печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду судове провадження за клопотанням захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно підзахисного у кримінальному провадженні № 0001319,

В С Т А Н О В И В :

23.10.2018 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про зміну підозрюваному у кримінальному провадженні № 0001319 від 29.08.2018 року ОСОБА_3 запобіжного заходу захід з застави на особисте зобов`язання.

Клопотання мотивоване тим, що підозра ОСОБА_3 не є обґрунтованою, яка спростовується показами свідків, фактичними обставинами справи, а обрана міра запобіжного не відповідає тяжкості злочину, особі підозрюваного, враховуючи при цьому, що підозрюваний підробляє таксистом, являється пенсіонером, інвалідом ІІ групи, який потребує заміни протеза гомілки, вартість якого складає 85480 грн.

Наявність такого запобіжного заходу як застава ставить сім`ю мого підзахисного у скрутне матеріальне становище, що не відповідає завданням кримінального провадження, які передбачені ст. 2 КПК України.

Одночасно адвокат вказав, що ризики того, що підозрюваний ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється не підтверджуються жодним доказом, а тому до ОСОБА_3 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, яке, не переконання сторони захисту, належним чином забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали за викладених обставин та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи на те, що воно невмотивоване та безпідставне, оскільки обставини, які були на момент зміни запобіжного заходу продовжують свою дію, а відтак застосований запобіжний захід не втратив свою актуальність, враховуючи при цьому, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України наявні в кримінальному провадженні.
Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 201 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід, його захиснику гарантується право на звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 29.08.2017 за №0001319 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні у складі організованої групи кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. З ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 190 та ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

На підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 30.11.2017 до підозрюваного ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дію якого в подальшому судовим рішеннями було продовжено.

Шестимісячний строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчився 20.05.2018 р., після чого 21.05.2018 р. на підставі ухвалою Печерського районного суду міста Києва до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, дію якого подальшому було продовжено.

В серпні 2018 року, орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді

Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про зміну запобіжного заходу з

особистого зобов`язання на тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 , оскільки останній здійснював вплив на свідків з метою зміни їх показів та встановлені обставини, що останній має намір продовжити свою злочинну діяльність. Одночасно вказав, що 26.07.2018 знаходячись за місцем свого проживання наніс близько 20 ударів своїй дружині та в подальшому за вказаним фактом відкрито кримінальне провадження відомості про яке внесено до ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді від 28.08.2018 клопотання сторони обвинувачення задоволено частково та підозрюваному змінено запобіжний захід на заставу, яку в подальшому було внесено заставодавецем.

Враховуючи дату звернення з даним клопотанням та процесуальний статус особи заявника, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у захисника підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001319 ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 права на звернення до слідчого судді з клопотанням в порядку ст. 201 КПК України.

Так, при зміні запобіжного заходу суд виходив з наявних в наданих суду матеріалах даних про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, доведеність та наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також вчинення нового кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

Відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України, при обранні чи зміні запобіжного заходу слідчий суддя, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, які чітко викладені в клопотанні сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу та у відповідній ухвалі слідчого судді та, що також встановлено під час судового розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_3 з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 4 ст. 190 КК України, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, що узгоджується з практикою ЄСПЛ (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Вирішуючи питання про зміну підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує положення, які передбачені КПК, вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання сторони захисту приймає до уваги, що з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження упродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість, проте таких доводів сторона обвинувачення слідчому судді не навела.

Разом з цим, судовим розглядом встановлено, що ризики, які були встановлені на момент зміни запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 не втратили свою актуальність та продовжують свою дію, а доводи на їх спростування були предметом дослідження слідчого судді при застосуванні запобіжного заходу, а тому з урахуванням вказаного та приймаючи до уваги процесуальну поведінку ОСОБА_3 у статусі підозрюваного, яка свідчить про актуальність заявлених ризиків відповідно до статті 177 КПК України, слідчий суддя доводи сторони захисту про їх відсутність не приймає до уваги.

Що стосується доводів сторони захисту, що підозрюваний ОСОБА_3 потребує заміни протеза гомілки, вартість якого складає 85480 грн., то слідчий суддя відноситься до них критично та не приймає до уваги, оскільки доказів, які б могли об`єктивно свідчити про вказане слідчому судді не надано, а відтак слід дійти висновку, що таких не має.

Слід відмітити, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та одночасно такий запобіжний захід повинен бути обраний пропорційно до наявних ризиків та в світлі фактичних обставин справи, задля недопущення порушень прав особи підозрюваного та меті, яку переслідує кримінальне провадження.

Варто зазначити, що застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді застави є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак слідчий суддя не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік підозрюваного; міцність соціальних зв`язків, наявність сім`ї; відсутність судимостей; порушення підозрюваним умов запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що призвело до застосування запобіжного заходу у вигляді застави та виходячи з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про залишення клопотання без задоволення.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 2, 8, 22, 26, 177, 178, 179, 182, 183, 201, 205, 309, 372, 376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно підзахисного у кримінальному провадженні № 0001319 залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1