Провадження № 1-кс/344/9493/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим від 12.11.2018 року у кримінальному провадженні № 0000053 від 02.08.2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим від 12.11.2018 року у кримінальному провадженні № 0000053 від 02.08.2018 року та зобов`язання визнати потерпілим к кримінальному провадженні. Скарга обґрунтованим тим, що прокурор цілком формально з`ясував природу правовідносин про які зазначалось у заяві про визнання потерпілим.

Заявник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав викладені у скарзі вимоги та просив їх задовольнити. Слідчому судді пояснив, що незаконним кримінальним переслідуванням йому завдано матеріальної та моральної шкоди, яка полягає в тому, що його було звільнено з роботи, він втратив заробіток, витратив значні кошти на відвідування судових засідань, на оплату послуг адвокатів.

Прокурор в судовому засіданні проти скарги заперечив, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, просив в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення заявника, прокурора, дослідивши зміст скарги та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як встановлено слідчим суддею, в провадженні слідчого відділу СБУ в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження № 0000053 від 02.08.2018 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 КК України.

В ході досудового розслідування в кримінальному провадженні досліджуються обставини викладені в заяві ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про те, що працівникам ВВБ в області СВБ ГУБОЗ МВС України в квітні 2011 року, зловживаючи своїм службовим становищем спровокували ОСОБА_6 до вчинення дій, які в свою чергу схилили ОСОБА_4 до вчинення службового злочину, який виразився у вимаганні та отриманні неправомірної вигоди від ОСОБА_6 .

09.11.2018 року ОСОБА_4 звернувся до прокурора із письмовою заявою про визнання його терпіли у кримінальному провадженні, оскільки йому спричинена значна матеріальна та моральна шкода.

Така заява ОСОБА_4 була розглянута прокурором у порядку ст. 110 КПК України та прийнято оскаржувану постанову.

Відповідно до ч. ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Оскаржувана постанова відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 та ст. 55 КПК України, є обґрунтованою.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудовим розслідуванням на даний час не встановлено ознак складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 КК України, а також не встановлено жодних обставин, які б могли свідчити про спричинення ОСОБА_4 діями працівників ВВБ в області СВБ ГУБОЗ МВС України будь якої шкоди.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість скарги ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 55, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим від 12.11.2018 року у кримінальному провадженні № 0000053 від 02.08.2018 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1