Постанова

Іменем України
21 березня 2019 року

м. Київ
справа № 755/17253/17

провадження № 51-30км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Агрос-Нова» (далі ТОВ «Агрос-Нова») ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва

від 1 листопада 2017 року надано дозвіл на проведення в межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000744 від 4 серпня 2016 року, позапланової документальної перевірки за додержанням податкового законодавства щодо правильності нарахування та сплати до бюджету України податків, зборів та інших платежів при проведенні фінансово-господарської діяльності, а також з питань правомірності декларування відшкодування з бюджету податку на додану вартість ТОВ «Агрос-Нова» (), ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» (),

ТОВ «Максі Груп» (), ТОВ «Агрос-КНК» () за період 20132017 років.
Проведення перевірки доручено співробітникам ДФС України у строки, встановлені Податковим кодексом України.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційними скаргами представника ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» ОСОБА_7 та представника ТОВ «Агрос-Нова» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді місцевого суду.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі представник ТОВ «Агрос-Нова» ОСОБА_6 просить ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, порушив норми Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), конституційне право на оскарження судового рішення, статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. У касаційній скарзі зазначається, що слідчий суддя в ухвалі місцевого суду прийняв рішення всупереч наданим йому повноваженням, яке не передбачено законом.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважала касаційну скаргу представника ТОВ «Агрос-Нова» ОСОБА_6 такою, що не підлягає задоволенню.
Іншим учасникам було належним чином повідомлено про судовий розгляд, але в судове засідання вони не з`явилися.
Мотиви Суду
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено: слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя.
У статті 309 КПК України установлено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, а саме про: відмову в наданні дозволу на затримання; застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову в такому направленні; арешт майна або відмову у ньому; тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; відсторонення від посади або відмову у ньому; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування.
Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Відповідно до положень пунктів 1, 2, 17 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
З матеріалів провадження видно, що слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва задовольнив клопотання слідчого в особливо важливих справах прокуратури м. Києва та надав дозвіл на проведення позапланової документальної перевірки за додержанням вимог податкового законодавства щодо правильності нарахування та сплати до бюджету України податків, зборів та інших платежів при проведенні фінансово-господарської діяльності, а також з питань правомірності декларування відшкодування з бюджету податку на додану вартість ТОВ «Агрос-Нова», інших підприємств за період

20132017 років.
Таким чином, за результатами розгляду клопотання слідчого про призначення позапланової документальної перевірки ТОВ «Агрос-Нова», інших підприємств слідчий суддя постановив ухвалу, якої нормами кримінального процесуального закону безпосередньо не передбачено, оскільки чинний КПК України не регламентує діяльності слідчого судді у сфері проведення перевірок під час досудового розслідування.
Суддя суду апеляційної інстанції, отримавши апеляційні скарги представників ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» ОСОБА_7 та ТОВ «Агрос-Нова» ОСОБА_6 на таку ухвалу слідчого судді, відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України відмовив у відкритті апеляційного провадження, вказавши на те, що апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Проте колегія суддів касаційної інстанції вважає, що суд апеляційної інстанції передчасно ухвалив рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження, залишивши поза увагою ту обставину, що положення

ч. 4 ст. 399 КПК України стосуються процедури відкриття апеляційного провадження чи відмови у відкритті апеляційного провадження за скаргами на рішення, які прямо визначені в ст. 309 КПК України, тобто на такі рішення слідчого судді, які він має право ухвалювати згідно із законом.
Оскільки слідчим суддею у цьому випадку було ухвалено рішення, яке безпосередньо не передбачено кримінальним процесуальним законом, суду апеляційної інстанції під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження належало виходити із загальних засад кримінального провадження. Отже, посилання апеляційного суду на положення

ч. 4 ст. 399 КПК України при відмові у відкритті провадження за апеляційними скаргами представників ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів»

ОСОБА_7 та ТОВ «Агрос-Нова» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 1 листопада 2017 року не можна визнати обґрунтованими з точки зору на такі засади кримінального провадження, як верховенство права та законність.
У постанові від 12 жовтня 2017 року Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи

ч. 4 ст. 399 КПК України. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п. 17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК України, які його гарантують.
Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах № 13-16сво18 та № 13-19кс18 від 23 травня 2018 року, відповідно до якого апеляційним судам належить відкривати апеляційне провадження за апеляційними скаргами на ухвали слідчих суддів, постановлені в порядку, не передбаченому КПК України.
З урахуванням викладеного на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України ухвала судді апеляційного суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати викладене та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, пунктами 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК України та параграфом 3 Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», Верховний Суд

ухвалив:
Касаційну скаргу представника ТОВ «Агрос-Нова» ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року про відмову у відкритті провадження за апеляційними скаргами представника ТОВ «Фабрика бакалейних продуктів» ОСОБА_7 та представника ТОВ «Агрос-Нова» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду

м. Києва від 1 листопада 2017 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3