КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1435/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 , з яким встановлено відеоконференцзв`язок,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , з внесеними останніми до неї змінами і доповненнями, в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою до 28 грудня 2018 року включно, без визначення розміру застави, щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Запоріжжя, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та тимчасового місця проживання не має, не судимого в силу ст. 89 КК України,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з ухвалою суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначеного кримінального правопорушення, необхідність проведення слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, а також наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_7 подали в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просять її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_8 у період з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги. Зокрема, апелянти звертають увагу, що під час судового засідання слідчим суддею не були досліджені матеріали судової справи № 57/53409/19-к, що, на думку захисників, є грубим порушенням ч. 1 ст. 94, ч. ч. 1, 2 ст. 349 КПК України. Крім того, як відмічають автори апеляції, при винесені оскаржуваної ухвали слідчим суддею, в порушення вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, не було визначено підозрюваному розміру застави, як альтернативи застосованому останньому запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою.

16 листопада 2018 року від захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 надійшли зміни та доповнення до їх апеляційної скарги, в яких вони стверджують, що слідчим суддею не було досліджено всіх обставин кримінального провадження, не здійснено оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості і достовірності, а також у сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Крім цього, апелянти вважають, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, ґрунтується виключно на припущеннях органу досудового розслідування та є необґрунтованою. При цьому захисники звертають увагу, що жодна особа у даному кримінальному провадженні не була визнана потерпілою та жодній особі не було завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Також апелянти стверджують, що відсутні підстави вважати, що у кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. В свою чергу, автори апеляції відмічають, що висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи. На думку сторони захисту, сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , не може бути підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Далі в своїх змінах та доповненнях до апеляційної скарги апелянти зазначають, що ОСОБА_8 має слабкий стан здоров`я, хворе серце, потребує стаціонарного лікування та його перебування в умовах ІТТ ГУ НП у місті Києві стає все більше небезпечним для його життя. Більш того, як запевняють захисники, до ІТТ ГУ НП у місті Києві неодноразово викликалася бригада Центру екстреної допомоги та медицини катастроф міста Києва. Крім того, автори апеляції звертають увагу, що підозрюваний ОСОБА_8 тримається в умовах ІТТ ГУ НП у місті Києві, що, на думку сторони захисту, є порушенням п. 3 ч. 2.1 ст. 2 Правил внутрішнього розпорядку в ізоляторах тимчасового тримання в органах внутрішніх справ, затверджених наказом МВС України від 02 грудня 2008 року № 638, оскільки повністю суперечить вимогам діючого законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, зі змінами і доповненнями до неї, та просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисників ОСОБА_9 і ОСОБА_7 , зі змінами та доповненнями до неї, підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження № 0000956, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 листопада 2013 року за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

05 вересня 2018 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Того ж числа ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

06 вересня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03 листопада 2018 року включно, із визначення застави в розмірі 14665 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 26998265 гривень у національній грошовій одиниці.

30 жовтня 2018 року постановою заступника Генерального прокурора Головного військового прокурора ОСОБА_12 було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до шести місяців.

31 жовтня 2018 року (клопотання датоване 30 жовтня 2018 року) прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою. Це клопотання мотивовано тим, що у провадженні потрібно виконати значний обсяг слідчих та процесуальних дій, необхідних для закінчення досудового розслідування, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який відсутні, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, і, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

31 жовтня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва дане клопотання прокурора було задоволено та продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 28грудня 2018 року включно, без визначення розміру застави.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводам захисників, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням підозрюваного та його захисників, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на значну суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на конкретні обставини даного кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні прокурора ризики є реальними і, хоча вони з часу застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дещо зменшилися, але продовжують існувати по теперішній час. Тому слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Таким чином, доводи захисників стосовно необґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри та про відсутність у цьому кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, слід визнати непереконливими.

В сукупності із вищенаведеним для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційній скарзі, зі змінами та доповненнями до неї.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення про необхідність продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, слідчий суддя не дотримався вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, якою встановлено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, а, згідно з ч. 4. ст. 199 КПК України, і пропродовження строку тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Не визначати такий альтернативний запобіжний захід слідчий суддя вправі, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, лише у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства чи погрозою його застосування, або щодо злочину, який спричинив загибель людини, або щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Жодна із вищенаведених обставин у даному кримінальному провадженні не встановлена. У зв`язку з цим слідчий суддя зобов`язаний був визначити підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків.

Тому, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим фактором, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також враховуючи обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про доцільність визначити підозрюваному ОСОБА_8 заставу в розмірі 5000000 гривень у національній грошовій одиниці, як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, яка буде співмірною з існуючими у кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

До такого переконання колегія суддів дійшла як з огляду на характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , так і на його майновий стан, що, у відповідності до абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, дає підстави для визначення останньому застави у вказаному розмірі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , з внесеними останніми до неї змінами і доповненнями, в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно задовольнити частково, а саме скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , продовжити ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 28 грудня 2018 року включно і в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183, абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити цьому підозрюваному заставу в розмірі 5000000 гривень у національній грошовій одиниці, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , з внесеними останніми до неї змінами і доповненнями, в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 і продовжено строк тримання під вартою до 28 грудня 2018 року включно, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити.
Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28грудня 2018 року включно.

Визначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу в розмірі 5000000 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, банк ГУ ДКСУ в місті Києві, код ЄДРПОУ ДКСУ 37993783, МФО 820172, реєстраційний рахунок 2186).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в даній ухвалі, протягом строку дії даної ухвали.

У разі внесення застави в розмірі, визначеному в даній ухвалі, оригінал документу з відміткою банку, що підтверджує внесення застави, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має надати розпорядження про негайне звільнення підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти та повідомити слідчого, прокурора, слідчого суддю.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого у кримінальному провадженні, прокурора, слідчого судді;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання слідчому у даному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

З моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти у зв`язку з внесенням застави останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4