Справа № 159/5873/18
Провадження № 1-кс/159/1668/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2018 року м. Ковель

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю: заявниці - особи, яка звернулась із скаргою ОСОБА_3 , представника заявниці адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області справу за скаргою

ОСОБА_3 на постанову слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 31.10.17 р.,

в с т а н о в и в:
Особа, яка подала вищезазначену скаргу, - ОСОБА_3 12.11.18 р. звернулась до суду із вищевказаною скаргою. В обґрунтування скарги заявниця зазначила, що о 19 год. 35 хв. 26.08.17 р. на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту їй ОСОБА_6 були нанесені тілесні ушкодження. Відомості про вказане вище кримінальне правопорушення за № 120 170 301 100 020 00 за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України було внесено до ЄРДР 30.08.17 р.. На протязі року її ніхто не викликав для допиту та слідчих дій, тому вона була змушена звернутись у відділ поліції 01.11.18 р. з питання проведення досудового розслідування. Їй повідомлено, що 31.10.17 р. була винесена оскаржувана постанова, копію якої вона отримала за своєю заявою 02.11.18 р.. Оскаржувану постанову вважає передчасною, неправомірною, а досудове розслідування неповним, висновки слідчого невідповідними фактичним обставинам кримінального провадження; оскаржувану постанову - винесеною з істотним порушенням кримінального процесуального закону. Свідки події, а саме: її чоловік ОСОБА_7 , який тоді також отримав тілесні ушкодження, та присутній під час події ОСОБА_8 - допитані не були. Слідчий, не виконавши свого обов`язку по швидкому, повному та неупередженому розслідуванню, зробив висновок про її неявку як відмову потерпілого від підтримання приватного обвинувачення, хоча він до неї не телефонував та повісткою не викликав. Кримінальне провадження закрито за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, але оскаржувана постанова не містить вказівки на особу, у чиєму діянні слідчий вбачає відсутність складу кримінального правопорушення. У оскаржуваній постанові не зазначені мотиви її прийняття та їх обґрунтування. Покликаючись на ст. ст. 110, 94, 91, 303, 304 КПК України, просить оскаржувану постанову скасувати.

У судовому засіданні заявниця скаргу підтримала та пояснила, що оскільки конфлікти із сусідами не припинились по даний час, хоча і не мають наслідком тілесних ушкоджень, вона вирішила відкрити кримінальне провадження, що було закрито оскаржуваною постановою. Якби конфлікти не продовжувались, то вона б це питання не порушувала. Тілесні ушкодження їй, в дійсності, було спричинено 26.08.17 р., а не 28.08.17 р., як про це зазначив слідчий у оскаржуваній постанові; на наступний день вона надавала письмове пояснення, потім - була медосвідувана. Під час цих подій вона також була зайнята питаннями, пов`язаними із госпіталізацією та лікуванням її чоловіка. Результати медосвідування їй не відомі. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень вона відчувала біль. Слідчий її не викликав та їй не телефонував, хоча номер її телефону було вказано у заяві і слідчому він був відомий, а телефон - завжди був при ній. Вона з власної ініціативи не цікавилась ходом кримінального провадження, вважаючи, що слідчий його розслідує тривалий час у зв`язку із завантаженістю. Копію оскаржуваної постанови вона не отримувала раніше. 01.11.18 р. її було викликано слідчим, однак, у іншому провадженні, хоча вона вважала, що цей виклик пов`язаний з цим провадженням. 29.08.17 р. вона не надавала пояснень саме тому, що поряд не було її адвоката, а не тому, що мала дійсний намір скористатись ст. 63 Конституції України. Просить скаргу задовольнити.

Представник заявниці - адвокат підтримала скаргу та просить скарпгу задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Заслухавши пояснення заявниці, її представника - адвоката, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга підставна та підлягає до задоволення.

Матеріали кримінального провадження надані у розпорядження слідчого судді всього на 20 арк..

Так, 31.10.17 р. слідчим Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_5 було винесено оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження № 120 170 301 100 020 00, що внесено до ЄРДР 30.08.17 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. У оскаржуваній постанові слідчий зазначив, що о 19 год. 35 хв. 28.08.17 р. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у ході конфлікту на грунті особистих неприязних відносин, нанесла тілесні ушкодження заявниці. Відомості про це кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР 30.08.16 р. за ч. 1 ст. 125 КК України. З покликанням на ст. 477 КПК України, зазначив, що заявниця як потерпіла на виклик слідчого для проведення допиту не прибула, телефонний зв`язок з нею виявився недоступним. Оскільки тілесні ушкодження заявниці було спричинено 28.08.16 р., а звернулась вона до поліції 29.08.17 р., факт спричинення заявниці тілесних ушкоджень саме у ході конфлікту із ОСОБА_6 викликає сумнів. Розцінивши факт неявки потерпілої до органу досудового розслідування як відмову від підтримання обвинувачення у справі приватного обвинувачення, прийшов до висновку про відсутність у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Враховуючи, з огляду на сукупність наявних та досліджених матеріалів, що, протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення датований 29.08.18 р.; сама заявниця повідомила поліції, що і зафіксоване у цьому протоколі, про нанесенні їй тілесних ушкоджень саме 28.08.17 р., а не 26.08.17 р., вважаю, що подія, якої стосується скарга, мала місце 28.08.17 р..

Також, враховуючи, що у витязі з ЄРДР зазначено про надходження заяви про кримінальне правопорушення 29.08.17 р., що кореспондується з вищенаведеним, та відомості у ЄРДР було внесено 30.08.17 р., у оскаржуваній постанові помилково вказано про внесення відомостей у ЄРДР 30.08.16 р..

Заявницею попередня правова кваліфікація не оспорюється.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадженні - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Даних про дату отримання заявницею копії оскаржуваної постанови у матеріалах кримінального провадження немає. Тому вважаю, що заявниця не пропустила строку на оскарження вказаної вище постанови.

Відповідно до змісту п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених ст. 125 КК України.

Слідчим заявниця жодного разу не допитувалась.

Однак, у матеріалах кримінального провадження маються рапорти слідчого про неодноразову неявку заявниці на його виклик по мобільному телефону № НОМЕР_1 в період з 28.09.17 р. по 20.10.17 р..

Однак, такі виклики жодним чином не реєструвались; відомостей про реєстрацію рапортів слідчого, факт подання їх адресату та резолюція останнього чи іншої відповідної посадової особи ВП, у розпорядженні слідчого судді відсутні. Враховую також, що у розпорядженні слідчого наявна поштова адреса заявниці, однак, дані про направлення письмового виклику у матеріалах кримінального провадження також відсутні.

Тому приходжу до висновку, що немає підстав вважати поза розумним сумнівом, що мала місце неодноразова неявка заявниці на виклики слідчого у кримінальному провадженні та у слідчого були достатні підстави для закриття кримінального провадження з огляду на ст. 477 КПК України.

Оскільки рішення слідчого про закриття кримінального провадження прийнято без врахуванням вказаних вище обставин, його не можна вважати законним, скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 31.10.17 р. у кримінальному провадженні № 120 170 301 100 020 00, що внесено до ЄРДР 30.08.17 р. за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України, скасувати.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1