Номер провадження 1-кп/243/877/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» листопада 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002016 від 23 вересня 2018 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області 09 листопада 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою - технічною освітою, працюючого водієм експедитором філії Фірми «Мир меда» м. Лозова Харківської області, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, інвалідом не являється, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2018 року приблизно о 07 годині 26 хвилин, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним належним ОСОБА_7 автомобілем марки «MAN L2000», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Центральної, зі сторони с. Олександрівка в напрямку с. Андріївка в с. Новоселівка Слов`янського району Донецької області, останнього осліпило сонячне світло, де біля буд. № 35, всупереч вимог п.19.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, згідно з яким:

- 19.3. у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.

Діючи необережно - проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення не зупинив транспортний засіб яким керував, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, скоїв наїзд правим боковим дзеркалом заднього виду керованого ОСОБА_4 автомобілем на велосипед марки «Салют», червоного кольору під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної події велосипедисту ОСОБА_8 заподіяно закритий двійний перелам лівої плечової кістки (у верхньої та нижньої третинах) зі зміщенням уламків, який відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог п. 19.3 Правил дорожнього руху України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням розглянутої дорожньо-транспортної події.

У скоєнні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 викривається наступними доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України та суду пояснив, що 23 вересня 2018 року приблизно о 07 годині 26 хвилин, він керуючи технічно справним належним ОСОБА_7 автомобілем марки «MAN L2000», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Центральної, зі сторони с. Олександрівка в напрямку с. Андріївка в с. Новоселівка Слов`янського району Донецької області, де його осліпило сонячне світло, де біля буд. № 35, скоїв наїзд правим боковим дзеркалом заднього виду керованого ним автомобілем на велосипед марки «Салют», червоного кольору під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної події велосипедисту ОСОБА_8 було заподіяно тілесні ушкодження. У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_8 , який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, звернувся до суду з Заявою, в якій просить суд розглянути дане кримінальне провадження без його участі. Претензій матеріального та морального характеру не має, просить суд призначити покарання на розсуд суду (а.п.85).

У відповідності до ч. 1 ст. 325 КПК України «Якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого».

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, показань потерпілого, провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Із Протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 23 вересня 2018 року вбачається, що місце дорожньо-транспортної пригоди знаходиться біля будинку № 35 по вулиці Центральній в с. Новоселівка Слов`янського району Донецької області. Велосипед марки «Салют» червоного кольору розташовується на поверхні проїжджої частини вулиці Центральної в с. Новоселівка Слов`янського району Донецької області, на відстані 1,30 м від переднього колеса та 1,60 м від заднього колеса до умовної лінії зображеної на схемі, яка є додатком до Протоколу, та 0,4 м від заднього лівого колеса до правого краю проїзної частини вулиці Центральної по ходу огляду (а.п.27-31).

Із Протоколу огляду транспортного засобу від 10 жовтня 2018 року вбачається, що зовнішнє пошкодження аварійного характеру в правій бічній частині автомобіля, а саме на правій передній двері маються зчеси. Праве зовнішнє дзеркало заднього огляду на момент огляду пошкоджень не має. Перевіркою рульового керування, що всі його деталі надійно закріплені, в бачку гідро підсилювача мається робоча рідина червоного кольору, діаметр рульового колеса 47 см, вільний хід 43 мм. При дії на рульове колесо вліво вправо керовані колеса повертаються в бік без сторонніх шумів та заїдань, в ході ходових випробувань при заведеному двигуні. Перевіркою гальмівної системи встановлено: в ході ходових випробувань гальмівної робочої системи автомобіль було розігнано до 40 км/год., після чого водій в обумовленому місці застосував екстрене гальмування, після всі колеса були заблоковані, автомобіль зупинився, педаль гальма пружна, після натискання повертається у вихідне положення (а.п.42-47).

Із Протоколу огляду транспортного засобу від 10 жовтня 2018 року вбачається, що зовнішнє пошкодження аварійного характеру сконцентроване в лівій частині велосипеду, а саме на сидінні задній кришки маються нашарування речовини червоного кольору, схожа на фарбу. Деформована ліва дуга встановленого багажнику, напрямок деформуючої дії с заду попереду (а.п.48-53).

Із Розписки від 10 жовтня 2018 року вбачається, що ОСОБА_4 зобов`язується зберігати транспортний засіб, а саме вантажний автомобіль марки MAN червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , до вирішення питання по справі (а.п.55).

Із Висновку судової авто-технічної експертизи № 2/19-325 від 24 жовтня 2018 року вбачається, що з технічної точки зору, у дорожній обстановці що склалася, водій автомобіля марки «MAN моделі L2000», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був у разі засліплення - увімкнути аварійну світлову сигналізацію і, не змінюючи смуги руху, зупинити керований ним транспортний засіб, тобто повинен був керуватися вимогами п. 19.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, у дорожній обстановці що склалася, водій автомобіля марки «MAN моделі L2000», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , діючи відповідно до вимог п.19.3 ПДР України, мав у своєму розпорядженні технічну можливості запобігти наступу даної ДТП та уникнути тяжких наслідків події. З технічної точки зору, в розглянутій дорожній ситуації, дії водія автомобіля марки «MAN моделі L2000», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , які не відповідали вимогам п.19.3 Правил дорожнього руху України, знаходились у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки водій ОСОБА_4 , виконуючи вимоги вищезгаданого пункту Правил дорожнього руху України мав технічну можливість запобігти наїзду на велосипедиста ОСОБА_8 . Відомості про механізм плину даної ДТП, що містяться в представлених на дослідження матеріалах провадження, указують на те, що фактичні дії велосипедиста ОСОБА_8 , аж до моменту наїзду автомобіля марки «MAN моделі L2000», р/н НОМЕР_1 , на задню частину керованого ним велосипеду, що рухався прямо в штатному режимі руху - спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідали вимогами Правил дорожнього руху України й не виявляли впливу на настання даної події. З технічної точки зору, оскільки велосипедист ОСОБА_8 , до події рухався прямолінійно - попереду автомобіля марки «MAN моделі L2000», р/н НОМЕР_1 то велосипедист ОСОБА_8 , не міг об`єктивно реагувати на небезпеку що наближається позаду та скільки не будь ефективно впливати на настання даної дорожньої події, і потому, він не мав у своєму розпорядженні технічної можливості запобігти наїзду автомобіля марки «MAN моделі L2000», р/н НОМЕР_1 , на нього. Оскільки, велосипедист ОСОБА_8 , не мав у своєму розпорядженні технічної можливості запобігти наступу даної ДТП - то з технічної точки зору, у дорожній обстановці що склалася, в його діях будь яких невідповідностей з вимогами ПДР України, які перебувають у причинному зв`язку з подією, що настала, не вбачається (а.п.59-63).

Із Висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 2/19-326 від 24 жовтня 2018 року вбачається, що рульове керування автомобіля, що оглядається, «MAN L2000», д/н НОМЕР_1 на момент події перебувало в працездатному стані і яких-небудь несправностей, експлуатаційного характеру, які могли сприяти мимовільній втраті курсової стійкості автомобіля, не виявлене. Ходова частина автомобіля, що оглядається, «MAN L2000», д/н НОМЕР_1 на момент перед подією перебувала в працездатному стані і яких-небудь несправностей, експлуатаційного характеру, які могли сприяти мимовільній втраті курсової стійкості автомобіля, не виявлене. Гальмова система автомобіля, що оглядається, «MAN L2000», д/н НОМЕР_1 на момент події перебувала в працездатному стані і яких-небудь несправностей, експлуатаційного характеру, які могли сприяти мимовільній втраті курсової стійкості автомобіля, не виявлене. Експертним оглядом, яких або несправностей (наявність непрацездатного стану) яких або інших вузлів і агрегатів автомобіля, що оглядається, «MAN L2000», д/н НОМЕР_1 , які могли б привести до мимовільної втрати курсової стійкості автомобіля, не встановлено (а.п.67-72).

Із Висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 2/19-327 від 24 жовтня 2018 року вбачається, що рульове керування велосипеда «Салют» до моменту події перебувало в працездатному стані і яких-небудь несправностей, експлуатаційного характеру, які могли сприяти мимовільній втраті курсової стійкості велосипеда, не виявлене. Ходова частина велосипеда «Салют» до моменту події перебували в працездатному стані і яких-небудь несправностей, експлуатаційного характеру, які могли сприяти мимовільній втраті курсової стійкості велосипеда, не виявлене. Гальмова система велосипеда «Салют» до моменту події перебувала в працездатному стані і яких-небудь несправностей, експлуатаційного характеру, які могли сприяти мимовільній втраті курсової стійкості велосипеда, не виявлене. Експертним оглядом, яких або несправностей (наявність непрацездатного стану) яких або інших вузлів і агрегатів велосипеда «Салют», які могли б привести до мимовільної втрати курсової стійкості велосипеда, не встановлено (а.п.76-80)

Із Висновку судово-медичної експертизи № 304 від 26 жовтня 2018 року вбачається, що в лікувальному закладі у ОСОБА_8 були виявлені наступні тілесні ушкодження: закритий двійний перелом лівої плечової кістки (у верхньої та нижньої третинах) зі зміщенням уламків, який утворився від ударної дії тупого предмета, можливо, у зазначений термін та відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як потребуючий для свого загоєння терміну понад 21 день (3 тижні); множинні садна на шкірі поперекової ділянки, які утворились внаслідок дії тертя, можливо, у зазначений термін та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження утворились в дуже швидкій послідовності одне за другим, майже одночасно, що могло мати місце у зазначених в фабулі ухвали обставинах дорожньо-транспортної пригоди (а.п.83-84).

Згідно правового змісту норм ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 62 Конституції України гарантує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на його користь, саме у цьому полягає основоположний принцип презумпції невинуватості.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні №1-31/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та постанови законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ при винесенні вироків» № 5 від 29 червня 1990 року, в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні, а всі сумніви у справі, в тому числі що стосуються достатності зібраних фактичних даних, якщо вичерпані всі можливості їх доповнення та усунення, повинні тлумачитися і вирішуватися на користь підсудних.

Статті 370, 373 КПК України вказують, що вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього кодексу. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, у правовій державі при ухваленні судового рішення не допускається обвинувальний ухил, по суті якого кожен, хто постав перед судом повинен бути визнаний винним, а навпроти гарантується та усіляко забезпечується презумпція невинуватості особи.

Як правило, чим тяжчим є злочин, тим суворіше суд повинен дотримуватись стандарту доведеності вини під час ухвалення вироку.

Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу.

При цьому саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачений винен.

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Отже, з урахування викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_4 обвинувачення за ч. 1 ст. 286 КК України, знайшло свого підтвердження, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 286 ч. 1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризующих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до злочинів невеликої тяжкості, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків для потерпілого, дані про особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_4 щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодовує потерпілому спричинену шкоду.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.2 «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом… менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд бере до уваги таку правову позицію, зазначену в Постанові ВСУ від 14 квітня 2016 року. Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у Рішеннях від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора та від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі про призначення судом більш м`якого покарання. Так, у Рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.»

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудним, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, задовільно характеризується за місцем мешкання, працює, має на утриманні неповнолітню дитину, добровільно відшкодовує потерпілому спричинену матеріальну шкоду, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що потерпілий не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, в межах санкцій інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Суд також вважає за необхідне не призначати ОСОБА_4 додаткове покарання у виді «позбавлення права керувати транспортними засобами», передбачене санкцією ст. 286 ч. 1 КК України, оскільки при керуванні транспортним засобом ОСОБА_4 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, автомобіль знаходився у технічно справному стані, вперше вчинив необережний злочин, задовільно характеризується за місцем мешкання, працює водієм експедитором і це є його єдиним джерелом існування, також суд приймає до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого після скоєння дорожньо-транспортної пригоди викликав Швидку допомогу, надав допомогу потерпілому, а також те, що потерпілий не наполягає на суворій мірі покарання.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд врахував досудову доповідь Слов`янського міськрайонного Відділу філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області від 20 листопада 2018 року відносно ОСОБА_4 , відповідно до яких, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб) (а.п.87-88).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно Довідки Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової авто-технічної експертизи за Висновком № 2/19-325 від 24 жовтня 2018 року проведеної в кримінальному провадженні № 0002016 складають 858 грн. 00 коп. (а.п.58).

Згідно Довідки Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу за Висновком № 2/19-326 від 24 жовтня 2018 року проведеної в кримінальному провадженні № 0002016 складають 858 грн. 00 коп. (а.п.66).

Згідно Довідки Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу за Висновком № 2/19-327 від 24 жовтня 2018 року проведеної в кримінальному провадженні № 0002016 складають 858 грн. 00 коп. (а.п.75).

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. 00 коп. ( три тисячі чотириста грн. 00 коп.) на користь держави без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави за Висновок експерта № 2/19-325 від 24 жовтня 2018 року за проведення судової авто-технічної експертизи по кримінальному провадженні № 0002016 у розмірі 858 грн. 00 коп. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави за Висновок експерта № 2/19-326 від 24 жовтня 2018 року за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу по кримінальному провадженні № 0002016 у розмірі 858 грн. 00 коп. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави за Висновок експерта № 2/19-327 від 24 жовтня 2018 року за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу по кримінальному провадженні № 0002016 у розмірі 858 грн. 00 коп. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 00 коп.).

Речові докази по справі: велосипед марки «Салют», червоного кольору, який залучений до матеріалів кримінального провадження № 0002016 від 23 вересня 2018 року на підставі Постанови слідчого від 23 вересня 2018 року, що зберігається у потерпілого ОСОБА_8 - у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК України залишити у власності потерпілого ОСОБА_8 .

Речові докази по справі: автомобіль марки «MAN L2000», в кузові червоного кольору, д/н НОМЕР_1 , який залучений до матеріалів кримінального провадження № 0002016 від 23 вересня 2018 року на підставі Постанови слідчого від 10 жовтня 2018 року, що зберігається у ОСОБА_4 - у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК України залишити у власності ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1