Справа № 505/3893/18 Провадження № 1-кп/505/123/2019
УХВАЛА

27.02.2019 року року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Подільську Одеської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 по кримінальному провадженні № 0001453 від 11.11.2018 року, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

27.02.2019 року до Котовського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

До суду з`явився прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4

Доставлений обвинувачений ОСОБА_5 , який знаходиться під вартою в Одеській УВП №21.

Потерпіла ОСОБА_6 надала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого на 2 місяці, так як підстав для зміни міри запобіжного заходу чи її скасування немає, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти продовження строку тримання під вартою останнього. Просили обрати більш м`яку міру запобіжного заходу.

Заслухавши клопотання прокурора, думку захисника, обвинуваченого, суд приходить до слідуючого.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя, суд повинен розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно із правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу судом встановлено, що докази, перелічені в реєстрі матеріалів кримінального провадження, доданому до обвинувального акту, та на які посилається прокурор в клопотанні, доводять наявність обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення.

Також встановлено, що докази, перелічені в реєстрі матеріалів кримінального провадження, доданому до обвинувального акту, та на які посилається прокурор в клопотанні, доводять наявність обставин, передбачених п.2 ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Крім того, докази, перелічені в реєстрі матеріалів кримінального провадження, доданому до обвинувального акту, та на які посилається прокурор в клопотанні, доводять наявність обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а саме - особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, а також свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Також практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про продовження строків запобіжного заходу суд враховує і інші обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та задовільний стан здоров`я обвинуваченого, відсутність міцних соціальних зв`язків, утриманців, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доцільність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Що стосується клопотання захисника та обвинуваченого щодо обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає його необґрунтованим в задоволенні якого слід відмовити.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 199, 314-316, 331, 371-372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 по кримінальному провадженні № 0001453 від 11.11.2018 року, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26 квітня 2019 року, включно.

Копії ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, направити потерпілій та Одеській УВП №21.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1