КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0006268 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

- 10.07.2012 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та витрат, пов`язаних із залученням експерта.

_________________________________________________________________
Справа №11-кп/824/1151/2018 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_1
Як встановив суд у вироку,ОСОБА_6 , 12.06.2017 року приблизно о 13 год., знаходячись біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, безперешкодно зайшов до під`їзду 1 за вищевказаною адресою.
Перебуваючи в під`їзді вищевказаного будинку, ОСОБА_6 пройшов по сходах на другий поверх, з метою відшукати квартиру, в якій могло б зберігатися чуже майно, яке у подальшому можна було б таємно викрасти.
Знаходячись на другому поверсі вищевказаного будинку, ОСОБА_6 побачив вхідні двері, що ведуть до квартири АДРЕСА_4 , та з метою забезпечення безпеки постукав у вхідні двері. Не почувши відповіді та зрозумівши, що у квартирі нікого не має, ОСОБА_6 за допомогою заздалегідь заготовлених відмичок, які знаходились в сумці, яка була при ньому, та шляхом підбору відмичок для відмикання замка, відчинив двері та проник до квартири, де з коридору при вході викрав речі, що належать ОСОБА_8 , а саме: сумку чоловічу «Carlos», вартістю 300 гривень, грошові кошти у сумі 400 гривень, ручку чорного кольору, вартістю 100 гривень, каблучку з жовтого металу, вартістю 3 288 гривень, загальною вартістю 7 088 гривень.

Після чого, ОСОБА_6 разом з викраденим майном вийшов з приміщення квартири, де був викритий та затриманий, тобто ОСОБА_6 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , вважаючи вирок суду незаконним в частині призначеного покарання через надто суворе покарання в диспозиції його особистості та скоєного, просить переглянути вирок в частині законності призначеного покарання в диспозиції ст. 65 КК України.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при винесенні вироку відповідно до ст. 370 КПК України, суд не вирішив всіх питань, згідно зі ст. 368 КПК України в диспозиції ст. 65 КК України.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який, підтримуючи доводи поданої ним апеляційної скарги, просив зменшити йому строк покарання до 3 років позбавлення волі, а також заперечення прокурора проти її задоволення, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло, яку не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, є обгрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та наведеними у вироку доказами в їх сукупності, які оцінені судом відповідно до положень ст. 94 КПК України, і в цій частині стороною захисту вирок суду не оспорюється.

За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України є правильною і також в апеляційній скарзі не заперечується.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції виключно в межах доводів поданої обвинуваченим ОСОБА_6 апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, оскільки таке покарання призначено судом з дотриманням вимог ст. 65 КК України і за своїм видом та розміром є справедливим і необхідним для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Так, всупереч тверджень апелянта, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не перебуває на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра, формально позитивно характеризується за місцем проживання, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , та дійшов правильного висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 виключно в умовах ізоляції від суспільства, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, вважаючи, що, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, який відноситься до тяжких злочинів, та особи ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини та знову намагався вчинити корисливий злочин, поєднаний з проникненням до житла, і при цьому на момент вчинення злочину і постановлення вироку суспільно-корисною працею не займався, а отже, вчиняв корисливий злочин з метою власного збагачення, покарання саме в такому розмірі - 3 роки 1 місяць, сприятиме виправленню засудженого та запобіганню вчинення нових злочинів.

При цьому, суд першої інстанції також визнав обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 - повторність.

Разом з тим, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 67 КК України, за приписами якої, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує, а оскільки ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, в тому числі і за ознакою повторності, що вплинуло на кваліфікацію його дій, колегія суддів, зважаючи на безпідставне визнання судом обставиною, яка обтяжує покарання - повторність, вважає, що ця обставина підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку.

Проте, навіть при виключенні обтяжуючої покарання ОСОБА_6 обставини, колегія суддів, виходячи з наведених вище даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, а також тяжкості вчиненого ним злочину та конкретних обставин його вчинення, не вбачає підстав для зменшення ОСОБА_6 розміру призначеного йому судом покарання.

За наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, як про те ставиться питання в його апеляційній скарзі, а тому її слід залишити без задоволення, проте вважає необхідним в порядку ст. 404 КПК України змінити вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

В порядку ст. 404 КПК України, вирок Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року відносно ОСОБА_6 змінити, виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на обтяжуючу покарання ОСОБА_6 обставину повторність.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

____________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3