Справа № 493/309/17
Провадження № 1-кп/493/6/19

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі

ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ ОСОБА_1

ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ - ОСОБА_2

ПРОКУРОРА ОСОБА_3

ОБВИНУВАЧЕНОГО ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені в ЄРДР за № 0000060 та № 0000122, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомир, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, непрацюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , який фактично проживав у АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1)08.12.98. Корольовським районним судом м.Житомира за ст.. 140 ч.3, 44 КК України (в ред..1960 р.) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією частини майна;

2)09.04.2001. Корольовським районним судом м.Житомира за ст..ст.17 ч.2, 140 ч.3, 17 ч.2, 140 ч.2, 81 ч.2, 145 ч.1, 205, 89 ч.1, 42 КК України (в ред..1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

3)05.04.2005. Корольовським районним судом м.Житомира за ст..185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

4)22.07.2005. Корольовським районним судом м.Житомира (з урахуванням зміни вироку ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 20.09.2005.) за ст. 185 ч.4, 70 ч.4, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

5)13.04.2010. Богунським районним судом м.Житомира за ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

6)30.04.2010. Корольовським районним судом м.Житомира за ст.. 185 ч.3, 263 ч.1, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі;

7)28.10.2014. Корольовським районним судом м.Житомира за ст.185 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

8)20.04.2017. Любашівським районним судом Одеської області за ст..15 ч.2, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст..75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

9)27.07.2017. Андрушівським районним судом Житомирської області за ст..289 ч.1, 185 ч.3, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

10)20.03.2018. Корольовським районним судом м.Житомира за ст.185 ч.3, 15 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 71, 70 ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України,

В С Т А Н О В И В :

13 січня 2017 року приблизно о 18 годині ОСОБА_6 з метою протиправного заволодіння майном, розбивши віконне скло, проник до житлового будинку ОСОБА_7 , розташованого в АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_7 майно: золоту обручку з каменем цирконію вагою 3 г вартістю 3547 грн та золоту каблучку у вигляді печатки вагою 3,5 г вартістю 4323 грн, чим заподіяв потерпілій матеріальні збитки на суму 7870 грн.

Крім того, 21 січня 2017 року приблизно о 19 годині ОСОБА_6 з метою протиправного заволодіння чужим майном, розбивши віконне скло, проник до будинку ОСОБА_8 , розташованого в АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав будівельний фен марки «Ростех» вартістю 237 грн та перфоратор марки «Форте» вартістю 1778 грн, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на суму 2015 грн.

Крім того, 30 січня 2017 року приблизно о 17 годині ОСОБА_6 , порушуючи недоторканість житла, розбивши віконне скло, проник до житлового будинку ОСОБА_9 , розташованого в АДРЕСА_4 .

Крім того, 14 лютого 2017 року приблизно о 18 годині ОСОБА_6 з метою протиправного заволодіння чужого майна , розбивши віконне скло, проник до житлового будинку ОСОБА_10 , розташованого в АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав телевізор марки «Оріон» вартістю 2328 грн, мобільний телефон марки «Самсунг» вартістю 93 грн, флеш-карту пам`яті на 16 ГБ вартістю 241 грн, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальні збитки на суму 2662 грн.

Крім того, 17 лютого 2017 року приблизно об 11 годині ОСОБА_6 з метою протиправного заволодіння чужим майном, відчинивши вхідні двері принесеними із собою плоскогубцями, проник до житлового будинку ОСОБА_11 , розташованого в АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав системний блок вартістю 5130 грн, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Крім того, 18 лютого 2017 року приблизно об 11 годині ОСОБА_6 з метою протиправного заволодіння чужим майном, відчинивши вхідні двері принесеними із собою плоскогубцями, проник до житлового будинку ОСОБА_11 , розташованого в АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав системний блок вартістю 5130 грн, ноутбук марки «Lenovo» вартістю 8053 грн, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток на суму 13183 грн.

Сукупність досліджених доказів дає суду підстави вважати встановленим, що своїми навмисними діями, які виразились у таємних викраденнях чужого майна (крадіжках), вчинених повторно, поєднаних з проникненням у житло, ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України, а навмисними діями, що виразилися у незаконному проникненні до житла особи, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що він проживав у АДРЕСА_2 , разом зі своєю співмешканкою. 13 січня 2017 року у вечірній час він помітив, що в одному будинку (за якою адресою, не пам`ятає) не горіло світло та не було видно слідів на снігу. Зрозумівши, що господарів не було вдома, він вирішив викрасти майно. З цією метою розбив віконне скло, проник до будинку, де побачив у вазі на столі дві золоті каблучки, викрав їх, потім продав незнайомій особі на ринку, кошти витратив не власні потреби.

21 січня 2017 року він з метою крадіжки таким же чином проник до будинку, що розташований у АДРЕСА_4 одній із кімнат він помітив будівельний фен та перфоратор, викрав їх та продав незнайомій людині.

30 січня 2017 року у вечірній час він розбив скло та проник до житлового будинку, з якого нічого не викрадав, мети заволодіння майном з цього будинку в нього не було.

14 лютого 2017 року з метою крадіжки він розбив віконне скло та проник до житлового будинку, звідки викрав телевізор, неробочий мобільний телефон та флеш-карту, які потім продав незнайомій людині.

17 лютого 2017 року він з метою крадіжки, пошкодивши скобу навісного замка, проник до житлового будинку свого знайомого ОСОБА_13 та викрав звідти системний блок, продав його. Однак ОСОБА_11 виявив цей системний блок у особи, якій він продав його, та повернув собі.

Наступного дня він аналогічним чином з метою крадіжки знову проник до будинку ОСОБА_11 , звідки викрав той же системний блок та ноутбук, які продав на ринку незнайомій людині. Кошти, які він отримував від реалізації викраденого майна, потратив на власні потреби.

У скоєному він розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює та просить їх не досліджувати. Цивільні позови потерпілих визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою всіх учасників судового розгляду суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме, що відповідно до ч.2 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.162 КК України, класифікується як злочин невеликої тяжкості, а відповідно до ч.4 ст.12 КК України злочини, передбачені ч.3 ст.185 КК України, класифікуються як тяжкі злочини, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю злочинів.

До обставин, що обтяжують його покарання, суд відносить рецидив злочинів.

Також суд враховує досудову доповідь Балтського РС філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, згідно якого відбування покарання обвинуваченим без позбавлення або обмеження волі створює критично потенційну небезпеку для суспільства та окремих його членів та високу ймовірність скоєння повторного правопорушення.

За таких обставин суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, так як тільки за умови відбування такого виду покарання можливе виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Також судом враховується, що ОСОБА_6 вчинив інкриміновані кримінальні правопорушення до ухвалення вироків Любашівського районного суду Одеської області від 20.04.2017., Андрушівського районного суду Житомирської області від 27.07.2017. та Корольовського районного суду м.Житомира від 20.03.2018., а також, що вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 20.03.2018. йому призначене остаточне покарання з урахуванням покарання, призначеного вироком Любашівського районного суду Одеської області згідно ст.71 КК України, а також з урахуванням покарання, призначеного вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 27.07.2017. згідно ч.4 ст.70 КК України, тому суд призначає ОСОБА_6 остаточне покарання у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України з урахуванням покарання, призначеного вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 20.03.2018. шляхом часткового складання призначених покарань.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підлягають задоволенню, так як матеріальних збитків їм завдано злочинними діями обвинуваченого, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 позови визнав у повному обсязі, розмір збитків обвинуваченим не оспорюється, на час ухвалення вироку збитки потерпілим не відшкодовані.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 та ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;

-за ч.1 ст.162 КК України у виді одного року обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст..70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань частково приєднати покарання, призначене вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 20.03.2018., у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі в частині шести місяців позбавлення волі та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати від дати набрання вироком чинності та зарахувати у строк відбування ним покарання відбуту частину покарання за вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 20 березня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 7870 грн, на користь ОСОБА_8 2015 грн, на користь ОСОБА_10 2662 грн, на користь ОСОБА_11 13183 грн.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, а також надіслати потерпілим не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_14