печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах ТОВ "Рамін-Плюс", про скасування арешту майна,-
В С Т А Н О В И В :

29.10.2018 року адвокат ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Рамін Плюс» звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна накладеного ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2018 року №757/21890/18-к, №757/22106/18-к на майно ТОВ «Рамін Плюс» (колишня назва «Моріс Стадарт» ) в рамках кримінального провадження №000054.
В обґрунтування доводів та вимог клопотання адвокат посилається на те, що арешт було накладено необґрунтовано, так як ТОВ «Моріс Стандарт» було створено 21.12.2017 року, тоді як відомості до ЄРДР було внесено до того 11.04.2017 року. Жодній посадовій особі ТОВ про підозру не повідомлено, а саме товариство не є стороною кримінального провадження. Окрім того стороною обвинувачення не наведено обставин того, що вказане майно має відношення до кримінального правопорушення, або було знаряддям вчинення правопорушення,зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ.
В судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та скасувати арешт із зазнаного в клопотанні майна.
Прокурор проти задоволення вказаного клопотання заперечував, вказав на законність накладення арешту на зазначене майно та те, що на даному етапі кримінального провадження необхідність в арешті мана не відпала. Окрім того воно визнано речовим доказом.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000054 від 20.01.2017 за фактами зловживання службовим становищем службовими особами органів ДФС України, а також вчинення інших злочинів, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст.364, ч. 3 ст. 368 КК України.
В рамках вказаного провадження ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2018 року №757/21890/18-к, №757/22106/18-к накладено арешт на майно, яке було вилучено 03.05.2018 та 04.05.2018 під час огляду на території складських приміщень за адресою: Одеська обл, Біляївський р-н, с. Усатове-1, вул. Залізничників, 14, Одеське відділення філії ЦТС «Ліскі» ПАТ «Укрзалізниця» з контейнерів №№TCLU4882862, TCNU6896287, BMOU6180600, MSCU7987356, MSCU7555795 власником якого є ТОВ «Моріс Стандарт» ().
Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
З тексту ухвал про накладення арешту на майно від 23.05.2018 року вбачається, що арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відтак слідчий суддя вважає необґрунтованими посилання заявника на відсутність підстав для накладення арешту у зв`язку із тим, що ТОВ «Рамін Плюс» (колишня назва «Моріс Стадарт» ) та його посадові особи не мають ніякого відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому, не є належним суб`єктом застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження, а це, в свою чергу, не суперечить абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України. Крім того, до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Завдання суду полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна, тобто закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого заходу забезпечення кримінального провадження.
Вирішуючи питання щодо можливості задоволення клопотання та скасування арешту майна слідчий суддя також приймає до уваги, що постановою слідчого від 04.05.2018, вказані товари визнано речовим доказам як такі, що були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що досудове розслідування триває а клопотання не містить достатніх доводів для скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами провадження підтверджено те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а відтак слідчий суддя відмовляє в задоволенні поданого клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 167, 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах ТОВ "Рамін-Плюс", про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде проголошено 03.12.2018 о 15:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1