КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження №0009632 відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29 серпня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до 3 років обмеження волі,з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
- 30 вересня 2014 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 186, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 15 липня 2016 року умовно-достроково на 1 місяць 22 дня

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Також цим вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат, зокрема постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати: 892 грн. 32 коп. за проведення судової експертизи металів і сплавів №11-1/503 від 28.08.2017 року та 494 грн. 35 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи №12-4/1104 від 11.09.2017 року.

Згідно вироку суду, 13.08.2017 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в салоні тролейбусу, що рухається за маршрутом №6 по вул. Овруцькій в м.Києві, помітив раніше не знайомого йому чоловіка ОСОБА_8 , у якого на шиї заходився золотий ланцюжок з кулоном. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 в момент зупинки тролейбуса на зупинці громадського транспорту «Подільський спуск», підійшов до ОСОБА_8 та схопив своєю рукою за ланцюжок з кулоном вартістю 3676 гривень 70 коп. та шляхом ривка зірвав його з потерпілого ОСОБА_8 , після чого вибіг з салону тролейбуса і з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав останньому матеріальну шкоду, однак в подальшому був затриманий потерпілим ОСОБА_8 та пасажиром тролейбуса.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, просить змінити оскаржуваний вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 09.08.2018 року та виключити з мотивувальної і резолютивної частини вироку суду вказівку про стягнення з обвинуваченого на користь держави процесуальних витрат, а саме: 892 грн. 32 коп. за проведення судової експертизи металів і сплавів №11-1/503 від 28.08.2017 року та 494 грн. 35 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи №12-4/1104 від 11.09.2017 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції безпідставно поклав на останнього витрати на залучення експерта, оскільки статтею 15 Закону України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 року встановлено, що проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету, а на замовлення підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, їх захисників здійснюється за рахунок замовника. Тобто, на переконання апелянта, покладення витрат на залучення експерта на засудженого можливе лише у випадку, якщо експертиза проводилась на замовлення сторони захисту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги; думку прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово; перевіривши матеріали кримінального провадження №0009632 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до змісту вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг.
Висновки суду першої інстанції про розподіл процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи металів і сплавів №11-1/503 від 28.08.2017 року та судової товарознавчої експертизи №12-4/1104 від 11.09.2017 року у кримінальному провадженні №0009632 відносно ОСОБА_7 є обґрунтованими та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами щодо їх розміру.

Так, ухвалюючи вирок, суд, у відповідності з вимогами п.13 частини першої ст.368 КПК України повинен вирішити питання на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Цих вимог кримінального процесуального закону, суд, при ухваленні обвинувального вироку відносно ОСОБА_7 , не порушив та на підставі ст. 124 КПК України обгрунтовано стягнув з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи металів і сплавів та судової товарознавчої експертизи.

За приписами ст. 242 КПК України, яка визначає підстави проведення експертизи, експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

При цьому, згідно частини 2 цієї статті, слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи, в тому числі щодо визначення розміру матеріальних збитків заподіяних кримінальним правопорушенням.

Отже, переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що викладені в ній доводи про те, що проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету, а тому покладення на засудженого витрат на залучення експерта можливе лише у випадку, якщо експертиза проводилась на замовлення сторони захисту, є безпідставними, оскільки такі твердження захисника суперечать вимогам кримінального процесуального законодавства, зокрема вимогам ч. 2 ст. 124 КПК України, згідно якої у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а відтак, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати: 892 грн. 32 коп. за проведення судової експертизи металів і сплавів №11-1/503 від 28.08.2017 року та 494 грн. 35 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи №12-4/1104 від 11.09.2017 року.

За наведеного, вирок суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни в частині розподілу судом процесуальних витрат та виключення з мотивувальної і резолютивної частини вироку вказівки про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальних витрат за проведення судової експертизи металів і сплавів №11-1/503 від 28.08.2017 року в сумі - 892 грн. 32 коп. та судової товарознавчої експертизи №12-4/1104 від 11.09.2017 року в сумі - 494 грн. 35 коп., про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які безумовно тягнуть за собою скасування вироку, у даному кримінальному провадженні не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2018 року у кримінальному провадженні №0009632 щодо ОСОБА_7 обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: _______________ _______________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3