Справа № 128/2099/18
ВИРОК
Іменем України

16 листопада 2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000701 від 13.07.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с.Агрономічне, Вінницького району та області, українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта середньо-спеціальна, розлученого, раніш не судимого,

за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 13.07.2018 року о 03 год. 30 хв. проходячи по АДРЕСА_2 , помітив огороджену територію, після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 з метою незаконного збагачення, розуміючи протиправність своїх дій, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, о 03 год. 35 хв. переліз через цегляний паркан вищевказаного будинку, де, взявши цеглину, яка знаходилась на подвір`ї, розбив скло автомобіля «Сitroen jumper», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на території того ж домоволодіння, та, після розбиття цеглою бокового скла, о 03 год. 44 хв., проник до вказаного автомобіля, звідки вчинив крадіжку, помістивши до кишені власних штанів, FM модулятора «Digital POWER DP 22», чорного кольору, належного ОСОБА_5 , вартість якого згідно висновку експерта Вінницького НДЕКЦ № 543 від 25.07.2018 року, становить 297 гривень.
Після чого, залишивши автомобіль, та, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок інших осіб, через металеві двері, які були не зачинені на ключ, о 04 год. 29 хв. проник до підвального приміщення будинку, що розташований на території того ж домоволодіння, звідки виніс та перекинув через цегляний паркан подвір`я 5 декоративних корзин для квітів, належних ОСОБА_5 , вартість яких згідно висновку експерта Вінницького НДЕКЦ № 543 від 25.07.2018 року, становила 405 гривень.
В подальшому, ОСОБА_4 , перекинувши через паркан зазначені корзини, та, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, намагався залишити територію подвір`я, перелазячи через паркан, однак, злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив замах на завдання потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 702 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що він дійсно проходячи повз буд. АДРЕСА_2 , вирішив вчинити крадіжку з подвір`я даного будинку. Для цього він переліз через паркан і побачивши автомобіль, взяв цеглину та розбив бокове скло. З автомобіля він вчинив крадіжку FM модулятора, а потім через металеві двері, які були не зачинені на ключ проник до підвального приміщення будинку, що розташований на території того ж домоволодіння, звідки виніс та перекинув через цегляний паркан подвір`я 5 декоративних корзин для квітів. Після чого він був затриманий працівниками охорони. У скоєному розкаявся, жалкує про вчинене, відчуває сором та просить суворо його не карати.
Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, характеризуючих його особу і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в інше приміщення та сховище.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, те що він раніше несудимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відсутність матеріальних та моральних претензій від потерпілої сторони, яка також у визначенні міри покарання поклалася на розсуд суду.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення з застосуванням ст.75 КК України, та звільненням від призначеного покарання з застосуванням випробування.

При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні
покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який
визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати
вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення
покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи
законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації
покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення
засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого підлягають до стягнення на користь держави судові витрати за проведення судово товарознавчої експертизи на суму 715,00 грн.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначивши іспитовий строк тривалістю в 2 роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу до вступу вироку в чинність ОСОБА_4 не встановлювалася, підстав для її обрання - суд не вбачає.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню на загальну суму 715,00 грн.

Речовий доказ СD-диск із відеозаписом камер спостереження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ 5 декоративних корзин та FM модулятор «Digital POWER DP 22», чорного кольору, передані на зберігання ОСОБА_5 , повернути в повне розпорядження потерпілої.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1