Справа № 163/1923/17
Провадження № 1-кп/161/193/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
про відвід судді

11 квітня 2019 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в колегіальному складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 від 21 березня 2017 року відносно ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 від 21 березня 2017 року відносно ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 подав письмову заяву про відвід члена колегії - судді ОСОБА_3 від участі у розгляді даного кримінального провадження, у зв`язку з тим, що НАБУ здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000694 від 11 липня 2018 року за фактом вимагання та одержання неправомірної вигоди суддями Луцького міськрайонного суду Волинської області, виділене з іншого провадження прокурором першого відділу САП Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 . Згідно постанови детектива НАБУ від 18 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження за № 0000694 від 11 липня 2018 року, під час досудового розслідування не здобуто достатніх даних, які б вказували, що суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_3 мав отримати від судді цього ж суду неправомірну вигоду за затягування розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття рішення про її закриття. Разом з тим, встановлено достатні дані, які вказують на вчинення ОСОБА_3 дисциплінарного проступку. У зв`язку з цим, НАБУ 28 листопада 2018 року за № 01-179/44470 до Вищої ради правосуддя скеровано скаргу щодо дисциплінарного проступку судді ОСОБА_3 , а тому, на його думку, існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Заслухавши думку прокурора, який підтримав подану заяву, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, які заперечували щодо відводу судді, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 1 п. 4 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Вимогами ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з цим, п. 66 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Мироненко і Мартенко проти України" вказано, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У відповідності до вимог п. 70 зазначеного рішення Європейського суду з прав людини у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Згідно до вимог п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до вимог ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом судді України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат справи.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, в провадженні колегії суддів Луцького міськрайонного суду Волинської області, членом якої є судя ОСОБА_3 на розгляді знаходиться судове провадження № 163/1923/17 (1-кп/161/193/19) про обвинувачення ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, при цьому, НАБУ здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000694 від 11 липня 2018 року за фактом вимагання та одержання неправомірної вигоди суддями Луцького міськрайонного суду Волинської області, виділене з іншого провадження прокурором першого відділу САП Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 . Згідно постанови детектива НАБУ від 18 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження за № 0000694 від 11 липня 2018 року, під час досудового розслідування не здобуто достатніх даних, які б вказували, що суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_3 мав отримати від судді цього ж суду неправомірну вигоду за затягування розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття рішення про її закриття. Разом з тим, НАБУ 28 листопада 2018 року за №01-179/44470 до Вищої ради правосуддя скеровано скаргу щодо дисциплінарного проступку судді ОСОБА_3 , а тому, на думку суду, наведені обставини викликають обґрунтовані сумнів щодо неупередженості члена колегії - судді ОСОБА_3 при здійсненні розгляду вищевказаного судового провадження та згідно до вимог ч. 1 п.4 ст. 75 КПК України суддя ОСОБА_3 не може брати участь у розгляді судового провадження та підлягає відводу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву прокурора ОСОБА_6 про відвід судді члена колегії ОСОБА_3 від судового провадження № 163/1923/17 (1-кп/161/193/19) про обвинувачення ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - задовольнити та відвести члена колегії - суддю Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_3 від участі у розгляді даного судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підпис/ /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1