказала ОСОБА_13 . Сусіди намагалися з`ясувати причини таких його дій та затримати, однак останній втік. На першому поверсі під сходинками вона знайшла два мобільні телефони, які в цей же день у присутності поліцейського передала ОСОБА_18 , котра вказала, що вони належать її дідусю ОСОБА_11 , який також зазнав нападу.

Показаннями свідка ОСОБА_24 , який у суді пояснив, що 07.11.2017 року приблизно о 18.00 годині йому зателефонувала ОСОБА_15 і попросила вийти на робочу зміну, оскільки на ОСОБА_10 вчинено напад. По приїзду на автостоянку по АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_10 , який на подвір`ї сидів на стільці та мав пошкодження на обличчі та голові, а у сторожці охорони виявив сильний безлад. Зі слів ОСОБА_25 йому відомо, що у потерпілого викрали гроші та мобільні телефони.

Показаннями свідка ОСОБА_26 , який під час судового засідання повідомив, що 07.11.2017 року у вечірній час він сидів на лавочці поблизу автостоянки по вул. В. Сухомлинського у смт. Слобожанське і бачив як на її територію зайшов ОСОБА_8 , а через 2-3 хвилини пішов у невідомому напрямку. За цей час будь-яких інших осіб, які заходили чи виходили з автостоянки, не бачив. У подальшому на ринку він дізнався, що того вечора на автостоянці побили ОСОБА_16 .

Матеріалами кримінального провадження № 0002055, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 07.11.2017 року, з якого убачається, що цього дня приблизно о 17.00 годині на території автостоянки по вул. В. Сухомлинського № 58 «Б» у смт. Слобожанське потерпілому ОСОБА_11 спричинені тілесні ушкодження (а.к.п.9);
- протоколом огляду місця події від 07.11.2017 року і фото-таблицями до нього, із яких убачається, що місцем вчинення злочину є територія автостоянки по АДРЕСА_2 (а.к.п.10-14);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 07.11.2017 року, з якого убачається, що потерпіла ОСОБА_12 повідомила про спричинення їй ОСОБА_19 тілесних ушкоджень 07.11.2017 року приблизно о 19.40 годині по вул. В. Сухомлинського № 54 «А» у смт. Слобожанське (а.к.п.48);

- протоколом огляду місця події від 07.11.2017 року і фото-таблицями до нього, із яких убачається, що під час огляду місця події, яким є коридор на першому поверсі під`їзду багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , були виявлені та вилучені два мобільні телефони (а.к.п.49-54);

- копіями виписки № 9562 із медичної карти стаціонарного хворого та іншої медичної документації, з яких убачається, що у ОСОБА_27 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми та струсу головного мозку (а.к.п.63-66);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 12.01.2018 року, зареєстрованим у той же день у Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події під № 459, із якого убачається, що потерпіла ОСОБА_12 повідомила про те, що 07.11.2017 року приблизно о 19.40 годині ОСОБА_8 вчинив відносно неї розбійний напад по АДРЕСА_3 (а.к.п.76);

- протоколами пред`явлення речей для впізнання від 12.01.2018 року з фото-таблицями до них, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_28 у присутності понятих упізнав приналежні йому мобільні телефони «Donod СЗ+» і «Nokia 105 RM-1134», якими заволодів нападник 07.11.2017 року (а.к.п.79-82,83-86);

- висновком експерта № 153е від 12-17 січня 2018 року та додатковими висновками експерта № 154е від 12-17 січня 2018 року і № 555е від 21 лютого 2018 року, відповідно до яких у ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани на червоній каймі верхньої губи ліворуч з переходом на слизову оболонку та перелому кореня 2-го зубу на верхній щелепі ліворуч без зміщення уламків, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). Вказані тілесні ушкодження могли бути спричинені і від 1-єї механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в ліву половину обличчя. Враховуючи характер і локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, ступінь ознак їх загоєння, а також дані медичної документації, можливо вказати, що вони могли утворитися незадовго до надходження на стаціонарне лікування та не суперечать механізму їх утворення, на який вказує потерпіла в ході проведення слідчих експериментів за її участю (а.к.п.91-93,101а-102,141-142);

- протоколами проведення слідчих експериментів від 12 січня та 20 лютого 2018 року з фото-таблицею, відповідно до яких потерпіла ОСОБА_12 у присутності понятих і експерта розповіла про обставини, при яких 07.11.2017 року ОСОБА_8 спричинив їй тілесні пошкодження (а.п.94-97,132-138);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 12.01.2018 року, зареєстрованим у той же день у Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події під № 458, із якого убачається, що потерпілий ОСОБА_28 повідомив про те, що 07.11.2017 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_8 вчинив відносно нього розбійний напад на автостоянці поблизу будинку № 58 «Б» по вул. В. Сухомлинського у смт. Слобожанське та заволодів його майном (а.к.п.107);

- висновком експерта № 156е від 12-17 січня 2018 року та додатковими висновками експерта № 157е від 12-18 січня 2018 року та № 557е від 21 лютого 2018 року, відповідно до яких у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носу без зміщення уламків, садна на спинці носу, синців у обох параорбітальних областях, субкон`юктивального крововиливу правого ока та підшкірної гематоми в потиличній області праворуч, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). Вказані тілесні ушкодження могли бути спричинені від не менш як 2-х механічних дій тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя та потиличної частини голови. Враховуючи характер і локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, ступінь ознак їх загоєння, а також дані медичної документації, можливо вказати, що вони могли утворитися незадовго до надходження на стаціонарне лікування та не суперечать механізму їх утворення, на який указує потерпілий в ході проведення слідчих експериментів за його участю (а.к.п.114-116,125-126,130-131);

- протоколами проведення слідчих експериментів від 12 січня та 20 лютого 2018 року з фото-таблицею, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_28 у присутності понятих і експерта розповів про обставини, при яких 07.11.2017 року ОСОБА_8 спричинив йому тілесні ушкодження (а.п.117-120,143-147);

- висновком експерта № 145/18 від 17.01.2018 року, із якого убачається, що ринкова вартість мобільних телефонів, викрадених у ОСОБА_10 станом на листопад 2017 року становить: «Donod СЗ+» - 186,50 грн., «Nokia 105 RM-1134» - 381,50 грн. (а.к.п.129-131);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.02.2018 року, фото-таблицею та довідкою до нього, відповідно до яких потерпіла ОСОБА_12 у присутності понятих серед інших осіб за зовнішніми ознаками впізнала ОСОБА_5 як особу, яка 07.11.2017 року спричинила їй тілесні ушкодження (а.к.п.152-158);
- речовими доказами, долученими до матеріалів кримінального провадження (а.к.п.55-56).

Наведені докази, які є належними, допустимими і достовірними, повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого.

Таким чином, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд суду сторонами, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши надані докази стороною обвинувачення, давши їм оцінку згідно з вимогами ст.94 КПК України, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, викладених у обвинувальному акті від 27 лютого 2018 року, і його умисні дії кваліфікує за ч.1 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) і за ч.2 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

У суді потерпілий ОСОБА_28 стверджував, що розбійний напад на нього вчинено 02 листопада 2017 року, а не 07 листопада 2017 року, як зазначено у обвинувальному акті. Судом перевірялися ці твердження і не знайшли свого підтвердження, оскільки свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_24 і ОСОБА_26 підтвердили факт того, що подія мала місце саме 07 листопада 2017 року, а отже суд вважає, що потерпілий ОСОБА_28 помиляється щодо дати вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

З огляду на зазначене, суд вважає, що дата вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_10 , встановлена органом досудового розслідування, вірно вказана у обвинувальному акті.

Крім того, потерпілий у суді показав, що зі сторожки також були викрадені грошові кошти в сумі 140 грн.

Суд не приймає до уваги ці показання виходячи з наступного.

Обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні (ст.ст.91, 92 КПК України).

За приписом ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення…

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (ч.3 ст.337 КПК України).

З урахуванням наведеного та обставин, що зазначені у обвинувальному акті, згідно з яким ОСОБА_8 не обвинувачується у викрадені 140 грн., про що казав потерпілий, а також приймаючи до уваги, що під час судового розгляду прокурор не змінив обвинувачення та не висунув додаткове обвинувачення, суд, у відповідності з ч.3 ст.337 КПК України, не може вийти за межі обвинувального акту.

Доводи ОСОБА_5 про свою невинуватість у вчиненні розбійних нападів, суд розцінює як спосіб захисту від обвинувачення з метою уникнення покарання за вчинення тяжких злочинів, оскільки ці доводи спростовуються сукупністю покладених у основу вироку доказів, які дають підстави для висновку про причетність саме ОСОБА_5 до вчинення цих злочинів, насамперед показаннями потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_12 , а також послідовними показаннями усіх допитаних у суді свідків, які суд визнає об`єктивними та не маючими на меті обмовити обвинуваченого.

Аналіз показань свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 і ОСОБА_26 свідчить про те, що вони повністю узгоджуються з доказами, покладеними судом в основу вироку, а тому суд приходить до висновку про достовірність показань цих свідків.

У суді ОСОБА_8 стверджував, що слідчий ОСОБА_29 застосовував до нього недозволені методи слідства, а саме психологічний тиск з метою повного визнання вини у вчиненні інкримінованих злочинів, зокрема розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_16 .

Під час судового розгляду питання наявності чи відсутності в діях службових осіб кримінально караних діянь за застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 психологічного тиску перевірялися в рамках кримінального провадження № 0000230 від 11.10.2018 року та не знайшли свого підтвердження, про що зазначено у постанові про закриття зазначеного кримінального провадження (аркуші судового провадження (далі а.с.п.) 198-199).

Крім того, ОСОБА_8 у суді заявляв, що мобільний телефон «Nokia 105 RM-1134» він викупив у ломбарді 07.11.2017 року і належить йому особисто, а отже виключає можливість викрадення у потерпілого ОСОБА_16 .

Ці доводи обвинуваченого судом ретельно перевірялися, зокрема, шляхом надання дозволу на тимчасовий доступ до документів на ім`я ОСОБА_5 , що знаходяться у володінні відділення ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко» по вул. Василя Сухомлинського, 48/1 у м. Дніпрі

На виконання судового доручення суду була надана документація, згідно з якою за період жовтня-листопада 2017 року ОСОБА_8 дійсно неодноразово звертався до ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, ОСОБА_30 » з метою отримання послуг фінансових кредитів, однак з їх змісту убачається, що мобільний телефон «Nokia 105 RM-1134» обвинувачений не здавав у ломбард і не викупляв. Інших доказів, які свідчили б про належність цього мобільного телефону ОСОБА_31 (касовий чек про купівлю, фірмова упаковка, інструкція по користування чи інше), стороною захисту суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає неспроможними твердження ОСОБА_5 щодо приналежності йому мобільного телефону «Nokia 105 RM-1134».
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначених злочинів і необхідність призначення йому покарання, передбаченого законом.
Підстав для зміни правової кваліфікації дій ОСОБА_5 на ч.3 ст.185 і ч.2 ст.125 КК України, на чому наполягав захисник, суд не вбачає.
При ухваленні вироку суд не посилається на інші матеріали кримінального провадження, які були дослідженні в судовому засіданні за письмовим клопотанням прокурора від 13 серпня 2018 року (а.с.п.124-125), а також на показання свідка ОСОБА_29 , оскільки вони не мають доказового значення.

При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини справи та особу ОСОБА_5 , - один раз притягався до кримінальної відповідальності за умисний злочин, але був звільнений від відбування покарання на підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують його покарання, суд не вбачає.

Обставиною, що обтяжує покарання за ч.1 ст.187 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст.65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_5 , який вчинив тяжкі злочини проти власності, один з яких відносно особи похилого віку, а також думки прокурора і потерпілих щодо виду та міри покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання за правилами ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.187 КК України, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів як ним, так і іншими особами.

До початку судового розгляду адвокат ОСОБА_7 заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_10 матеріальної шкоди у розмірі 6696,46 грн. (а.с.п.54-71).

Дослідивши докази на обґрунтування позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1177 ЦК України майнова шкода, завдана злочином, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

З урахуванням наведених норм закону, суд вважає позов ОСОБА_10 підлягаючим задоволенню у повному обсязі, оскільки судом установлено і це убачається з долучених до позову копій касових чеків і медичної документації, що від умисних злочинних дій ОСОБА_5 потерпілий отримав тілесні ушкодження, знаходився на стаціонарному лікуванні у Дніпропетровській шостій міській клінічній лікарні та під час лікування поніс витрати у заявленому розмірі, чим йому завдана матеріальна шкода, яка не відшкодована на момент ухвалення вироку.

Доводи обвинуваченого про непричетність до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, судом перевірялися та їм дана оцінка при кваліфікації дій, а тому при розгляді позову повторно не оцінюються.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з ОСОБА_5 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи, які складають 320 грн., що підтверджується звітом про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 145/18 від 17.01.2018 року (а.к.п.128).
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.187, ч.2 ст.187 КК України та піддати кримінальному покаранню:

- за ч.1 ст.187 КК України - у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) ровів,

- за ч.2 ст.187 КК України - у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років 6 (шість) місяців із конфіскацією усього майна, яке належить на праві власності.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років 6 (шість) місяців із конфіскацією усього майна, яке належить на праві власності.

Строк покарання обчислювати з дня затримання по ухвалі слідчого судді, тобто з 27 лютого 2018 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 (ІПН невідомий) 6696,46 грн. (шість тисяч шістсот дев`яносто шість гривень 46 копійок) на користь потерпілого ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_1 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

У рахунок відшкодування витрат на залучення експерта стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 (ІПН невідомий) 320 грн. на користь держави (одержувач платежу УДКСУ у Дніпровському районі Дніпропетровської області, розрахунковий рахунок 0875, 0875 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ОКПО 37976087, призначення платежу: за проведення судово-товарознавчої експертизи № 145/18 від 17 січня 2018 року).
Мобільні телефони «Donod СЗ+» і «Nokia 105 RM-1134», передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 по розписці від 12 січня 2018 року, - після набрання вироком законної сили залишити у його розпорядженні.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1