Справа № 703/769/18
1-кп/703/139/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000466 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта середня-спеціальна, раніше не судимого, -

встановив:

ОСОБА_4 , 3 березня 2018 року, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , незаконно придбав у ОСОБА_6 гранату РГД-5 з запалом, після чого поклав до рюкзака, де зберігав без передбаченого законом дозволу. 4 березня 2018 року близько 14 години ОСОБА_4 , перебував у приміщенні інтернет-клубу «Ультра» по вул. Соборна, 75 в м. Сміла Черкаської області, де працівниками поліції, під час проведення огляду місця події у останнього було виявлено та вилучено гранату РГД-5 з запалом, які згідно висновку експерта №5/24 від 6 березня 2018 року є бойовим уніфікованим підривником дистанційної дії до ручних гранат модернізованим типу УЗРГМ-2, який є засобом підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-2, відноситься до категорії вибухових пристроїв та згідно висновку експерта №5/25 від 6 березня 2018 року є корпусом бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, споряджений конструктивно оформленим зарядом бризантної дії вибухової речовини нормальної потужності тротилом, маса якого складає 100-115 грамів.

В судовому засіданні прокурор зважаючи на висновок судово-психіатричного експерта зазначив про необхідність застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Захисник не заперечував проти застосування у відношенні ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання про застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру.

Суд заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 4 березня 2018 року, а саме, приміщення інтернет клубу «Ультра» по АДРЕСА_3 , під час якого у ОСОБА_4 було вилучено предмет зовні схожий на гранату;

- висновком експерта №5/24 від 6 березня 2018 року про те, що наданий на дослідження предмет зовні схожий на запал, являється бойовим уніфікованим підривником дистанційної дії до ручних гранат модернізованим типу УЗРГМ-2, який є засобом підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42. Наданий на дослідження бойовий уніфікований підривник дистанційної дії до ручних гранат модернізований типу УЗРГМ-2 відноситься до категорії вибухових пристроїв;

- висновком експерта №5/25 від 6 березня 2018 року про те, що наданий на дослідження предмет зовні схожий на корпус гранати РГД-5, являється корпусом бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, який споряджений конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності- тротилом, масою 110-115 грамів;

- показами свідка ОСОБА_7 , який підтвердив в судовому засіданні, що працівниками поліції у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено предмет, схожий на гранату.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру та якщо слід, то які саме.

Виходячи з наявних доказів що містяться в даних матеріалах, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України як носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Окрім того, згідно висновків судово-психіатричної експертизи №102 від 14 березня 2018 року ОСОБА_4 на момент вчинення злочину виявляв та виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії параноїдної в періоді активного розвитку процесу з актуальною параноїдною симптоматикою, психопатоподібною поведінкою, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати власні дії та керувати ними та унеможливлює його участь у слідчих діях та в судовому засіданні.

Таким чином, встановлена неосудність ОСОБА_4 на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, так як він не міг керувати своїми діями в період вчинення інкримінованого діяння та на даний час також не може усвідомлювати власні дії та керувати ними.

У відповідності до вимог ст.ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Згідно п.3 наказу МОЗ України №397 від 08 жовтня 2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

Згідно п.2 ч.1 ст.508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосовано поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

В зв`язку із наявністю у ОСОБА_4 психічних розладів, відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації його до психіатричної лікарні зі звичайним типом нагляду.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 372, 395, 503, 512, 513 КПК України, -

ухвалив:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння передбачене ч. 1 ст. 263 КК України в стані неосудності примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації його до психіатричної лікарні зі звичайним типом нагляду.

Речові докази: корпус бойової ручної гранати РГД-5 та бойовий уніфікований підривник дистанційної дії до ручних гранат знищити.

Витрати на проведення експертизи в сумі 2574 (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) гривні віднести за рахунок державного бюджету.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутніми під час проголошення ухвали протягом 30 днів з моменту її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1