Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/184/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2019 року м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_9 на вирок Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобринець Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, приватний підприємець, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст.286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 гривень з позбавленням права керування на 6 місяців.

Ухвалено про стягнення з ОСОБА_8 на користь держави 4004 гривні за проведення судових експертиз.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі заступник прокурора Кіровоградської області ОСОБА_9 не оспорюючи фактичних обставин цієї справи, правильність висновків суду та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 , просить скасувати вирок суду, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, згідно з яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800,00 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд при призначенні ОСОБА_8 додаткового покарання за ч.1 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, недотримався вимог ч.1 ст. 55 КК України та неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме позбавив ОСОБА_8 права керування транспортними засобами строком на 6 місяців при тому, що за загальним правилом такий вид додаткового покарання призначається на строк від одного до трьох років.

Крім того, прокурор вказує, що суд, в порушення п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання» у мотивувальній частині вироку зазначив про позбавлення ОСОБА_8 права керування, тобто текстуально повністю не виклав зміст додаткового покарання та не мотивував своє рішення в цій частині.

Наведені обставини, на думку прокурора, вплинули на законність та обґрунтованість оскаржуваного ним вироку.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнано винуватим у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження при наступних обставинах.
Так, 24 травня 2018 року близько 12 години 17 хвилин, ОСОБА_8 керуючи автомобілем марки ВАЗ 2110, реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався в м. Бобринець по вул. Вознесенська, яка є другорядною дорогою, та виконував поворот наліво на вул. Базарна, яка є головною дорогою. Під час проїзду нерегульованого перехрестя вулиць Базарна та Вознесенська, ОСОБА_8 в порушення вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п.16.11 Правил дорожнього руху України (п.16.11 На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху) не надав перевагу в русі мопеду, під керуванням ОСОБА_10 , що призвело до зіткнення.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_10 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого уламкового перелому дистальної третини діафаза 4-плюсневої кістки правої стопи, ран в ділянці правої стопи, які відповідно до висновку експерта № 425 від 26.06.2018 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.
Заслухавши доповідача, провівши за клопотанням прокурора судове слідство в обсязі дослідження характеризуючи даних на ОСОБА_8 , в дебатах думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив суд її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просили залишти вирок суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню за таких підстав.

За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, прокурором в апеляційній скарзі не оспорюється, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України відсутні підстави для визнання апеляційним судом кваліфікації неправильною.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить, що під час судового розгляду не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку ( ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Як вбачається з вироку, висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за викладених у ньому обставин, доведено об`єктивними доказами, які зібрані у передбаченому законом порядку, досліджені в судовому засіданні та є допустимими.

Зокрема винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України підтверджується його власними показаннями, в яких він не заперечував факт того, що рухаючись по другорядній дорозі вул. Вознесенська, що в м. Бобринець, при повороті ліворуч зіткнувся з мопедом, під керуванням ОСОБА_10 , показаннями потерпілого ОСОБА_10 з приводу дорожньої ситуації та обставин зіткнення, свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які були безпосередніми очевидцями і підтвердили, що саме водій автомобіля ВАЗ-2110 ОСОБА_15 зіткнувся з мопедом.

Такі показання повністю узгоджуються між собою, є послідовними й підтверджуються іншими доказами, а саме даними: картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону та зареєстровано ЄО за № 1375 від 24.05.2018 року, як ДТП з травмованими (т.1 а.п.85); довідки Бобринецької ЦРЛ від 24.05.2018 року, згідно якої потерпілий ОСОБА_10 був доставлений до травмпункту лікарні для отримання медичної допомоги з попереднім діагнозом забійні рани, садна обличчя, садна правого стегна (т.1 а.п.86); протоколу про адміністративне правопорушення від 24.05.2018 року складеного відносно ОСОБА_8 по факту вчинення ДТП за участі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 (т.1 а.п.87); протоколу огляду місця ДТП від 24.05.2018 року за участі ОСОБА_8 та двох понятих, де встановлено місце ДТП, розташування транспортних засобів на місці події (т.1 а.п.88-96); витягу з ЄРДР за № 0000244 від 06.06.2018 року, яким зареєстроване кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України відносно ОСОБА_8 (т.1 а.п.82-83); протоколу огляду місця події від 20.06.2018 року з фототаблицею, згідно якого на мопеді червоного кольору «Мустанг» з р/н НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_10 виявлено зовнішні пошкодження транспортного засобу (т.1 а.п.109-111); протоколу огляду місця події від 20.06.2018 року з фототаблицею, згідно якого на автомобілі ВАЗ 2110 р/н НОМЕР_1 виявлено зовнішні пошкодження транспортного засобу (т.1 а.п.117-119); висновку експерта № 425 від 13 червня 2018 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_10 у результаті ДТП отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості (т.1 а.п.146-147); висновку експерта № 173 від 10 липня 2018 року, згідно з яким встановлено, що дії водія автомобіля «ВАЗ 2110» ОСОБА_8 не відповідали вимогам правил дорожнього руху України, а дії водія ОСОБА_10 в даній ситуації відповідали вимогам правил дорожнього руху України (т.1 а.п.216-220).

Отже, суд першої інстанції дав повну і всебічну оцінку доказам у кримінальному провадженні та дійшов обгрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 286 КК України.

Вирок суду першої інстанції в цій частині достатньо мотивований.

Разом із тим, колегія суддів визнає слушними доводи апеляційної скарги прокурора у даному кримінальному провадженні щодо неправильного застосування судом першої інстанції при ухваленні вироку закону України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до роз`яснень п.п. 1,3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу у розмірі чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 гривень з позбавленням права керування на 6 місяців.

При тому, що відповідно до ч. 1 ст. 55 КК України, такий вид додатковго покарання як позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначений на строк від одного до трьох років.

В даному випадку, суд при призначенні ОСОБА_8 додаткового покарання, в порушення вимог ч.1 ст.55 КК України, позбавив його права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, тобто неправильно застосував Закону України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, що відповідно до вимог ст.ст. 409 та ст. 413 КПК України є підставою для скасування вироку в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, з ухваленням нового.
Фактичні обставини цієї справи, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються свідчать про те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, вчинив злочин невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, працює приватним підприємцем, частково відшкодував завдані потерпілому збитки.
З урахуванням характеру, ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, його особи, колегія суддів погоджується з видом та розміром призначеного ОСОБА_8 за ч.1 ст. 286 КК України основного покарання у вигляді штрафу.

Разом з цим враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої особи, з урахуванням конкретних обставин, за яких відбулась дорожньо-транспортна пригода, характер допущених ОСОБА_8 порушень Правил безпеки дорожнього руху, колегія суддів вважає можливим та необхідним, крім основного покарання у виді штрафу, призначити обвинуваченому ОСОБА_8 такий вид додаткового покарання, як позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, тобто в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.
Таке рішення, на думку колегії суддів буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 420, 424 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2018 року в кримінальному провадженні № 0000244 від 06 червня 2018 року стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст. 286 КК України - скасувати в частині призначення додаткового покарання, з ухваленням нового вироку.

ОСОБА_8 визнати винним та призначити покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу у розмірі чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В решті вищевказаний вирок - залишити без змін.

Вирок Кропивницького апеляційного суду може бути оскаржений у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому.

СУДДІ: (підписи )

Згідно з оригіналом

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2