Справа № 755/3547/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001059 від 07 лютого 2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

-вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.07.2015 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений 12.05.2017 року умовно-достроково, невідбитий строк покарання 9 місяців 14 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

06 лютого 2019 року приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_3 перебував біля будинку № 31 по вулиці Празькій в місті Києві.
У цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна з автомобіля марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, яким користувався ОСОБА_5 , що знаходився біля другого під`їзду вказаного будинку.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно з корисливих мотивів, розбив шляхом удару рукояткою ножа, що був при ньому, праве переднє скло дверцят зазначеного автомобілю, та повторно таємно викрав з салону автомобіля відеорегістратор марки «VehicleBlackbox DVR», вартістю 300 грн., в якому знаходилась CD-карта вартістю 150 грн., після чого з місця вчинення злочину зник.
Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 450 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 06 лютого 2019 року приблизно о 23 годині 30 хвилин він, знаходився у стані алкогольного сп`яніння і був біля будинку № 31 по вулиці Празькій в місті Києві, де побачив автомобіль «Шкода», з якого вирішив викрасти відеорегістратор. Підійшовши до автомобіля, він дістав ніж та його рукояткою розбив переднє скло автомобіля. Потім він проник в салон та забрав відеорегістратор, в середині якого була CD-карта, після чого втік, а відеорегістратор та CD-карту пізніше продав на ринку.
Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Допитаний в судовому засідання потерпілий ОСОБА_5 показав, що 06 лютого 2019 року приблизно о 22 годині 30 хвилин залишив свій автомобіль «Шкода» біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 та пішов додому. Приблизно через годину йому подзвонила сусідка та повідомила, що в його автомобілі розбите скло. Він вийшов на вулицю та підійшовши до автомобіля, побачив, що бокове скло розбите та відсутній відеорегістратор, в середині якого була CD-карта. Також потерпілий зазначив, що відеорегістратор коштував 300 гривень, а CD-карта 150 гривень.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 11.10.2000 року з діагнозом: розлади психіки і поведінки, внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, а також враховує його вік та стан здоров`я, а саме нещодавнє перебування на стаціонарному лікуванні.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне призначити йому покарання у виді арешту. Таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів.

Речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 /шести/ місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: