ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/200/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 Справа №636/44/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 30 травня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, українка, громадянка України, з середньо-спеціальною освітою, не заміжня, не працююча, не судима, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1

визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
Строк відбування покарання відраховано з моменту взяття ОСОБА_8 під варту - 04.12.2014 р.

Вироком встановлено, що 28 жовтня 2014 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у кухонній кімнаті за місцем фактичного мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту на побутовому ґрунті зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 , реалізуючи раптово виниклий намір направлений на умисне позбавлення життя останнього з мотивів особистої образи виниклої на побутовому ґрунті, з поруч розташованого столу схопила лівою рукою кухонний ніж та нанесла ним один удар в область життєво важливого органу грудної клітини ОСОБА_9 , який на момент нанесення удару знаходився в положенні сидячі, від чого ІНФОРМАЦІЯ_2 о 24 годині 00 хвилин ОСОБА_9 помер. Причиною смерті стало: колото-різане поранення лівої половини грудної клітини з ушкодженням діафрагми і печінки, яке супроводжується крововтратою та шоком.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 378=Чт/14 від 19 грудня 2014 року у ОСОБА_9 встановлено тілесне ушкодження тулуба, а саме колото-різана рана лівої половини грудної клітки по окологрудинній в 9 міжребір`ї проникаюча в черевну порожнину з пошкодженням діафрагми лівої частки печінки, що супроводжувалася крововтратою - гемоперітіум (3000 мл.)

Вказані дії обвинуваченої судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В апеляційній скарзі з додатковими доводами обвинувачена просить скасувати вирок, перекваліфікувати її дії з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України та зменшити міру покарання. В обґрунтування скарги вказала, що злочин було вчинено 28.10.2014 року, а потерпілий ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в лікарні. Експертами встановлено, що її діями потерпілому були нанесені тяжкі тілесні ушкодження, від яких в подальшому наступила смерть ОСОБА_9 . Вважає, що по справі не доведений факт її знаходження у стані алкогольного сп`яніння, а тому застосування такої обставини у якості обтяжуючої покарання, не можливо. Вказала, що судом не прийнято до уваги її щиросердне каяття, надання потерпілому першої допомоги, допомога слідству, її позитивна характеристика. На думку апелянта, її вина у вчиненні злочину не доведена, не доведено наявність у неї мотиву та умислу на вчинення вбивства. Показання свідка ОСОБА_10 вважає суперечливими.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження обвинувачена уточнила доводи апеляційної скарги, зазначила, що не оспорює факт нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, але заперечує наявність у неї умислу на позбавлення його життя. Просила перекваліфікувати її дії на ч. 2 ст. 121 КК України та пом`якшити покарання.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляції та вважала вирок законним та обґрунтованим; обвинувачену та захисника, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_8 ; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційні скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_8 в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 115 КК України та правильності призначення покарання.
Вироком Чугуївського міського суду від 30.05.2017 року ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Рішення суду першої інстанції про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах, серед яких наступні.

Показання свідка ОСОБА_10 , відповідно до яких 28 жовтня 2014 року приблизно о 10 годині 00 хвилин він прийшов у гості до ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 . В будинку в цей час знаходилась його співмешканка ОСОБА_8 . Він зайшов до будинку та пройшов на кухню, на кухні вони сиділи, він біля вікна, по праву сторону від нього сидів ОСОБА_9 , біля нього ОСОБА_8 , вони всі розпивали спиртні напої та розмовляли. Потім ОСОБА_8 подзвонила ОСОБА_11 та запросила його до них, він прийшов близько 12 години 00 хвилин, сів разом з ними за стіл навпроти ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , вони продовжували розпивати спиртні напої, тепер вже вчотирьох. За весь цей час вони приблизно випили 1,3 л, він випив 400 г, ОСОБА_8 випила приблизно 250 г. Під час розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 зав`язався конфлікт. Під час якого ОСОБА_9 сказав ОСОБА_11 : «Я тобі її не віддам», на що ОСОБА_8 відповіла: «Я тебе зв`яжу а сама піду ». Після цих слів ОСОБА_8 почала зв`язувати ОСОБА_9 скотчем, який лежав на столі. ОСОБА_9 почав просити ОСОБА_8 , щоб вона його звільнила, при цьому ОСОБА_9 почав сильно нервувати, між ними почалася сварка, ОСОБА_8 взяла кухонного ножа довжиною леза приблизно 20 см, з рукояткою, вузьким лезом, лезо звичайне, срібно-сірого кольору, який лежав на столі та почала різати скотч. Перерізала скотч тримаючи ніж в лівій руці, перерізаючи скотч знизу вверх, лезом вверх. Коли вона розрізала скотч ОСОБА_9 сидів на стулі, обличчям до ОСОБА_8 , вона стояла навпроти нього та під час цього вона нанесла удар ножем зверху вниз з права наліво тримаючи його в правій руці, в живіт, а саме в область печінки, після чого ОСОБА_9 правим боком впав на підлогу, а потім за ним ОСОБА_8 опустилася на коліна, тримаючи ніж в лівій руці перед ОСОБА_9 , чи була кров на ножі ОСОБА_10 стверджувати не може, оскільки не звернув на це увагу. Коли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 впали на підлогу, обличчя ОСОБА_9 стало сіро-білого кольору на сорочці з`явлилась пляма крові. ОСОБА_10 одразу підійшов до ОСОБА_9 взяв його на руки та переніс до передпокійної кімнати, де поклав його на диван. В цей час ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 пішла до кімнати, він дав їй ганчірку та сказав, щоб вона тримала її притиснувши до рани, перед тим як взяти ганчірку ОСОБА_8 поклала ніж на російську піч, яка знаходиться в тій же кімнаті. ОСОБА_11 продовжував сидіти за столом. ОСОБА_10 викликав швидку медичну допомогу, та знаходився у будинку разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до приїзду швидкої медичної допомоги. Коли приїхала швидка медична допомога ОСОБА_11 в будинку вже не було, куди він пішов йому не відомо. Коли приїхала швидка медична допомога ОСОБА_10 пішов до сусідів просити допомоги перенести ноші з ОСОБА_9 . Коли він вийшов з будинку там залишалися ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , лікар та водій швидкої допомоги, після того як поїхала швидка медична допомога до будинку він більше не заходив. Також додав, що на протязі довгого часу ОСОБА_8 знаходилася в інтимній близькості з ОСОБА_11 , та на цьому грунті вийшов конфлікт оскільки ОСОБА_9 про це знав, не одноразово виганяв її з будинку, але потім приймав назад, через це між ними часто виникали сварки.
Висновок судово-медичної експертизи № 378-Чт/14 від 19.05.2014 року, згідно якого на тілі ОСОБА_9 виявлені наступні пошкодження: голови ушиби рани (2) в лобній області справа, з`явилась від ударної взаємодії тупих важких предметів з обмеженою контактуючою поверхнею; тулуба колото-різана рана лівої половини грудної клітини, по кологрудинній лінії в 9 міжребер`ї, проникаюча в черевну порожнину, з пошкодженням діафрагми, лівої долі печінки, супроводжувана крововтратою гемоперитонеум (3000 мл.) та з`явилась від однократного, прижиттєвого удару плоского з одностороннє-гострим, гострокінцевого колюче-ріжучого предмету, можливо ножем. Причиною смерті стало: колото-різана рана лівої половини грудної клітини з пошкодженням діафрагми та печінки, супроводжувана крововтратою та шоком. Смерть ОСОБА_9 , настала ІНФОРМАЦІЯ_4 о 24 годині 00 хвилин згідно запису в історії хвороби. Вказані тілесні пошкодження, з`явились в строк близько 2-х діб перед настанням смерті (гістологічно: вказані пошкодження пошкодження з дифузними інфільтруючими крововиливами, з бліднуватих еритроцитів з приміссю лейкоцитів, ознаками при життєвості їх виникнення. За ступнею тяжкості: забійні рани лоба кваліфікуються по критерію тривалості розладу здоров`я більше 6 але менше 21 дня; колото-різана проникаюча рана грудної клітини з пошкодженням внутрішніх органів брючної порожнини та кровотечею, кваліфікується як тяжке тілесне пошкодження за критерієм небезпеки для життя. Напрям раньового каналу зверху вниз, спереду назад під кутом 30 градусів, зліва направо під кутом 45 градусів, довжина раньового каналу 12 см. Пошкодження знаходяться в анатомічній області доступної для спричинення його своєю рукою та не могли з`явитися від падіння на поширену поверхню з висоти власного зросту. На трупі слідів боротьби, самооборони, слідів волочіння не виявлено. При судово-токсилогічній експертизі крові від трупа ОСОБА_9 , етиловий спирт та інші спирти не виявлені; при надходженні до ЦРБ згідно токсилогічного аналізу № 3236 від 29.10.14 року в крові виявлений етиловий спирт в кількості 2,46 %о, що стосовно до живих осіб, згідно офіційних таблиць відноситься до середнього ступеня алкогольного сп`яніння. Потерпілий після причинення йому вище вказаних пошкоджень міг зробити ціле направлені дії до настання гемморагічного шоку від крововтрати. Положення тіла при нанесенні йому колото-різаного поранення могло бути будь яким (стоячи, сидячі, лежачі). Згідно судово-імунологічній експертизі кров трупа ОСОБА_9 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В.(а.к.пр.144-149).
Показання в судовому засіданні експерта ОСОБА_12 , який пояснив, що довжина раньового каналу близько 18 см., загострений край леза ножа повернутий донизу до вертикальної осі стоячої людини. На запитання суду, експерт пояснив, що така глибина проникнення ножа у тіло людини не можлива у той версії, яку описала ОСОБА_8 . Що характер нанесення поранення , який описав свідок ОСОБА_10 є вірним.
Висновок додаткової судово-медичної експертизи № 12-378-Чт/14 від 08.12.2014 року на підставі судово-медичної експертизи № 378-Ч/14 від 19.05.2014 на ім`я ОСОБА_9 , відповідно до якої з протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 08.12.2014 року експерт дійшов висновку, що на тілі ОСОБА_9 були наступні тілесні пошкодження: голови забиті рани (2) в лобовій області справа; тулуба колото-різана рана лівої половини грудної клітини, по кологрудинній лінії в 9 міжребер`ї, проникаюча в черевну порожнину, з пошкодженням діафрагми, лівої долі печінки, супроводжувана крововтратою гемоперитонеум (3000 мл.) Пошкодження описані на тулубі потерпілого, могли з`явитися в строк та за механізмом вказаному на слідчому експерименті свідком. «…28.10.2014 року знаходячись в будинку АДРЕСА_2 ,….; ОСОБА_9 , сидів на стулі обличчям до ОСОБА_8 , а вона стояла навпроти нього, і в цей час вона нанесла удар ножем зверху вниз справа на ліво, тримаючи ніж в лівій руці, удар вона нанесла в область живота, а саме печінки, після чого ОСОБА_9 правим боком впав на підлогу…». Механізм та строк появи поранення на лобі, свідком не вказаний (а.кр.п. 154-158).

Зазначені показання свідка, висновки експертів узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх правдивості та достовірності. При цьому, вищевказані докази вказують на наявність у ОСОБА_8 умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_9 , а тому її дії вірно кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 1 ст. 115 КК України.
При цьому, слід зазначити, що при відмежуванні умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. При дослідженні доказів необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Обвинуваченою було нанесено удар ОСОБА_13 ножем з клинком довжиною 15 сантиметрів в життєво важливі органи живіт та печінку, від чого утворився рановий канал, глибиною 12 сантиметрів, що свідчить про значну силу удару.
При кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 115 КК України, міським судом правильно зазначено, що після нанесення удару ножем потерпілому ОСОБА_8 пасивно ставилася до скоєного, не надала допомоги потерпілому, не викликала швидку допомогу.
Таким чином, наявність у обвинуваченої умислу на умисне вбивство ОСОБА_14 підтверджується об`єктивними даними кримінального провадження, що були встановлені належними, допустимими та достовірними доказами. Також, по справі встановлений мотив вчинення злочину особиста образа, що виникла на побутовому ґрунті.
Аналізуючи апеляційний довід обвинуваченої про наявність проміжку часу між нанесенням тілесних ушкоджень 28.10.2014 року та настанням смерті потерпілого 01.11.2014 року, слід зазначити наступне. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті
потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що обставини кримінального провадження, конкретні дії обвинуваченої, що встановлені показаннями свідка ОСОБА_10 та частково показаннями свідка ОСОБА_11 й самої ОСОБА_8 , висновками експертів та письмовими доказами по справі, підтверджують наявність в діях ОСОБА_8 складу злочину, в тому числі наявність умислу, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
У зв`язку з цим підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої в частині необхідності перекваліфікації її дій на ч. 2 ст. 121 КК України немає.
Також, апеляційним судом перевірені доводи апеляції ОСОБА_8 про необхідність призначення їй менш суворого покарання.
При цьому, колегія суддів зазначає, що при призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Судом першої інстанції враховані ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та -психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, суд першої інстанції визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Апеляційний довід обвинуваченої про відсутність вищевказаної обставини колегія суддів залишає без задоволення у зв`язку з тим, що перебування обвинуваченої під час вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння підтверджується показаннями як самої обвинуваченої в суді, так й показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 .
Враховуючи вказані обставини, міський суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання за вчинення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України злочину у виді 10 років позбавлення волі.
Підстав для призначення більш м`якого покарання, колегія суддів не вбачає у зв`язку з його справедливістю та відповідністю вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню суспільної небезпечності, особі обвинуваченої та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації. Призначене покарання є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів.
Посилання обвинуваченої про наявність по справі обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щиросердне каяття, надання потерпілому першої допомоги, допомога слідству, є необґрунтованими. ОСОБА_8 під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанції неодноразово змінювала свої показання, позицію, щодо визнання вини у вчиненні злочину, що спростовує наявність у неї щиросердного каяття у вчиненні злочину. Належної допомоги потерпілому після нанесення йому тілесних ушкоджень та сприяння слідству ОСОБА_8 не надавала.
Наведене спростовує доводи апеляційної скарги обвинуваченої, у зв`язку з чим вона задоволенню не підлягає.
Порушень кримінального процесуального законодавства при розгляді справи судом першої інстанції, які б тягнули безумовне скасування прийнятого рішення, при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено.
На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що вирок міського суду є законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для зміни або скасування вироку немає.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року та з урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, колегія суддів вважає необхідним зарахувати обвинуваченій ОСОБА_8 весь час попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням у строк відбування покарання з розрахунку: 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 30 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 04 грудня 2014 року по 13 листопада 2018 року в строк відбування покарання із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: