ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/2043/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/213/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 5 ст. 72 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
Головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 травня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Первомайськ Луганської області, українцю, громадянину України, з повною середньою освітою, одруженому, який має на утриманні двоє малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:
-10.06.2011 року Первомайським міським судом Луганської області за ч.1 ст.185, ч.3 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, 21.12.2014 року звільнений з Краснолуцької виправної колонії №19 на підставі ухвали Новопсковського районного суду Луганської області від 15.12.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 29 днів,
відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та задовольнити його клопотання.
Зазначає, що він утримувався в слідчому ізоляторі до ухвалення вироку Первомайським міським судом Луганської області від 10.06.2011 року, а частина невідбутного покарання за цим вироком приєднана до покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 листопада 2016 року.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 року (Закон №842-VІІІ) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 листопада 2016 року суду, вбачається, що до призначеного основного покарання приєднано покарання за попереднім вироком, а саме вироком Первомайського міського суду Луганської області від 10.06.2011 року, а строк покарання йому відраховано з 18 січня 2016 року, тобто з дня його затримання у даному кримінальному провадженні.
Згідно ухвали Новопсковського районного суду Луганської області від 15.12.2014 року ОСОБА_7 умовно-достроково звільнений від відбування покарання за вироком Первомайського міського суду Луганської області від 10.06.2011 року, а відтак строки, протягом яких засуджений утримувався під вартою, не враховані під час ухвалення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.11.2016 року, оскільки були вже відбуті в межах іншого кримінального провадження, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 року (Закон №842-VІІІ) та свідчить про правильність висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 .
Крім того, як вбачається з матеріалів провадження, на час подання ОСОБА_7 заяви про зарахування йому у строк покарання строку попереднього ув`язнення за вироком Первомайського міського суду Луганської області від 10.06.2011 року, на час вирішення цього питання судом першої інстанції та подання ОСОБА_7 апеляційної скарги на прийняте рішення, вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 листопада 2016 року не набрав законної сили.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20 березня 2018 року змінено вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 листопада 2016 року.
ОСОБА_7 пом`якшено покарання, призначене цим вироком за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі.
На підставі вимог ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Первомайського районного суду Луганської області від 15 грудня 2014 року та за сукупністю вироків остаточно призначено покарання в виді позбавлення волі на строк 3/три/роки 1/один/місяць.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року зараховано ОСОБА_7 у строк покарання попереднє ув`язнення з 18 січня 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Тобто питання про зарахування до строку покарання строку попереднього ув`язнення вирішено по суті.
Згідно довідки Харківської установи виконання покарань № 27 ОСОБА_7 звільнений і-під варти 12.04.2018 року за відбуттям покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 листопада 2016 року, зі змінами внесеними ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20 березня 2018 року.
Враховуючи викладене відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 та скасування ухвали суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 травня 2017 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді