Справа №127/6938/19
Провадження №1-кс/127/4074/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 25.02.2019 р. про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0002891 від 12.07.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться скарга ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 25.02.2019 р. про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0002891 від 12.07.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України
Скарга мотивована тим, що 25 лютого 2019 року прокурором Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_5 було винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зміну кримінально-правової кваліфікації злочину. Зазначену постанову було отримано 06.03.2019 року ОСОБА_3 , що підтверджується копією конверта в якому надійшла вказана постанова на його адресу поштою.

ОСОБА_3 не погоджується з винесеною постановою від 25.02.2019 року прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , в зв`язку із тим, що дана постанова була винесена без належної та всебічної оцінки всіх доказів по справі, не було перевірено об`єктивно, повно і обґрунтовано всі фактичні обставини справи виходячи з наступного.

В постанові про відмову в задоволенні клопотання від 25.02.2019 року прокурор описує що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони злочину передбаченого ч.2 ст. 398 КК України є обов`язкова наявність зв`язку між застосуванням фізичного насильства і законною діяльністю представника особи щодо надання правої допомоги.

Так, скаржник вказує, що станом на день винесення постанови що оскаржується ОСОБА_6 здійснював прокурорський нагляд за кримінальним провадженням по факту заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, правова кваліфікація визначена ч.1 ст.125 КК України, яке перебуває на досудовому слідстві, в даній справі скаржник є потерпілим. Йому відомо, що по даній справі є також висновок експерта згідно з яким тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В зв`язку з цими фактами та виходячи з того, що є в матеріалах кримінальної справи, скаржник вважає, що є усі підстави змінити кримінально-правову кваліфікацію данного злочину.

В скарзі вказано, що 12.07.2018р. за адресою АДРЕСА_1 ) проводились загальні збори членів Колективного монтажно-налагоджувального управління «Спецсільгоспмонтаж». На даних зборах скаржник представляв інтереси ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були членами Колективного монтажно-налагоджувального управління «Спецсільгоспмонтаж», на підставі нотаріально посвідчених довіреностей, в яких було передбачено, що він має право представляти інтереси вказаних осіб по будь-яким питанням, в тому числі будь-яких судових інстанціях з усіма правами, які передбачені процесуальним законодавством, також по вказаним довіреностям він мав право представляти інтереси вказаних осіб і на загальних зборах членів Колективного монтажно-налагоджувального управління «Спецсільгоспмонтаж». Дані повноваженнязводяться до того що він мав право надавати вказаним особам саме правову допомогу, виходячи зі змісту даних доручень, а не яку не будь-іншу, саме надання правової допомоги він здійснював 12.07.2018р. в приміщенні КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» під час зборів. Відповідно на вказаних зборах був також присутній ОСОБА_10 , що видно на відео-записі, який знаходиться в матеріалах справи. Скаржника та інших представників вказаних вище осіб не допускали невідомі їм особи у вказане приміщення, в зв`язку з чим прийшлось викликати наряд поліції для реагування. Після прибуття наряду поліції, скаржника впустили в приміщення після того як невідомі особи та ОСОБА_11 , який в подальшому проводив вказані збори пересвідчились, що скаржник вписаний в вказані доручення, як особа, яка має право представляти інтереси вказаних осіб, при цьому всі ці дії спостерігав ОСОБА_10 , який знаходився поруч з ОСОБА_11 на сходах між першим та другим поверхом приміщення, це добре видно на відео-записі, який знаходиться в матеріалах справи. В подальшому коли скаржник разом з іншими представниками та особами в тому числі ОСОБА_10 зайшов в кімнату, ОСОБА_11 , отримав в присутності ОСОБА_10 вказані вище доручення, які він також зачитував та уточнював, які в нього є повноваження, в подальшому він не захотів здійснювати реєстрацію скаржника як представника вказаних осіб, це також видно на відео-записі, який знаходиться в матеріалах справи.

Скаржник стверджує, що ОСОБА_10 достовірно було відомо про те що він, є саме представником ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , та надаю їм правову допомогу на загальних зборах членів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж», а не здійснюю якісь інші дії, так як вони не є фахівцями в галузі права.

Скаржник вважає, що всі необхідні документи які необхідні для прийняття відповідного процесуального рішення є в матеріалах справи, також ним при зверненні з клопотанням щодо зміни кримінально-правової кваліфікації злочину, ще раз було надано додатково копії довіреностей на підставі, яких він здійснював представництво. Ференбок ОСОБА_13 при нанесені мені тілесних ушкоджень діяв умисно та його дії були направлені на те, щоб скаржником було припинено надання правової допомоги.

Скаржник вважає що кваліфікація ч.2 ст. 398 КК України передбачає обов`язковий об`єкт злочину, а саме пошкодження здоров`я особи, яка здійснює представництво та надає правову допомогу в зв`язку з цим, вважає що дії які відбулися 12.07.2018р. на загальних зборах членів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж», а саме отримання ним легких тілесних ушкоджень потрібно кваліфікувати не по ч.1 ст.125 КК України, яка не передбачає обов`язкового об`єкту злочину, а кваліфікувати по ч. 2 ст. 398 КК України.

В скарзі вказано, що прокурором Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_5 не було здійснено усіх необхідних дій до виниклого кримінального правопорушення для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для правильної кримінально-правої кваліфікації даного злочину, а тому винесена постанова від 25.02.2019 року прокурором Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про відмову в задоволенні клопотання, є такою, що винесена без належної та всебічної оцінки всіх доказів по справі, не було перевірено об`єктивно, повно і обґрунтовано всі фактичні обставини справи в зв`язку з чим безумовно підлягає скасуванню та направленням до Вінницької місцевої прокуратури, відповідної ухвали суду, для подальшого вирішення питання про зміну кримінально-правої кваліфікації даного злочину.

Також скаржник у скарзі зазначив, що це друга відмова в зміні кримінально-правої кваліфікації даного злочину. Так прокурором Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_4 була винесена аналогічна постанова по клопотанню щодо зміни кримінально-правої кваліфікації даного злочину. Постанова про відмову в задоволенні клопотання від 25.02.2019р. слово в слово повторює постанову про відмову в задоволенні клопотання від 29.01.2019р., що була скасована. При цьому скаржник зазначає, що постанова про відмову в задоволенні клопотання від 29.01.2019р., що була винесена прокурором Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_4 була оскаржена до суду і 15.02.2019р. Вінницьким міським судом Вінницької області була винесена ухвала, якою була скасована постанова про відмову в задоволенні клопотання від 29.01.2019р., як така що не відповідає ч.5 ст. 110 КПК України тобто є не мотивованою.
Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав повністю, просив їх задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 заперечувала щодо задоволення скарги та просила відмовити у її задоволенні, оскільки постанова винесена обґрунтовано та відповідно до норм КПК України.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно дост. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Стаття 306 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше пяти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 11) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0002891 від 12.07.2018 за ознаками кримінального порушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
У вказаному кримінальному провадженні на даний час здійснюється досудове розслідування.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 21.02.2019 року звернувся з клопотанням до слідчого і прокурора про зміну кримінально-правової кваліфікації злочину з ч.1 ст. 125 КК України на ч.2 ст. 398 КК України.

Прокурором Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_5 постановою від 25.02.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання, мотивуючи тим, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1308/1426 від 10.12.2018 у ОСОБА_3 були виявлені тілесні ушкодження, що належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Також потерпілим ОСОБА_3 долучено копії довіреностей, виданих на його ім`я, з метою представлення ним інтересів ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Прокурором в постанові вказано, що відповідно до ч.2 ст. 398 КК України кримінально караним є умисне заподіяння захиснику чи представнику особи або їх близьким родичам легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони злочину є обов`язкова наявність зв`язку між застосуванням фізичного насильства і законною діяльністю представника особи щодо надання правової допомоги. В зв`язку з тим, що досудове розслідування триває, здійснюється пошук очевидців події злочину, збір доказів, аналіз яких дає підстави для встановлення та визначення конкретного складу злочину, прокурор вважає, що клопотання ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що доводи прокурора, які викладені в постанові від 25.02.2019 року знайшли своє підтвердження в ході розгляду скарги та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а тому вимоги скарги ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 25.02.2019 р. про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0002891 від 12.07.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя