Дата документу 13.05.2019 Справа № 320/5058/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/874/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/5058/18
Категорія ст. 185 ч.2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного судуу складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно в режимі відео конференції, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00001786, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, з середньо освітою, який не працює, не одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 02 серпня 2006 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст. ст. 186 ч.1, 185 ч.2, 19 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;
2) 11 січня 2012 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
3) 21 серпня 2012 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст. ст. 185 ч.3, 185 ч.2, 309 ч.1, 70 ч.1 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднано вирок від 11 січня 2012 року та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки. Звільнений 05 червня 2014 року по відбуттю покарання;
4) 21 червня 2017 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст.185 ч.2 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 січня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що він хворіє туберкульозом вже більше 10 років, просить пом`якшити призначене йому покарання, застосувавши до нього положення ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 січня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано частину покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 червня 2017 року та відповідно до ст. 72 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі. Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_6 вираховувати з моменту його затримання, а саме з 08 червня 2018 року. Запобіжний захід тримання під вартою, обраний щодо засудженого ОСОБА_6 , до набрання вироку законної сили залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 2 960 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 1 156 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 350 грн. 00 коп. В вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно вироку, 28 квітня 2018 року у ранковий час, знаходячись в приміщені магазина Консул, який розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Університетська, буд. 4, обвинувачений ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з торгової вітрини таємно викрав належне ОСОБА_10 майно, а саме: спортивні чоловічі брюки марки виробника Reebok Crossfit, синього кольору, розміром XL, вартістю 289 гривень 20 копійок; спортивні чоловічі брюки марки виробника NIKE, чорного кольору, розміром XL, вартістю 289 гривень 20 копійок; спортивні чоловічі брюки марки виробника NIKE, темно - синього кольору, розміром XL, вартістю 289 гривень 20 копійок; спортивні чоловічі брюки марки виробника NIKE, синього кольору, розміром XL, вартістю 289 гривень 20 копійок, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1156 гривень 80 копійок.
Також, 05 травня 2018 року в ранковий час, знаходячись в приміщені магазина «Шмот-Комод», який розташований на другому поверсі будинку побуту Південний за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачений ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з торгової вітрини таємно викрав належне ОСОБА_12 майно, а саме, штани джинсові марки YT JEANS, 31-розміру, синього кольору, вартістю 550 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 550 гривень 00 копійок.
Крім того, 05 травня 2018 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, знаходячись в приміщені магазина «Чотири сезони», який розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. О. Невського, буд. 37, обвинувачений ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з торгового залу вказаного магазину таємно викрав належне ОСОБА_9 майно, а саме: 4 (чотири) одиниці штанів джинсових марки виробника «RESALSА», синього кольору, вартістю 740 гривень 00 копійок за кожні, загальною вартістю 2960 гривень 00 копійок, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2960 гривень 00 копійок
Також, 24 травня 2018 року в обідній час, знаходячись в приміщені магазина « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , обвинувачений ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з торгової вітрини таємно викрав належне ОСОБА_11 майно, а саме: 1 степлер промисловий марки Master Tool, моделі 41-0902, в корпусі червоного кольору, вартістю 165 гривень 00 копійок; 2 степлери промислові марки Miol, проф., в корпусі срібного кольору, вартістю 175 гривень 00 копійок за кожний, загальною вартістю 350 гривень 00 копійок, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 515 гривень 00 копійок.
Крім того, 27 травня 2018 року о 13 годині 08 хвилин, знаходячись в приміщені магазина «Господарочка», який розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна, буд. 36, обвинувачений ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з торгової вітрини таємно викрав належне ОСОБА_13 майно, а саме: сковороду марки ТALKo, AD5122, діаметром 22 см, темно сірого кольору, вартістю 180 гривень 00 копійок; сковороду марки ТALKo, AD5124, діаметром 24 см темно сірого кольору, вартістю 198 гривень 33 копійки, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 378 гривень 33 копійки.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікуються за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.

ВинуватістьОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнавав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченого та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися.
Судом першої інстанції діїОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування до нього положень ст. 75 КК України, або пом`якшення йому покарання, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

За змістом ст. 75 КК України звільнення особи від відбування призначеного покарання з випробуванням можливе лише у тому випадку, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі не більше п`яти років дійде висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування призначеного покарання.

При розгляді кримінального провадження достатніх підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 норм ст. 75 КК України, судом не встановлено і в апеляційній скарзі їм не приведено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом було враховано, що він щиро покаявся у скоєному, активно сприяв у розкритті злочинів, а тому суд призначив йому покарання у виді позбавлення волі, яке не відноситься до максимального, передбаченого санкцією ст. 185 ч. 2 КК України.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів не вбачає правових підстав, як для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст. 75 КК України, так і для подальшого пом`якшення призначеного судом першої інстанції йому покарання, зокрема у зв`язку з тим, що він хворіє на туберкульоз, оскільки будучи неодноразово судимими за вчинення умисних корисливих злочинів, він в період іспитового строку знову вчинив умисні корисні злочини, а тому, колегія судів вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 схильний до стійкої злочинної діяльності, що характеризує його, як негативну особу, а тому призначене судом реальне остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 січня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: