НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/3191/18
Провадження № 1-кп/0182/271/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.03.2019 року м. Нікополь
Нікопольський міскрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, внесене 20 червня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002598 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, має малолітнього сина ОСОБА_4 2018 р.н., який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

20.06.2017 р. приблизно о 03.30 год. ОСОБА_3 знаходився біля будинку № 101 по вул. Патріотів України в м. Нікополь Дніпропетровської області, де побачив автомобіль «ВАЗ 2108» д/з НОМЕР_1 , кольору темно-зелена перлина. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 скориставшись відсутністю власника, а також тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, із корисливих мотивів підійшов до вказаного автомобіля і ключем від власного автомобіля, який мав при собі, відкрив водійські двері автомобіля, після чого сів в салон та ключем, який мав при собі запустив двигун у робочий стан. Після чого, на вказаному автомобілі доїхав до території домоволодіння АДРЕСА_2 , де на деякий час залишив його у дворі вказаного домоволодіння. Потім, вказаний автомобіль перегнав до орендованого гаражу, який розташований на території домоволодіння АДРЕСА_3 , де його залишив та в подальшому частково розукомплектував.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) - НОМЕР_2 , що належить потерпілій ОСОБА_6 , чим спричинив останній згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 774 від 26.04.2018 матеріальну шкоду на суму 7075,80 грн.

Вказані умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч.1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою провину визнав і повідомив, що знайомий з потерпілою, яка є його сусідкою. У них нормальні стосунки і йому було добре відомо, що власником цієї машини є саме ОСОБА_7 . Оскільки його власна машина аналогічної моделі була зламана, а йому терміново треба було поїхати гуляти, то він вирішив скористатися автомобілем сусідки. Для цього він вночі підійшов до автомобіля. який стояв у дворі будинку, де він проживає і за допомогою ключа від власного автомобіля відчинив його, завів і поїхав гуляти. Після чого, залишив автомобіль в орендованому ним гаражі у своєї знайомої ОСОБА_8 , яка на даний час померла і саме у неї були вилучені частини цього автомобіля, оскільки протягом 6-7 місяців, він розбирав його в приміщенні гаражу і продавав на запчастини. В скоєному щиро кається, просив не позбавляти його волі і врахувати його стан здоров`я, ту обставину, що він проживає з родиною і має на утриманні фактично двох малолітніх дітей. Позовні вимог потерпілої визнає і не заперечував проти їх задоволення в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений є її сусідом і між ними ніколи не було конфліктів. Напередодні ввечері вона пізно повернулася з роботи і не встигла поставити автомобіль на стоянку. Тому лишила його у дворі будинку. Вночі спрацювала сигналізація і її чоловік вибіг на вулицю і тільки побачив, як автомобіль їхав. Він довго біг за автомобілем, але не наздогнав. Після чого, вони з участю співробітників поліції переглядали відеозаписи камер зовнішнього спостереження, які встановлені на приміщенні магазину, розташованого з боку, в їх будинку і бачили зображення чоловіка дуже схожого на обвинуваченого, якого вона добре знає. Але сам факт викрадення автомобіля камери не зафіксували, оскільки це місце не перебуває під відеоспостереженням. Розшукували автомобіль приблизно 7 місяців і повернули їй лише кузов від нього, який вона вимушена була здати на металобрухт, оскільки автомобіль без двигуна, повністю не придатний для використання за призначенням. Просила задовольнити її позовні вимоги і стягнути з обвинуваченого вартість матеріальної шкоди, яка визначена відповідно до висновку експерта 7075грн. 80 коп.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, які за клопотанням прокурора та за згодою сторін провадження досліджені під час судового розгляду.

Згідно протоколу огляду місця події від 20.06.2017р., проведеного за участю потерпілої в період часу з 04год 20 хвил. до 05год 00 хвил. (а.п.12-17 з фотознімками) встановлено, що місцем вчинення злочину є територія, розташована біля будинку №101 по вул. П. України в м. Нікополі, поруч знаходиться будинок № 103. Біля вказаного будинку, на відстані приблизно 3 м від лівого кута потерпіла залишила свій автомобіль, який було викрадено. Згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи №774 від 26.04.2018 року (а.п.28-38 з фотознімками), ринкова вартість (С) автомобіля «ВАЗ 2108», реєстраційний номер: НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , який належить громадянину ОСОБА_9 за домовленістю з яким, ОСОБА_6 користувалася зазначеним автомобілем до моменту його викрадення 20.06.2017 року, становить: С= 34670, 35 грн.( тридцять чотири тисячі шістсот сімдесят гри. 35 коп.). Величина матеріального збитку (У), завданого власнику КТЗ автомобіля «ВАЗ 2108», реєстраційний номер : НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , який пошкоджено в результаті викрадення 20.06.2017 року, в цінах на час виконання даної експертизи, становить: у = Сврз = 7075,80 грн. (сім тисяч сімдесят п`ять грн. 80 коп.). Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.03.2018 р.( а.п. 48-51) свідок ОСОБА_10 вказала на ОСОБА_3 , як на чоловіка, який орендував в неї гараж з вересня 2017 року та особисто він поставив туди автомобіль ВАЗ 2108 зеленого кольору, де зберігав. Згідно протоколу огляду від 28.03.2018, який проведений за участю потерпілої ОСОБА_6 (а.п. 53-58 з фототаблицею) в гаражі, який розташований на території домоволодіння АДРЕСА_3 посередині гаражу виявлений автомобіль ВАЗ 2108 зеленого кольору, який знаходиться в напіврозібраному стані. З середини автомобіля зняте сидіння водія, на якому мається чохол з матерії сірого кольору, з багажника знято нижній поролон, знято дві передні двері автомобіля, на вказаних дверях наявні дзеркала, з автомобіля також знята верхня оббивка даху та бокова обшивка, на автомобілі відсутні номерні знаки, знято підлогове заднє покриття. Вище переліченні речі перебувають в гаражі поруч з автомобілем. У моторному відсіку відсутній акумулятор, при візуальному огляді у моторному відсіку на стінці закріплена дублююча табличка на якій є напис ВАЗ ХТА210800М0894881 двигун 2108. В середині верхня частина панелі (торпеди) розукомплектована, салон також розукомплектований, на передньому крилі є пошкодження в виді вм`ятин. В ході огляду виявлено та вилучено автомобіль ВАЗ 2108 VIN НОМЕР_2 без номерних знаків та запчастини, деталі від нього. В ході огляду потерпіла за загальними рисами впізнала вищевказаний автомобіль як свій. Відповідно до ухвали слідчого судді 29.03.2018 року (а.п.65-67) надано дозвіл на проведення огляду приміщення гаражу. Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.03.2018 р.( а.п. 70-72) свідок ОСОБА_11 вказала на ОСОБА_3 , як на чоловіка, який 20.06.2017 р. приблизно 04.30 год. поставив у дворі її домоволодіння АДРЕСА_2 автомобіль ВАЗ 2108 зеленого кольору.

Оцінюючи докази у їх сукупності, з точки зору допустимості і належності, суд вважає, що вони є достатніми для встановлення винуватості обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацією за ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, яке відповідно до вимог ст.. 12 КК України є умисним злочином середньої тяжкості. Суд враховує ту обставину, що під час досудового розслідування обвинувачений, який вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину, визнавав свою провину як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні і давав правдиві покази, що є обставинами, які пом`якшують його вину. ОСОБА_3 задовільно характеризується за місцем постійного проживання, де зареєстрований, має на утриманні фактично двох малолітніх дітей. Суд враховує позицію потерпілої, яка не наполягала на призначенні обвинуваченому покарання, пов`язаного з позбавленням волі, у разі вжиття заходів щодо відшкодування завданої їй шкоди. Обставин, які обтяжують вину обвинуваченого судом не встановлено. Приймаючи до уваги, що покарання має бути достатнім для перевиховання обвинуваченого і для запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів, вважаю, що покаранням достатнім для виправлення обвинуваченого , за пропозицією сторони обвинувачення, в даному випадку буде покарання в межах санкції ч.1 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі, з можливістю застосуванням ст.75,76 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки, відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вина обвинуваченого у заволодінні транспортним засобом потерпілої ОСОБА_6 доведена і визначена під час досудового розслідування вартість відновлювальних робіт транспортного засобу сторонами не оспорюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які складають 700 гривень.

Керуючись ч.2. ст.124, 369-371, 374 КПК України, ст. 1166 К України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням строком на два роки. Відповідно до вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_6 7075 гривень 80 копійок.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 700 (сімсот) гривень.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 2108 VIN НОМЕР_2 зеленого кольору та запчастини, деталі до нього, які переданні на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити в її користуванні. Пару рукавичок, з тканини чорного кольору, які зберігаються в камері схову речових доказів Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Негайно після проголошення вироку, його копію вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1