Справа № 487/1518/19
Провадження № 1-кс/487/1733/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000068 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
27.02.2019 року прокурор військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено під час обшуку 22.02.2019 у приміщені службового кабінету

першого заступника начальника Одеської митниці ОСОБА_4 за адресою: м. Одеса, вул. Івана і Юрія Лип, 21-А, а саме: наказ Одеської митниці ДФС №1 від 02.01.2019 на 3 арк.; відомості складів за договорами про надання послуг відповідального зберігання ТОВ «Томатін» на 14 арк.; блокнот синього кольору з чорновими та робочими записами.

Підставою для внесення клопотання стало те, що вилучені документи та речі зберегли на собі сліди злочину та можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а тому відповідно до ч.2 ст.170 КПК України на них необхідно накласти арешт.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити.
Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Із матеріалів клопотання встановлено, що Другим слідчим відділом СУ ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000068 внесенего до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
Крім того, з матеріалів клопотання встановлено, що досудове розслідування розпочато на підставі заяви ОСОБА_5 , з якої вбачається, що головний державний інспектор Одеської митниці ДФС ОСОБА_6 діючи спільно та за попередньою змовою з особою приватного права ОСОБА_7 виказав громадянину ОСОБА_5 прохання надати неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США для себе за вчинення такою службовою особою дій в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, з використанням наданого ОСОБА_6 службового становища, а саме повернення ТОВ «Трак корд» товару вилученого посадовими особами Одеської митниці ДФС, менеджером якого є ОСОБА_5 поєднуючи таке прохання з вимаганням неправомірної вигоди.

22.02.2019 року прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_8 , згідно положень ч. 3 ст. 233 КПК України та на підставі постанови прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_9 про проникнення до житла чи іншого володіння особи до постановлення ухвали слідчого судді проведено обшук службового кабінету першого заступника начальника Одеської митниці ОСОБА_4 , за адресою: вул. Івана та Юрія Лип, 21-А, в м. Одесі, де було виявлено та вилучено: наказ Одеської митниці ДФС №1 від 02.01.2019 на 3 арк.; відомості складів за договорами про надання послуг відповідального зберігання ТОВ «Томатін» на 14 арк.; блокнот синього кольору з чорновими та робочими записами.
Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.
Згідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Вимогами ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Прокурором доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені в ході обшуку речі мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки вони є доказами вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.
Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.
Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.
Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.
Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.
З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на речі і документи, які були вилучені під час обшуку22.02.2019 року у приміщені службового кабінету першого заступника начальника Одеської митниці ОСОБА_4 за адресою: м. Одеса, вул. Івана і Юрія Лип, 21-А, а саме: наказ Одеської митниці ДФС №1 від 02.01.2019 на 3 арк.; відомості складів за договорами про надання послуг відповідального зберігання ТОВ «Томатін» на 14 арк.; блокнот синього кольору з чорновими та робочими записами.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 ..
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1