ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/682/19 Справа № 208/4492/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000378 стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополь, АР Крим, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчиненого за наступних обставин.

27 лютого 2018 року, приблизно о 14.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 , перебуваючи на другому поверсі, другого під`їзду, будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, повторно, із корисливих мотивів, проник до металевого сховища, звідки заволодів мережевим комутатором,який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпронет", вартість якого згідно становить 4 374 грн., чим заподіяв ТОВ майнової шкоди на вказану суму.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити та призначити більш м`яке покарання у виді обмеження волі.

Вважає вирок суду необґрунтованим, оскільки призначене йому покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Зазначає, що при призначенні покарання суд не врахував, що він вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв слідству в розкритті злочину. Також, відсутні обставини, що обтяжують покарання. Зазначає, що він раніше не судимий, на диспансерних обліках не перебуває. Враховуючи наведе, а також принципи індивідуалізації, гуманності та справедливості покарання, вважає, що суд мав законні підстави призначити йому покарання у виді обмеження волі, яке, на його думку, буде достатнім для його кари, виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Представник потерпілого в запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого просив залишив її без задоволення, а вирок суду без змін. Вважав його законним та обґрунтованим, постановленим з належним врахуванням положень ст. 65 КК України, даних про особу обвинуваченого та фактичних обставин даного кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого і з підстав, викладених в скарзі просив її задовольнити, вирок суду змінити та пом`якшити призначити покарання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважав її безпідставною, а вирок суду законним та обґрунтованим і просив залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Обвинувачений про час, дату та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, заяв про його доставку до зали судових засідань або про участь в режимі відеоконференції до суду не надіслав. Участь обвинуваченого в апеляційному провадженні, відповідно до ч. 4 ст. 401 КПК України, не обов`язкова.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, заяв про поважні причини неявки та про відкладення судового засідання не надали.

За правилами ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду та правова кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого про наявність підстав для пом`якшення призначеного покарання та вирок суду в частині призначення покарання, апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції виконані належним чином.
Як вбачається із вироку суду, при визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції в повному обсязі виконав вимоги ст.ст. 50, 65 КК України та врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має родини, дітей, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, посередньо характеризується; обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Також, при вирішенні питання про обрання виду і розміру покарання, судом першої інстанції обґрунтовано прийнято до уваги досудову доповідь, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_6 , яка містить соціально-психологічну характеристику обвинуваченого та оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, який оцінюється як високий та ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, який оцінюються як середній.
Таким чином, перевіряючи висновки суду щодо обрання обвинуваченому виду і міри покарання, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, з належним врахуванням й тих обставин про які обвинувачений зазначає в своїй апеляційній скарзі, а саме: визнання вини, щире каяття та активне сприяння слідству у розкритті злочину та не перебування на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра. При цьому, апеляційний суд виходить з того, що покарання призначене судом першої інстанції в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який не має легального джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, позицію потерпілого, який просив призначити ОСОБА_6 максимальне покарання, апеляційний суд доходить висновку, що його виправлення і попередження вчинення інших кримінальних правопорушень можливе виключно за умови ізоляції його від суспільства.

Вид та розмір покарання, призначеного йому судом першої інстанції за вчинене кримінальне правопорушення відповідають принципам законності, невідворотності та співмірності, і є достатніми для досягнення цілей покарання, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги обвинуваченого є необґрунтованими та не можуть бути задоволеними.

З огляду на вищевикладене, відсутні підстави для висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 за умови звільнення його від відбування покарання з випробуванням або під час відбування покарання у виді обмеження волі.
Обставин, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону згідно ст. ст. 87, 412 КПК України, апеляційним судом під час перегляду вироку не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

_____________________ ______________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4