Справа № 761/2078/19
Провадження № 1-кс/761/1884/2019
У Х В А Л А
Іменем України
18 січня 2019 року
слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Київській області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000801 від 29.12.2018 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 17.01.2019 року надійшло вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000801 від 29.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190КК України.

У ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_4 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ЯЗ№ 347142 від 27.03.2009 за № 13), є власницею земельної ділянки за кадастровим номером :04:010:0015, площею 2,000га, що розташована в с. Зазим`я, Броварського району, Київської області. Під час оформлення субсидії ОСОБА_4 дізналась, що має дохід від продажу вищевказаної земельної ділянки, але остання жодних дій із вказаною земельною ділянкою не здійснювала та жодних довіреностей на відчуження земельної ділянки не надавала. Злочині дії невстановлених осіб призвели до вибуття з власності ОСОБА_4 земельної ділянки за кадастровим номером :04:010:0015, площею 2,000га, що розташована в с. Зазим`я, Броварського району, Київської області чим останній завдано збиток у великих розмірах.

В ході допиту ОСОБА_4 як потерпілої, встановлено, що у Броварському районі Київської області в с. Зазим`яостання має земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :04:010:0015, площею 2,000газгідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 347142 від 27.03.2009 за № 13. Звернувшись, у липні 2018 року, до відповідних органів за місцем свого проживання, з метою оформити субсидію на сплату комунальних послуг ОСОБА_4 дізналась, що нею начебто отримано дохід за продаж земельної ділянки. В наслідок чого в оформлені субсидії останній було відмовлено. Але, належної ОСОБА_4 земельної ділянки остання не продавала. Звернувшись до Державної фіскальної служби ОСОБА_4 дізналась код нотаріуса, а в подальшому по коду- прізвище та адресу нотаріуса, яким було засвідчено договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки. Нотаріусом виявився ОСОБА_5 приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу. При спілкуванні із нотаріусом останній повідомив, що дана земельна ділянка була продана гр. ОСОБА_6 , мешканцю м. Київ, з ідентифікаційним номером . Потерпіла ОСОБА_4 зауважила, що з громадянином ОСОБА_6 незнайома та хто це такий їй не відомо. Земельну ділянку відчужено за довіреністю на невідому потерпілій особу, яку остання ніби то видала з метою відчуження належної їй земельної ділянки. Але жодних довіреностей, щодо розпорядження або відчуження даної земельної ділянки ОСОБА_4 нікому не надавала. Нотаріус ОСОБА_5 не повідомив потерпілій що це за особа, жодних копій нотаріальних документів не надав, але назвав адресу нотаріуса, який засвідчив довіреність начебто видану ОСОБА_4 на право розпорядження земельною ділянкою. Дану довіреність засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 . На подану потерпілою ОСОБА_4 19.12.2018 до нотаріуса заяву, нотаріус ОСОБА_7 надала копію довіреності та додатків до неї, якою ОСОБА_4 нібито уповноважила громадянку ОСОБА_8 на здійснення продажу земельної ділянки. З такою громадянкою ОСОБА_4 не знайома та ніколи із нею не зустрічалась. Дана довіреність видана нотаріусом на підставі підробних паспорта та ідентифікаційного номеру в яких збігаються анкетні дані( прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, та адреса реєстрації) потерпілої ОСОБА_4 але різняться самі реквізити бланків даних документів. Крім цього підпис в даній довіреності також є підробленим та, згідно показів потерпілої ОСОБА_4 , не збігається із її оригінальним.

В рамках кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 подано слідчому клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :04:010:0015.

Враховуючи те, що в діях невстановлених осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190КК України, внаслідок їх протиправних дій, із приватної власності ОСОБА_4 , незаконно вибула земельна ділянка з кадастровим номером :04:010:0015, площею 2,000га,що спричинило шкоду її законному володільцю, у зв`язку з цим необхідно накласти арешт на вищевказане майно.

Земельна ділянка з кадастровим номером :04:010:0015, площею 2,000га являється речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000801 від 29.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України.

Враховуючи викладене прокурор просить слідчого суддю задовольнити клопотання.

Прокурор в судове засідання не з`явився, просив слідчого суддю розглядати клопотання без його участі.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речового доказу, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з :04:010:0015, площею 2,000га, із позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування, що розташована в с. Зазим`я, Броварського району, Київської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1