Єд. унік. № 243/775/19
Провадження № 1-кп/243/350/2019
В И Р О К
Іменем України

05 лютого 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська Донецької області кримінальне провадження № 0000029 від 03.01.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, неодруженого, який має середню спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На початку квітня 2014 року на території Донецької області України невстановленими особами з метою насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» (далі «ДНР») було створено не передбачене законом збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, учасники збройного формування були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того, в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур «ДНР», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.
В середині квітня 2014 року (точна дата та час не встановлені) ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, вступив до незаконного збройного формування «Донецької народної республіки» (Далі НЗФ «ДНР»), яке не передбачене Законами та законодавчими актами України.

Усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування ОСОБА_4 увійшов до незаконного збройного формування під командуванням невстановленої особи. Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_4 дав свою добровільну згоду на їх дотримання та виконання, чим підтвердив наміри на участь в НЗФ та виконання його цілей і завдань.

В період з середини квітня 2014 року до початку червня 2014 року (точна дата та час не встановлені) ОСОБА_4 здійснював свої умисні протиправні дії у складі не передбаченого законом збройного формування, виконував накази керівництва, здійснюючи дії, спрямовані на здійснення пропускного режиму та перевірку документів у осіб, які перетинали блокпост, який розташовувався на перетині вулиць: Свободи, Олекси Тихого, Аеродромної, Данили Галицького та АДРЕСА_1 .

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 260 КК України, а саме: участь у діяльності не передбачених законом збройних формуваннях.
23 січня 2019 року між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000029 від 03.01.2019 року та ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно наданої суду разом з обвинувальним актом угоди про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, передбаченому ч. 2 ст. 260 КК України, і зобов`язується: 2. а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. 3. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 260 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі. Застосувати ст. 75 КК України і у відповідності з цією статтею кримінального закону звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, з випробуванням.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Перед ухвалення рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Зі змісту статей 471, 472 КПК України вбачається, що сторони угоди зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання, зокрема враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винного і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд повинен з`ясувати у обвинуваченого, чи зможе він реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, вчинити дії або виконати обов`язки. Якщо під час судового провадження суд встановить, що обвинувачений не в змозі виконати взяті на себе зобов`язання, він відповідно до п. 5 ч. 7 ст. 474 КПК має відмовити в затвердженні угоди.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується протоколами пред`явлення особи для впізнання від 12.01.2019 року, відповідно до яких свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вказують на ОСОБА_4 , як на особу, яка здійснювала пропускний режим та перевірку документів у осіб, які перетинали блокпост, який розташовувався на перетині вулиць: Свободи, Олекси Тихого, Аеродромної, Данили Галицького та Сучасної м. Слов`янська Донецької області; протоколів слідчих експериментів від 12.01.2019 року за участі свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в ході яких останні вказали місце перетину вулиць: Свободи, Олекси Тихого, Аеродромної, Данили Галицького та Сучасної м. Слов`янська Донецької області, де ОСОБА_4 здійснював пропускний режим та перевірку документів.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, оскільки узгоджений сторонами вид покарання відповідає обставинам справи та особі обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний цілком розуміє права, визначені п. п. 1. 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, і що угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000029 від 03.01.2019 року, та підозрюваним ОСОБА_4 , і призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 23 січня 2019 року про визнання винуватості між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000029 від 03.01.2019 року, та ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання у вигляді у виді трьох років позбавлення волі без конфіскації майна.

У силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням протягом двох років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Вирок ухвалено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1