Дата документу 27.02.2019 Справа № 323/1234/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/594/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 323/1234/18
Категорія ст. 78 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Токмак Запорізької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки та направлення для відбування призначеного покарання;

за участю прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 вважає ухвалу суду незаконною. Пояснює, що він, нібито, згідно подання Оріхівського РВ ПП, з 30.04.2010 року не з`являвся на реєстрацію до органів виконання покарань. У 2009 році він дійсно поїхав до Луганської області, не попередивши орган пробації, так як думав через декілька днів повернутися. Але в Луганській області він загубив паспорт та телефон, у зв`язку з чим не міг виїхати назад. Повернувся у грудні 2016 року, про що в Оріхівському РВ ПП знали. Від поліції він не ховався, але чомусь тільки майже через два роки судом винесена ухвала про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, в той час як випробувальний строк закінчився 24 червня 2011 року. Просить скасувати ухвалу суду та закрити провадження по справі.

В своєму запереченні на апеляційну скаргу прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; адвоката та засудженого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 жовтня 2018 року подання Оріхівського районного відділу з питань пробації Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 - задоволено. Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 , засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2009 року за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна, з випробувальним строком на 2 роки. Направлено ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2009 року у вигляді трьох років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня затримання після набрання ухвалою законної сили.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2009 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. На підставі ст.76 КК України на нього покладені обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи.
В поданні Оріхівського РВ ПП від 03.05.2018 року ставиться питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, так як ОСОБА_6 на обліку в органі виконання покарань перебуває з 05.08.2009 року, з порядком і умовами відбування покарання ознайомлений 18.08.2009 року. Має наступні обов`язки, які покладені на нього судом: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи. Однак з 30.04.2010 року засуджений не з`являвся на реєстрацію до органів виконання покарань. Також 18.05.2010 року отримано постанову про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_6 . Враховуючи те, що ОСОБА_6 ухилявся від виконання покладених на нього судом обов`язків, начальник Оріхівського РВ ПП просить скасувати звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 .

Задовольняючи подання суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_6 не виконав покладені на нього судом обов`язки, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим, суд вважав за необхідне задовольнити подання та скасувати звільнення його від відбування покарання з випробуванням та направити засудженого для відбування призначеного покарання.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2009 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. На підставі ст.76 КК України на нього покладені обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи.
Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2009 року відносно засудженого ОСОБА_6 надійшов на виконання до Оріхівського РВ КВІ 05.08.2009 року. Цього ж дня, за адресою проживання засудженого був направлений виклик про необхідність явки до підрозділу органу виконання покарань для ознайомлення з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання.
З наданих матеріалів вбачається, що засуджений 18.08.2009 року з`явився до Оріхівського РВ КВІ, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, обов`язками, покладеними на нього судом, а також він був попереджений, що у разі ухилення від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване судом, і він буде направлений для відбування призначеного покарання (аркуш особової справи 13). Того ж дня була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію засудженого, згідно якої ОСОБА_6 повинен був з`являтись до Оріхівського РВ КВІ в останню п`ятницю кожного місяця, з якою засуджений ознайомився особисто під підпис (аркуш особової справи 15). З 30.04.2010 року засуджений ухилився від виконання покладеного на нього судом обов`язку та не з`являвся на реєстрацію до Оріхівського РВ КВІ без поважних причин.
У судовому засіданні ОСОБА_6 не заперечував факт того, що він був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання і дійсно не з`являвся на реєстрацію до органу кримінально-виконавчої інспекції, так як був на території Луганської області, що суд не вважає поважною причиною для порушення вказаних обов`язків.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст. 78 ч. 2 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, які потягли за собою адміністративні стягнення, і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно до ч. ч. 2-3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Враховуючи вищевказані вимоги законів, а також те, що засуджений ОСОБА_6 систематично, без поважних причин не з`являвся на реєстрацію, колегія суддів погоджується з висновками районного суду про те, що останній не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення.

Доводи апелянта про те, що у нього були поважні причини не з`являтися на реєстрацію, колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи.
Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факти, викладені в поданні, є свідченням небажання засудженого ставати на шлях виправлення та є достатніми для направлення ОСОБА_6 для відбування покарання за вироком суду.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 жовтня 2018 року, якою скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 , засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2009 року за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна, з випробувальним строком на 2 роки та направлено ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2009 року у вигляді трьох років позбавлення волі, без зміни.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: