Справа № 344/1077/19
Провадження № 11-сс/4808/27/19
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою (далі АС) захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 22 січня 2019 року про продовження щодо ОСОБА_8 строку тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 22 січня 2019 року задовольнено клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором та продовжено щодо ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 23 березня 2019 року включно та визначено заставу в розмірі 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384200 гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор та слідчий довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами. З урахуванням тяжкості інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.1 129 Кримінального кодексу України (далі КК), слідчий суддя дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, і є співмірним та доцільним для забезпечення дієвості кримінального провадження, в тому числі щодо запобігання вчиненню ним інших кримінальних правопорушень.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав АС, в якій покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали, оскільки порушує законні права та інтереси його підзахисного, а також те, що слідчий суддя, не навів обґрунтованих мотивів щодо визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу та не вказано, які саме обставини були враховані при вирішенні цього питання та не перевірено, чи не є визначений розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного. Крім того, слідчим суддею не було враховано матеріальне становище підозрюваного, який був працевлаштований та отримував зарплату, його сімейне становище, який проживає з хворими та непрацездатними батьками пенсійного віку, незадовільний стан здоров`я підзахисного.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення розміру застави та ухвалити нову в цій частині, якою визначити розмір застави ОСОБА_8 у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 які підтримали подану АС, просять задовольнити апеляційні вимоги; пояснення прокурора ОСОБА_10 , який вважає АС безпідставною, просить залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни; перевіривши матеріали, які надійшли з Івано-Франківського міського суду, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчий суддя дотримався, однак не в повній мірі.

Покликання захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 в АС на те, що слідчий суддя не навів обґрунтованих мотивів щодо визначення саме такого розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, є обґрунтованими.

Згідно з вимогами ст. 2 КПК, основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.183 КПК визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 3 ст. 183 КПК передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.2 ст.177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів клопотання вбачається, що 02 жовтня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 129 КК.

02 жовтня 2018 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 30.11.18 року.

27 листопада 2018 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду щодо ОСОБА_8 продовжено строк застосовано запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 25.01.2019 року.

21.01.2019 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду продовжено строк досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000794 від 21.11.2017 року до шести місяців, тобто до 02.04.2019 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 не оскаржуються висновки суду щодо обґрунтованості підозри та необхідності продовження строку тримання під вартою, однак звертається увага на те, що визначений слідчим суддею розмір застави не відповідає матеріальному становищу його підзахисного.

Колегія суддів приймає до уваги, що п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчинені тяжкого злочину визначається від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчинені тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що у відповідності до вимог ч. 4 ст. 182 КПК, відповідно до яких, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не навів обґрунтованих мотивів щодо визначення такого розміру застави як альтернативного запобіжного заходу і не вказав, які саме обставини були враховані при вирішанні цього питання та не перевірив чи не є визначений ним розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного.

При вирішенні питання щодо розміру застави, колегія суддів враховує матеріальне становище підозрюваного, який відповідно до наданих стороною захисту документів був працевлаштований водієм транспортних засобів до ФОП ОСОБА_11 , посередню характеристику з місця проживання, його стан здоров`я, а також враховує сімейне становище підозрюваного, який проживав разом зі своїми батьками пенсійного віку.

Разом з тим, колегія суддів враховує обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , які свідчать про наявність виключних обставин для призначення застави у розмірі, який перевищує розмір , визначений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Колегія суддів враховує, що кримінальні правопорушення було вчинено протягом тривалого періоду, за попередньо змовою групою осіб та з заподіянням істотної шкоди потерпілим.

Колегія суддів також враховує стадію, на якій знаходиться досудове розслідування кримінального провадження, яке продовжується протягом тривалого часу з об`єктивних підстав, що безумовно впливає на тривалість перебування підозрюваного під вартою.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави та постановити в цій частині нову ухвалу, якою визначити розмір застави у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 288150 гривень.

За таких обставин, АС захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,
у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 січня 2019 року про продовження застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати в частині визначення розміру застави та постановити нову ухвалу в цій частині.

Визначити розмір застави щодо ОСОБА_8 у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 288 150 (двісті вісімдесят вісім тисяч сто п`ятдесят) гривень.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5