Справа № 524/2289/19
Провадження № 1-кп/524/244/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 00000898 з угодою про примирення відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, є учасником бойових дій, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого.

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.03.2019 року близько 20-00 години обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись в кафе-барі «Цитрус», що розташований в будинку 31а по пр.. Лесі Українки м.Кременчука, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення врегульованих законом суспільних відносин власності, з приводу володіння, користування і розпорядження майном, і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, переконавшись, що в приміщенні бару на нього не звертають увагу, підійшов до куртки потерпілого ОСОБА_4 , що висіла на спинці стільця, а останній вийшов на вулицю, таємно викрав з кишені куртки його майно: мобільний телефон Huawei Y550-L01 imei НОМЕР_1 .

Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 1075,00 грн.

Він же, повторно, 11.03.2019 року близько 19-00 години, знаходячись в кафе-барі «Дракон», що розташований в будинку 16а по пр.. Лесі Українки м.Кременчука, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення врегульованих законом суспільних відносин власності, з приводу володіння, користування і розпорядження майном, і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, переконавшись, що в приміщенні бару на нього не звертають увагу, підійшов до куртки потерпілого ОСОБА_5 що висіла на спинці стільця, а останнього біля неї не було, таємно викрав з кишені куртки його майно: мобільний телефон Samsung GT-C5212i imei НОМЕР_2 .

Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 387,50 грн.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, обвинувачений ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Потерпілими по кримінальному провадженню є ОСОБА_4 та ОСОБА_5

28 березня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 , потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 відповідно до статей 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди потерпілі та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину повністю та щиро розкаявся. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 : за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік; за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки; на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки; із застосуванням ст.. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, які передбачені ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 474 КПК України, у судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до статті 468 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно зі статтею 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, які, згідно із статтею 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст.. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Також судом з`ясовано, що потерпілі цілком розуміють наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 відповідно до статей 468, 469, 471 КПК України.

Долю речових доказів, приєднаних до матеріалів кримінального провадження, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінально-процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 28 березня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 , потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 28 березня 2019 року покарання:

за ч.1 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі;

за ч.2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази - мобільний телефон Huawei Y550-L01 imei НОМЕР_1 , Samsung GT-C5212i imei НОМЕР_2 повернути власникам за належністю.

Роз`яснити ОСОБА_6 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд міста Кременчука у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1