УХВАЛА
Іменем України

15 січня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із вказаним клопотанням, зазначивши, що у провадженні військової прокуратури Житомирського гарнізону знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000383 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України.

З 18.08.2003 року ОСОБА_5 , проходив військову службу в Управління державної охорони України, на посаді старшого офіцера 1 відділу служби особистої охорони Департаменту охорони Управління державної охорони України, що дислокується в АДРЕСА_1 у військовому старший лейтенант.

Під час проходження служби ОСОБА_5 повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог вказаного розпорядження ОСОБА_5 до 10.04.2014 року повинен був прибути для подальшого проходження військової служби до Управління державної охорони України (м.Київ, вул. Богомольця,8).

Діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, ОСОБА_5 вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, достовірно знаючи про необхідність виконання зазначеного розпорядження, до 10.04.2014 року без поважних причин до Управління державної охорони України не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Департаменті охорони Управління державної охорони України.

Таким чином, ОСОБА_5 являючись військовослужбовцем Управління державної охорони України достовірно знаючи про необхідність прибуття до 10.04.2014 року до Управління державної охорони України діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року до 10.04.2014 року до Управління державної охорони України (м. Київ, вул. Богомольця,8) не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Департаменті охорони Управління державної охорони України, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї, тобто кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України.

21 липня 2015 року прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000383 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Прокурор військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_7 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 відсутній на військовій службі тривалий час і до військової частини з моменту не прибуття не повертався та наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто продовження вчинення вказаного кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що клопотання в частині надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи, що затримання підозрюваного та його привід до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу не здійснено, а також не надано доказів того, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст.176-178, 188-190 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.190 КПК України, ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду.

Ухвала в частині відмови у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її постановлення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду. Ухвала в частині дозволу на затримання оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1