Провадження № 11-сс/4808/55/18
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , та заступника начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2018 року про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю прокурора ОСОБА_10

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

представник потерпілої ОСОБА_11

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційних скаргах:

- прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати як необґрунтовану внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону в частині обрання альтернативного запобіжного заходу у виді тримання під вартою - застави; постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави. Вважає, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання та обираючи альтернативний запобіжний захід у виді застави, не в повній мірі врахував, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , відноситься до категорії особливо тяжких, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення колі строком до 12 років, і, на думку апелянта, підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення злочину. Вважає, що слідчим суддею не було враховано й характеристику особи підозрюваного, зокрема те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, а тому на даний час встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Апелянт також вважає, що перебуваючи на волі, ОСОБА_8 матиме можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не відшукані ювелірні вироби, викрадені у потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 під час розбійного нападу, тобто є ризики, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім цього, апелянт наголошує на тому, що підозрюваний матиме змогу незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому в ході досудового розслідування стали відомі їх анкетні дані та надані свідчення, що підтверджується наявними в матеріалах справи протоколами негласних слідчих дій, а саме згідно з протоколами про результатами проведених негласних слідчих дій ОСОБА_14 дає вказівку ОСОБА_15 брати вину на себе і вигороджувати його, щоб мати змогу уникнути кримінальної відповідальності, тобто ризики, передбачені п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. В обґрунтування своїх доводів апелянт посилається й на те, що ОСОБА_8 не працевлаштований, основним джерелом існування є грошові кошти, отримані від злочинної діяльності, що свідчить, на думку апелянта, про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи наведене вище, апелянт вважає, що при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , судом не враховано, що під час вчинення кримінального правопорушення до потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 застосовано насильство, небезпечне для життя та здоров`я, а також заподіяно легкі тілесні ушкодження, що викликали короткочасний розлад здоров`я, тому слідчий суддя безпідставно застосовано альтернативний запобіжний захід у виді застави.

- захисник ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить ухвалу слідчого судді скасувати як необґрунтовану внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 від 05.11.2018року у кримінальному провадженні №0000827 - відмовити повністю. В обґрунтування своїх доводів апелянт посилається на те, що слідчим суддею не прийнято до уваги ту обставину, що відносно ОСОБА_8 вже обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у іншому кримінальному провадженні, а саме у клопотанні слідчого про продовження строку запобіжного заходу від 29.10.2018 року зазначено про необхідність перевірити причетність ОСОБА_8 до розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_16 11.02.2018 року. На думку апелянта, слідчим не додано жодних належних доказів вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України. Вважає, що показання свідка ОСОБА_17 від 02.11.2018 року є фікцією, оскільки останній не має відношення до правопорушення, а його показання, на думку апелянта, є фактично показаннями із чужих слів. Захисник вважає, що в матеріалах провадження відсутні докази обґрунтованої підозри. В апеляційній скарзі посилається також на те, що слідчим не було об`єднано в одне провадження дві справи відносно однієї і тієї ж особи - ОСОБА_8 , як це вимагає ст. 217 КПК України, що на думку апелянта свідчить про упередженість слідчого. Стверджує, що жодного іншого виконавця кримінального правопорушення, в замовлені якого підозрюють ОСОБА_8 , до теперішнього часу не встановлено. Вказує, що в судовому засіданні прокурором не надано постанову про виділення матеріалів із кримінального провадження №000827, яке фактично виділено із первинного кримінального провадження №0000055, при цьому, прокурор і слідчий не змогли пояснити термінову необхідність виділення основного провадження (епізоду) в окреме провадження з метою оголошення підозри ОСОБА_8 , замість того щоб оголосити нову чи змінити вже наявну підозри. Не погоджується з твердженнями органами досудового розслідування про наявність ризиків, заявлених у клопотанні. В обґрунтування своєї позиції щодо відсутності заявлених органами досудового розслідування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, апелянт посилається на наступне, а саме: міцні соціальні зв`язки, виключно позитивну характеристику, наявність власного житла де ОСОБА_8 і проживає, має на утриманні дружину та малолітню дитину, інших дітей дорослого віку про яких піклується. Крім цього, апелянт просить врахувати вік підозрюваного, якому вже майже 60 років, він є інвалідом II групи за станом здоров`я пожиттєво, оскільки має цукровий діабет II типу, та значні проблеми із серцем, доказам чого є оригінал пенсійного посвідчення, який знаходиться у матеріалах справи. Апелянт посилається також на те, що у слідства відсутні будь-які належні відомості щодо знайомства ОСОБА_8 із ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , а також те, що підозрюваний може вплинути на потерпілих та свідків, яких вже було допитано та їх дані вже використано слідством. Вказує, що ОСОБА_8 здав свій закордонний паспорт та 06.11.2018 самостійно прибув на виклик слідчого, а потім і до суду. Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що 05.11.2018 року ОСОБА_8 звільнено з під варти, і цього ж дня йому знову оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину та вручено клопотання про тримання під вартою. Апелянт зазначає, що ОСОБА_8 сумлінно виконував покладені на нього обв`язки. На думку апелянта, вказані ним обставини однозначно свідчать про відсутність наміру у ОСОБА_8 ухилятися від слідства чи суду.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, та застосовуючи щодо ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у виді тримання піл вартою із визначенням застави у розмірі 264300 грн., виходив як з норм національного законодавства, так й з практики Європейського суду з прав людини, враховуючи при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, а також даних, що характеризують особу підозрюваного. При прийнятті рішення щодо визначення розміру застави, слідчий суддя врахував приписи ст.ст. 182, 183 КПК України, та визначив заставу - 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, обґрунтувавши свій висновок, що саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення альтернативного виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою застави, в задоволенні апеляційної скарги захисника просив відмовити в повному обсязі;

- захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 просили задовольнити вимоги поданої захисником апеляційної скарги, в задоволенні апеляційної скарги прокурора просили відмовити;

- представник потерпілої ОСОБА_11 підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити частково, в задоволенні апеляційної скарги захисника - відмовити, ухвалу слідчого судді - скасувати, прийняти нову, виходячи з наступного.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , перебуває у неприязних відносинах із своєю колишньою дружиною ОСОБА_20 , яка у жовтні 2017 року заявила про намір розлучитися з ним. У своїх неприязних відносинах з дружиною, ОСОБА_21 звинувачував свою тещу ОСОБА_12 , якій неодноразово при особистих зустрічах та в телефонному режимі в період з жовтня 2017 року по вересень 2018 року погрожував фізичною розправою та вбивством. В лютому 2018 року ОСОБА_8 дав вказівку ОСОБА_15 , який перебуває з ним у боргових зобов`язаннях, організувати та виконати напад на помешкання по АДРЕСА_1 де проживає ОСОБА_12 . Після цього ОСОБА_15 спільно з невстановленою під час досудового розслідування особою залучив до вчинення нападу на помешкання ОСОБА_12 виконавців ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Після цього 10.02.2018 приблизно о 19.00 год. ОСОБА_18 , спільно з ОСОБА_19 , з відома та за вказівкою організатора ОСОБА_8 та пособника ОСОБА_15 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, проникли в житловий будинок по АДРЕСА_1 , де застосовуючи фізичне насильство до власників ОСОБА_12 , якій згідно з висновком судово-медичної експертизи спричинено тілесні ушкодження закрита черепно-мозкова травма із струсом головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також забій м`яких тканин лобної ділянки, лівої брови, обох повік лівого ока і лівої виличної ділянки, з наявністю синця та травматичного набряку м`яких тканин із крововиливом під кон`юнктуру лівого очного яблука, забій м`яких тканин нижньої щелепи та лівої щоки з наявністю синця та травматичного набряку м`яких тканин, синців грудної клітки, живота, лівої китиці, лівого плеча та лівого ліктьового суглобу, правого та лівого передпліччя та в ділянці правої гомілки, садно в ділянці правого променево-зап`ясного суглобу, на місці яких утворився рожевий епідерміс, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та ОСОБА_13 , якому згідно з висновком судово-медичної експертизи спричинено закриту черепно-мозкову травму із струсом головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, забій м`яких тканин нижньої щелепи, з наявністю синця та травматичного набряку м`яких тканин, крововиливи нижньої губи, синці в ділянці шиї та живота, садна в ділянках лівого передпліччя і лівого променево-зап`ястного суглобу та в ділянці правого променево-зап`ястного суглобу, на місці яких утворився рожевий епідерміс, перелом коронкової частини четвертого зуба на верхній щелепі зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 56 000 грн. та золотими сережками круглої форми, золотою обручкою, золотим перснем з каменем білого кольору, золотими сережки у вигляді горошинки.

05.11.2018 ОСОБА_8 оголошено про підозру за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України (а.п. 33-36).

05.11.2018 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без можливості внесення застави, яке було задоволено ухвалою слідчого судді від 06.11.2018 року, проте з визначенням розміру застави 264300 грн. (а.п. 70-75).

В своїх апеляційних скаргах на вказану ухвалу слідчого судді апелянти, а саме: прокурор, - висловив свою незгоду в частині обрання застави, як альтернативного виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою; захисник незгідний в частині задоволення клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав відсутності як обґрунтованої підозри, так й ризиків, визначених у клопотанні.

Колегія суддів, перевіряючи в повному обсязі апеляційні доводи учасників провадження, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, 11.02.2018 року внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000827 з правовою кваліфікацією за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України, про те, що 11.02.2018року о 01-54 год. в чергову частину Косівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області поступило повідомлення від громадянки ОСОБА_20 про те, що 10.02.2018 року приблизно о 19-00 год. невідомі особи проникли у житловий будинок її батьків, де застосовуючи фізичне насильства до ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 56000 грн. та ювелірними виробами, а саме: сережками, обручкою і перснем (а.п. 5).

З цього приводу було розпочате досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні та 05.11.2018 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України (а.п. 33-36).

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що вагомість наявних доказів свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України.

Так, як вбачається з протоколу допиту свідка ОСОБА_17 від 02.11.2018 року (а.п. 9-10), останній пояснив, що в січні 2018 року ОСОБА_22 в присутності ОСОБА_8 пропонували йому заробити гроші, зокрема треба було наказати, тобто «вломитись» до хати та побити, а потім підпалити чи підірвати будинок ОСОБА_23 , він відмовився, проте ОСОБА_24 почав переконувати його в тому, що все буде добре та ні йому, ні комусь з його друзів АТО-шників ніхто не запідозрить, оскільки в них не має причин це робити. ОСОБА_17 від вказаної пропозиції відмовився.

З допиту потерпілої ОСОБА_12 від 12.02.2018 року, 16.05.2018 року вбачається, що до їх будинку вломились невідомі особи в масках та вчинили розбійний напад, викравши гроші та ювелірні прикраси. У вчиненні вказаного розбійного нападу вона нікого не підозрює (а.п. 16-18, 22-24).

В ході додаткового допиту потерпілої ОСОБА_12 від 16.05.2018 року (а.п. 25-28), остання додала, що, на її думку, до вчинення розбійного нападу та крадіжки може бути причетний колишній чоловік її доньки - ОСОБА_8 .

Аналогічні пояснення щодо розбійного нападу, надав ОСОБА_13 12.02.2018 року, 16.05.2018 року (а.п. 19-24), додав, що у розбійному нападі нікого не підозрює.

Свідок ОСОБА_20 , під час надання пояснень 11.02.2018 року, також вважала, що до події розбійного нападу на її батьків міг бути причетний її колишній чоловік ОСОБА_8 (а.п. 29-32).

Оскільки згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, вважаю, що матеріли провадження містять достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у організації ОСОБА_8 нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаному з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України.

Підозра у вчиненні цього діяння обґрунтовується, зокрема, показаннями свідка ОСОБА_17 , протоколом огляду місця події, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також протоколом допиту свідка ОСОБА_20 .

Між тим, матеріали, долучені до клопотання слідчого не містять даних про вручення підозри ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , їх протоколи допитів, які б дозволили перевірити обґрунтованість підозри саме в цій частині або даних про проведення слідчим будь-яких процесуальних дій на підтвердження вказаних в підозрі обставин.

Також, прокурор заявив клопотання про дослідження протоколів НСРД про результати аудіо-, відео контролю особи від 09.10.2018 року та від 10.10.2018 року, з яких вбачається, що вони відносяться до матеріалів кримінального провадження за №0000347 за ч. 2 ст. 194 КК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне їх не враховувати при прийнятті рішення, оскільки вони отримані в рамках кримінального провадження №0000347 за ч. 2 ст. 194 КК України, а ухвалу слідчого судді, відповідно до вимог ст. 257 КПК України, про можливість використання їх в якості доказів по кримінальному провадженню за №0000827 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України, прокурором не додано.

Крім того, й додані до клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу протоколи допиту потерпілих ОСОБА_12 ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_20 , отримані під час проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000055, відомостей про те, що вказане кримінальне провадження №0000055 об`єднано з кримінальним провадженням №0000827, або виділено з нього, прокурором не надано.

В рамках кримінального провадження №0000827 вказані вище особи не допитувались.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду також пояснив, що кримінальне провадження №0000827, це окреме провадження щодо ОСОБА_8 , пояснюючи необхідність обрання самостійного запобіжного заходу в межах підозри за передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України, тим самим засвідчив, що кримінальне провадження за ч. 1 ст. 129, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 194 КК України щодо ОСОБА_8 розслідується самостійно.

Колегія суддів звертає увагу, що підозра оголошена ОСОБА_8 , копія якої міститься в матеріалах кримінального провадження №0000827, не є новою підозрою або зміненою раніше повідомленої підозри за ч. 1 ст. 129, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 194 КК України, в розумінні ст. 279 КПК України.

Даних про те, з підтвердженням такого факту відповідним витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування, що вказані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження, та в межах такого провадження проводиться слідчі дії, прокурором не додано, що унеможливлює встановлення або заперечення такого факту.

Таким чином, прокурор до підозри в межах кримінального провадження №0000827 додано лише один документ протокол допиту свідка ОСОБА_17 , про можливу причетність ОСОБА_8 до вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України.

Разом з тим, вказаний протокол допиту свідка ОСОБА_17 підтверджує можливу причетність ОСОБА_8 до вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то доводи захисника про те, що слідчим не додано жодних належних доказів вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України, не є слушними.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, з огляду на наведені у клопотанні слідчого відомості, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України.

Згідно частини першої ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Апеляційним переглядом встановлено, що при обрані запобіжного заходу ОСОБА_8 , у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, слідчим суддею об`єктивно взято до уваги дані про його особу, а також те, що він обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 187 КК України, що полягає у організації нападу на сім`ю ОСОБА_16 з метою заволодіння їх майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , поєднаному з проникненням у житло.

Перевіряючи доводи клопотання органу досудового розслідування на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненому злочині, а також суспільну небезпечність самого злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема знищити, спотворити або приховати документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню тощо. Отже, заявлені у клопотанні органу досудового розслідування ризики є реальними, тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів дійшла висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_25 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовим позиціям ЄСПЛ.

При обранні такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, колегія суддів враховує як обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, так і потребу органу слідства у проведенні ряду слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин даного кримінального провадження, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Між тим, визначений в оскаржуваній ухвалі розмір застави, в якості альтернативного запобіжного заходу, - 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 264300 грн., не в повній мірі узгоджується з вимогами і положеннями ч. 3 ст. 183 КПК України в частині обґрунтованості обраного ним розміру застави.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Між тим, діючим законодавствам передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Колегія суддів вважає підозру ОСОБА_8 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, який передбачає організацію нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаному з проникненням у житло, з урахуванням його особи та підвищену суспільну небезпечність вчиненого підозрюваному діяння, резонансність справи та суспільний інтерес, що характеризуються можливістю осуду з боку суспільства, виключним випадком.

При визначенні підозрюваному розміру застави, колегія суддів враховує виключні обставини, практику Європейського суду з прав людини в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Отже, застава в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на думку колегії суддів, не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 своїх процесуальних обов`язків, та вважає доцільним визначити підозрюваному заставу, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у межах, що перевищують максимальний розмір застави для осіб обвинувачених у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 року, що складає 1057200 грн., що буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_8 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Саме такий розмір застави, на переконання колегії суддів, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків, та є помірним для ОСОБА_8 .

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження, а тому в задоволенні його апеляційної скарги належить відмовити, а доводи апеляційної скарги прокурора частково підтвердженні, у зв`яжу із чим апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та прийняти нову.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 376, 12, 176-178, 182, 183, 194, 404, 407, 419 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу заступника начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2018 року про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

Прийняти нову, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 04 січня 2019 року включно.

Визначити заставу 600 (шістсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1057200 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, р/р: 2265).

Підозрюваний, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок, у разі невнесення застави, - підлягає взяттю під варту.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований чи проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утриматись від спілкування з усіма свідками, потерпілими в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

Роз`яснити ОСОБА_8 , що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_9 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5