Справа № 474/801/18
Провадження № 1-кп/474/81/18
ВИРОК
Іменем України

20.12.18року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000217 від 30.06.2018р. за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сирове Врадіївського району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , який в силу приписів ст. 89 КК України є особою раніше несудимою,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

встановив:

27.06.2018 ОСОБА_9 перебував в житловому будинку належному ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , де він гостював.

Близько 18 год. 30 хв. 27.06.2018 ОСОБА_11 разом з сім`єю покинули домоволодіння залишивши ОСОБА_9 одного в будинку.

ОСОБА_9 , перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_11 , побачив в коридорі велосипед марки Аист червоного кольору та у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_9 , розуміючи, що в будинку нікого не має та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав чуже майно, а саме велосипед марки Аист червоного кольору належний ОСОБА_11 та залишив територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином розпорядився чужим майном на власний розсуд. Своїми умисним діями, ОСОБА_9 завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 1 080 грн. 00 коп.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Суд вважає, що вказана кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, так як повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

11.07.2018р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки у потерпілого ОСОБА_11 .

Крім того, 28.06.2018р., близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_9 проходив повз двоповерхового житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 та у нього виник умисел на викрадення чужого майна.

З метою відшукання майна, яке можна було б викрасти, ОСОБА_9 , увійшов до 1 під`їзду житлового будинку по АДРЕСА_3 , де в коридорі, біля вхідних дверей будинку зберігався спортивний велосипед марки AZIMUT жовтогарячого кольору належний ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення спортивного велосипеду марки AZIMUT жовтогарячого кольору, в корисливих цілях, повторно, ОСОБА_9 перевіривши, що в коридорі будинку нікого не має та за його діями ніхто не спостерігає, викрав спортивний велосипед марки AZIMUT жовтогарячого кольору належний ОСОБА_12 та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вказаними умисними та протиправними діями ОСОБА_9 спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальний збиток на суму 2 700 грн. 00 коп.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Суд вважає, що вказана кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, так як повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

11.07.2018р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки у потерпілої ОСОБА_12 .

Також, 29.06.2018р., близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_9 проходив повз двоповерхового житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 та у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_9 , з метою відшукання майна, яке можна було б викрасти, увійшов до 1 під`їзду житлового будинку по АДРЕСА_3 , де в коридорі, біля вхідних дверей будинку зберігався дитячий велосипед марки AZIMUT чорно-біло-червоного кольору належний ОСОБА_8 .

ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення дитячого велосипеду марки AZIMUT чорно-біло-червоного кольору, в корисливих цілях, повторно, перевіривши, що в коридорі будинку нікого не має та за його діями ніхто не спостерігає, викрав дитячий велосипед марки AZIMUT чорно-біло-червоного кольору належний ОСОБА_8 та покинув місце вчинення злочину, вважаючи, що його дії є таємними для оточуючих.

Проте, викрадення, розпочате таємно переросло у відкрите, в процесі вчинення злочину, оскільки ОСОБА_9 був помічений власником велосипеду ОСОБА_8 , яка знаходилась на балконі власної квартири за адресою: АДРЕСА_3 , де помітила ОСОБА_9 , який з викраденим дитячим велосипедом марки AZIMUT чорно-біло-червоного кольору рухався по дорозі вздовж її будинку. Потерпіла ОСОБА_8 перевіривши коридор 1 під`їзду житлового будинку АДРЕСА_3 , де зберігався належний їй дитячий велосипед марки AZIMUT чорно-біло-червоного кольору, виявила, що він викрадений. В подальшому потерпіла ОСОБА_8 , яка вийшла на дорогу по АДРЕСА_2 побачила ОСОБА_9 з викраденим ним дитячим велосипедом марки AZIMUT чорно-біло-червоного кольору, який вийшов з двору будинку АДРЕСА_3 . Потерпіла ОСОБА_8 кинулася доганяти ОСОБА_9 та кричала в його сторону, щоб останній залишив належний їй велосипед.

ОСОБА_9 , розуміючи, що його злочинні дії викрито, ігноруючи волю потерпілої ОСОБА_8 про залишення її майна, продовжив рух з викраденим ним дитячим велосипедом марки AZIMUT чорно-біло-червоного кольору, ігноруючи, те що його дії будуть розцінені як відкрите викрадення чужого майна.

Потерпіла ОСОБА_8 продовжила бігти по дорозі за ОСОБА_9 близько 200 м та весь час вимагала його залишити її майно. Проте останній вирішив закінчити реалізацію злочинного умислу на відкрите викрадення чужого майна продовжив рухатись по вулиці Суворова в смт. Врадіївка Миколаївської області. В подальшому потерпіла ОСОБА_8 наздогнала ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 , діючи відкрито, умисно та з корисливих мотивів, ігноруючи волю потерпілого, продовжив рух тримаючи в руках дитячий велосипед марки AZIMUT чорно-біло-червоного кольору належного ОСОБА_8 , при цьому мав реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Вказаними умисними та протиправними діями ОСОБА_9 спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 1 188 грн. 00 коп.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно. Суд вважає, що вказана кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, так як повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

11.07.2018р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за фактом відкритого викрадення у потерпілої ОСОБА_8 .

Крім того, 30.06.2018р., близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_9 проходив повз хірургічного відділення Врадіївської центральної районної лікарні, що розташоване за адресою: вул. Аграрна, 4, смт. Врадіївка Миколаївської області, де помітив біля стіни приміщення велосипед марки Салют зеленого кольору належний ОСОБА_7 та у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення велосипеду марки Салют зеленого кольору, з корисливих мотивів, повторно, перевіривши, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав велосипед марки Салют зеленого кольору належний ОСОБА_7 та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вказаними умисними та протиправними діями ОСОБА_9 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 900 00 грн. 00 коп.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Суд вважає, що вказана кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, так як повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

11.07.2018р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки у потерпілої ОСОБА_7 .

Крім того, 01.07.2018р., близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_9 виходячи з терапевтичного відділення Врадіївської центральної районної лікарні, що розташоване за адресою: вул. Аграрна, 2, смт. Врадіївка Миколаївської області, помітив в коридорі біля вхідних дверей приміщення велосипед марки Аист бірюзового кольору належний ОСОБА_13 та у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення велосипеду марки Аист бірюзового кольору, з корисливих мотивів, повторно, перевіривши, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав велосипед марки Аист бірюзового кольору належний ОСОБА_13 та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вказаними умисними та протиправними діями ОСОБА_9 спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальний збиток на суму 855 грн. 00 коп.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Суд вважає, що вказана кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, так як повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

11.07.2018р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки у потерпілої ОСОБА_13 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину визнав частково щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України. Щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, зазначив про невірну кваліфікацію його дій, оскільки в даному випадку його дії слід кваліфікувати з урахуванням ч. 2 ст. 15 КК України як не закінчений замах на вчинення злочину. Обвинувачений також зазначив, що щиро кається у вчиненому, кримінальні правопорушення вчиняв з метою отримання грошових коштів, просив пробачення у потерпілих, а також просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі та застосувати ст. 75 КК України.

Так, по епізоду крадіжки з території домоволодіння потерпілого ОСОБА_11 обвинувачений дав показання, що в червні 2018 він перебував в житловому будинку належному ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , де він гостював. У вечірній час, близько 16-17 год., ОСОБА_11 разом з сім`єю покинули домоволодіння залишивши його одного в будинку. Перебуваючи в даному житловому будинку ОСОБА_11 , він побачив в коридорі велосипед марки Аист червоного кольору і вирішив його викрасти. Після викрадення вказаного велосипеда, він залишив територію домоволодіння ОСОБА_11 та поїхав в центр смт. Врадіївка, де продав велосипед ОСОБА_14 за 200 грн. Розмір збитків завданих кримінальним правопорушенням визнав.

01.10.2018р. потерпілий ОСОБА_11 звернувся до суду із заяву, в якій просить кримінальне провадження розглядати в його відсутність, претензій до обвинуваченого не має, просить покарання призначити на розсуд суду. Судом після з`ясування думки учасників кримінального провадження вирішено проводити судовий розгляд в порядку ст. 325 КПК України, без участі потерпілого.

Крім того, винна обвинуваченого у вчиненні крадіжки у потерпілого ОСОБА_11 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження № 0000219, згідно якого 02.07.2018р. ОСОБА_11 звернувся із заявою про вчинення у нього крадіжки;

- протоколом про прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення від 02.07.2018р., згідно якого останній повідомив про факт вчинення у нього крадіжки;

- протоколом огляду місця події від 02.07.2018р. з фототаблицею до нього, згідно якого за письмовою згодою ОСОБА_11 було оглянуто територію домоволодіння належне останньому, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , при огляді нічого не виявлено та нічого не вилучалося;

- заявою ОСОБА_15 від 02.07.2018р., згідно якої він добровільно видав працівникам поліції велосипед марки Аист червоного кольору, який він придбав 24.06.2018р. у чоловіка на ім`я ОСОБА_16 за 200 грн.;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2018р., згідно якого ОСОБА_15 впізнав обвинуваченого за рисами обличчя;

- протоколом огляду речей від 02.07.2018р. з фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто велосипед марки Аист червоного кольору, який потерпілий ОСОБА_11 впізнала як викрадений у нього за зовнішніми ознаками;

- постановою від 02.07.2018р., згідно якої велосипед червоного кольору марки Aист визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000219 та згідно розписки потерпілого ОСОБА_11 від 02.07.2018р. переданий останньому на відповідальне зберігання;

- висновком експерта від 11.07.2018р., згідно якого станом на червень 2018 року вартість велосипеда марки Аист становить 1 080 грн. 00 коп.

По епізоду крадіжки з території домоволодіння потерпілої ОСОБА_12 обвинувачений дав показання, що 28.06.2018р. в обідній час він проходив повз двоповерхового житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , а оскільки йшов дощ він вирішив зайти до під`їзду. Увійшовши до 1 під`їзду вказаного житлового будинку, в коридорі, біля вхідних дверей будинку він побачив спортивний велосипед марки AZIMUT жовтогарячого кольору, кому він саме належав він не знав. Перевіривши, що в коридорі будинку нікого не має та за ним ніхто не спостерігає, він викрав вказаний спортивний велосипед та поїхав на ньому, після чого продав останній невідомій йому особі за 300 грн. Розмір збитків завданих кримінальним правопорушенням визнав.

18.09.2018р. потерпіла ОСОБА_12 звернулась до суду із заяву, в якій просить кримінальне провадження розглядати в її відсутність, претензій до обвинуваченого не має, просить покарання призначити на розсуд суду. Судом після з`ясування думки учасників кримінального провадження вирішено проводити судовий розгляд в порядку ст. 325 КПК України, без участі потерпілої.

Крім того, винна обвинуваченого у вчиненні крадіжки у потерпілої ОСОБА_12 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження № 0000220, згідно якого 02.07.2018р. ОСОБА_12 звернулася із заявою про вчинення у неї крадіжки;

- протоколом про прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_12 про вчинене кримінальне правопорушення від 02.07.2018р., згідно якого остання повідомила про факт вчинення у неї крадіжки;

- протоколом огляду місця події від 02.07.2018р. з фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто 1 підїзд 1 поверху житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , при огляді нічого не виявлено та нічого не вилучалося;

- заявою ОСОБА_17 від 03.07.2018р., згідно якої він добровільно видав працівникам поліції велосипед марки AZIMUT, який він придбав 29.06.2018р. у ОСОБА_18 за 300 грн.;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.07.2018р., згідно якого ОСОБА_19 впізнав обвинуваченого за рисами обличчя;

- протоколом огляду речей від 03.07.2018р. з фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто велосипед марки АZIMUT помаранчевого кольору спортивного типу, який потерпіла ОСОБА_12 впізнала як викрадений у неї за зовнішніми ознаками;

- постановою від 04.07.2018р., згідно якої велосипед жовтогарячого кольору марки AZIMUT визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000220 та згідно розписки потерпілої ОСОБА_12 від 03.07.2018р. переданий останній на відповідальне зберігання;

- висновком експерта від 11.07.2018р., згідно якого станом на червень 2018 року вартість велосипеда марки AZIMUT становить 2 700 грн. 00 коп.

По епізоду відкритого викрадення з території домоволодіння потерпілої ОСОБА_8 обвинувачений дав показання, що 29.06.2018р. він проходив повз двоповерхового житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 та зайшов до під`їзду. Увійшовши до 1 під`їзду вказаного житлового будинку, в коридорі, біля вхідних дверей будинку він побачив дитячий велосипед марки AZIMUT чорно-біло-червоного кольору, кому він належав він не знав. Перевіривши, що в коридорі будинку нікого не має та за ним ніхто не спостерігає, він викрав дитячий велосипед марки AZIMUT чорно-біло-червоного кольору та вивіз його на зовні та пішов разом з велосипедом по вулиці. Пройшовши близько 50 м почув крик потерпілої, яка почала його наздоганяти, в цей момент він зрозумів, що це власниця велосипеду. Після чого він пройшов ще близько 20 м, при цьому вирішував що робити далі з викраденим велосипедом. В цей час до нього підбігла потерпіла та вимагала повернути велосипед та погрожувала розправою зі сторони її чоловіка, однак не намагалася силою забрати у нього велосипед. Після чого, як зазначає обвинувачений, маючи реальну можливість втекти з викраденим велосипедом, він залишив останній на узбіччі дороги та пішов геть. З огляду на вищевикладене обвинувачений вважає, що його дії за цим епізодом кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України не вірно, а в даному випадку його дії слід кваліфікувати з урахуванням ч. 2 ст. 15 КК України як не закінчений замах на вчинення злочину.

Водночас, показання обвинуваченого та твердження щодо необхідності кваліфікувати його дії як незакінчених замах на злочин спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_8 дала суду показання, що в липні 2018 року під вечір вона з балкону своєї квартири помітила обвинуваченого, який йшов по вулиці з велосипедом, який належить їй, після чого вона вибігла на вулицю та почала переслідувати останнього, вимагаючи повернути велосипед, однак на її крики обвинувачений не реагував. Потерпіла переслідувала обвинуваченого близько 300-400 м, при цьому близько 200 м вона йшла поруч з обвинуваченим та вимагала повернути велосипед, однак не намагалася силою забрати останній. Обвинувачений на її вимоги не реагував та говорив, що це його велосипед. Після того як вона почала погрожувати обвинуваченому розправою зі сторони її чоловіка він кинув велосипед на узбіччі дороги та пішов геть. Всі ці події відбувалися протягом 5-10 хв. Потерпіла претензій до обвинуваченого не має та просить призначити покарання останньому на розсуд суду.

18.09.2018р. потерпіла ОСОБА_8 звернулась до суду із заяву, в якій просить кримінальне провадження розглядати в її відсутність, претензій до обвинуваченого не має, просить покарання призначити на розсуд суду. Судом після з`ясування думки учасників кримінального провадження вирішено проводити подальший судовий розгляд в порядку ст. 325 КПК України, без участі потерпілої.

З огляду на показання обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що обвинувачений виконав всі дії для закінчення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки після того як він зрозумів, що його помітила потерпіла, якій належить викрадений велосипед, та яка не намагалася силою забрати останній, він протягом певного проміжку часу продовжував йди по вулиці, утримуючи останній при собі, при цьому розумів що його дії протиправні та роздумував, що робити далі з викраденим велосипедом. Тобто обвинувачений не тільки мав реальну можливість розпорядитися викраденим, а фактично уже здійснював таке розпорядження.

Крім того, винна обвинуваченого у вчиненні крадіжки у потерпілої ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження № 0000221, згідно якого 02.07.2018р. ОСОБА_8 звернулася із заявою про вчинення у неї крадіжки;

- протоколом про прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 02.07.2018р., згідно якого остання повідомила про факт вчинення у неї крадіжки;

- протоколом огляду місця події від 04.07.2018р. з фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто вхід до 1 під`їзду житлового будинку (двоповерхового), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , при огляді нічого не виявлено та нічого не вилучалося;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.07.2018р., згідно якого ОСОБА_8 впізнала обвинуваченого за рисами обличчя;

- протоколом огляду речей від 04.07.2018р., згідно якого оглянуто дитячий велосипед марки АZIMUT чорно-білого та червоного кольору, який потерпіла ОСОБА_8 впізнала як викрадений у неї за зовнішніми ознаками;

- постановою від 04.07.2018р., згідно якої велосипед чорно-біло-червоного кольору марки AZIMUT визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000221 та згідно розписки потерпілої ОСОБА_8 від 04.07.2018р. переданий останній на відповідальне зберігання;

- протоколом слідчого експерименту від 04.07.2018р. та відеозаписом вказаної процесуальної дії за участю потерпілої ОСОБА_8 , під час проведення якої потерпіла пояснювала та показувала, яким чином помітила обвинуваченого, яку відстань та який час переслідувала останнього та де він залиши викрадений велосипед;

- висновком експерта від 11.07.2018р., згідно якого станом на червень 2018 року вартість дитячого велосипеда марки AZIMUT становить 1 188 грн. 00 коп.

По епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_7 обвинувачений дав показання, що в кінці червня 2018р. він проходив повз хірургічного відділення Врадіївської центральної районної лікарні, де помітив біля стіни приміщення велосипед марки Салют зеленого кольору, кому він належав він не знав, та вирішив його викрасти. Перевіривши, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав вказаний велосипед. Після чого продав останній ОСОБА_20 за 200 грн. Розмір збитків завданих кримінальним правопорушенням визнав.

Потерпіла ОСОБА_7 дала суду показання, що в ранці 30.06.2018р. залишила належний їй велосипед біля стіни хірургічного відділення Врадіївської центральної районної лікарні, після чого пішла в приміщення. Коли, через деякий час вона повернулася, то помітила зникнення велосипеду, при цьому якась жінка сказала їй, що бачила ОСОБА_21 . Потерпіла претензій до обвинуваченого не має та просить призначити покарання останньому на розсуд суду.

01.10.2018р. потерпіла ОСОБА_7 звернулась до суду із заяву, в якій просить кримінальне провадження розглядати в її відсутність, претензій до обвинуваченого не має, просить покарання призначити на розсуд суду. Судом після з`ясування думки учасників кримінального провадження вирішено проводити подальший судовий розгляд в порядку ст. 325 КПК України, без участі потерпілої.

Крім того, винна обвинуваченого у вчиненні крадіжки у потерпілої ОСОБА_7 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження № 0000217, згідно якого 30.06.2018р. ОСОБА_7 звернулася із заявою про вчинення у неї крадіжки;

- протоколом про прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 30.06.2018р., згідно якого остання повідомила про факт вчинення у неї крадіжки;

- протоколом огляду місця події від 30.06.2018р. з фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто територію Врадіївської центральної районної лікарні, яка знаходиться за адресою: вул. Аграрна, 4, смт. Врадіївка Миколаївської області, при огляді нічого не виявлено та нічого не вилучалося;

- заявою ОСОБА_22 від 01.07.2018р., згідно якої він добровільно видав працівникам поліції велосипед марки Салют, який він придбав 30.06.2018р. у ОСОБА_18 ;

- протоколом огляду речей від 01.07.2018р. з фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто велосипед марки Салют жіночого типу, сіро-зеленого кольору, який потерпіла ОСОБА_7 впізнала як викрадений у неї за зовнішніми ознаками;

- постановою від 01.07.2018р., згідно якої велосипед зеленого кольору марки Салют визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000217 та згідно розписки потерпілої ОСОБА_7 від 01.07.2018р. переданий останній на відповідальне зберігання;

- висновком експерта від 11.07.2018р., згідно якого станом на червень 2018 року вартість велосипеда марки Салют становить 900 грн. 00 коп.

По епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_13 обвинувачений дав показання, що 01.07.2018р. він виходячи з терапевтичного відділення Врадіївської центральної районної лікарні, помітив в коридорі біля вхідних дверей приміщення велосипед марки Аист бірюзового кольору, кому вказаний велосипед належав він не знав, та вирішив його викрасти. Перевіривши, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав вказаний велосипед, який пізніше продав невідомій особі за 200 грн.

18.09.2018р. потерпіла ОСОБА_13 звернулась до суду із заяву, в якій просить кримінальне провадження розглядати в її відсутність, претензій до обвинуваченого не має, просить покарання призначити на розсуд суду. Судом після з`ясування думки учасників кримінального провадження вирішено проводити судовий розгляд в порядку ст. 325 КПК України, без участі потерпілої.

Крім того, винна обвинуваченого у вчиненні крадіжки у потерпілої ОСОБА_13 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження № 0000218, згідно якого 01.07.2018р. ОСОБА_13 звернулася із заявою про вчинення у неї крадіжки;

- протоколом про прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_13 про вчинене кримінальне правопорушення від 01.07.2018р., згідно якого остання повідомила про факт вчинення у неї крадіжки;

- протоколом огляду місця події від 01.07.2018р. з фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто вхід до Врадіївської центральної районної лікарні (родом, дитяче відділення), яке знаходиться за адресою: вул. Аграрна, 2, смт. Врадіївка Миколаївської області, при огляді нічого не виявлено та нічого не вилучалося;

- заявою ОСОБА_23 від 01.07.2018р., згідно якої він добровільно видав працівникам поліції велосипед марки Аист, який він придбав 01.07.2018р. у ОСОБА_18 за 250 грн.;

- протоколом огляду речей від 01.07.2018р., згідно якого оглянуто велосипед бірюзового кольору з залізною рамою, з сидінням для перевезення малюка, чорного кольору, сидінням чорного кольору, зліва куток сидіння пошкоджений;

- постановою від 01.07.2018р., згідно якої велосипед бірюзового кольору марки Аист визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000218 та згідно розписки потерпілої ОСОБА_13 від 01.07.2018р. переданий останній на відповідальне зберігання;

- висновком експерта від 11.07.2018р., згідно якого станом на липень 2018 року вартість велосипеда марки Аист становить 855 грн. 00 коп.

Судом також досліджено докази, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_9 , а саме:

- характеристику надану сільським головою Дображанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області від 06.07.2018р., згідно якої обвинувачений зареєстрований в с. Михайлівка в будинку співмешканки, але за місцем реєстрації не проживає, характеризується за місцем проживання посередньо;

- довідки Врадіївської центральної районної лікарні № 764 від 03.07.2018р. та за № 767 від 04.07.2018р., згідно якої обвинувачений на диспансерному обліку у лікаря-нарколога, хірурга, терапевта, дерматолога, невропатолога та фтизіатра не перебуває;

- довідку ІНФОРМАЦІЯ_2 № 528 від 04.07.2018р., згідно якої обвинувачений не проходив строкову військову службу, визнаний не придатним до проходження військової служби в мирний час, обмежено придатним в військовий час;

- вимогу про судимість № 5348/62-2018 від 01.07.2018р., згідно якої обвинувачений в силу приписів ст. 89 КК України є особою раніше несудимою.

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, щодо потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 - щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, щодо потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 - відсутні.

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, щодо потерпілої ОСОБА_8 - відсутні.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, щодо потерпілої ОСОБА_8 - відсутні.

Згідно досудової доповіді від 23.10.2018р. зробленої Врадіївским районним сектором філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській області стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 ризик повторного вчинення останнім кримінального правопорушення - високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб - високий. Виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 231 від 07.08.2018р. обвинувачений ОСОБА_9 хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством не страждав в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння та не страждає в теперішній час. Страждав в момент вчинення вказаних злочинів та страждає на даний час іншим хворобливим станом психіки - легкою розумовою відсталістю, ускладненою синдромом залежності від алкоголю. Ступінь вираженості психічних розладів така, що в період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння він не міг в повній мірі віддавати собі звіт в своїх діях та керувати ними. Застосування до ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру не потребує.

Таким чином, з огляду на приписи ст. 20 КК України, ОСОБА_9 підлягає кримінальній відповідальності.

Перевіривши та оцінивши докази в їх сукупності з метою встановлення обставин, що мають значення для даного кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ наданий сторонами з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає вказані докази достатніми та такими, що повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_9 : у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 185 КК України; у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 185 КК України; у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, кваліфікував його дії за ч. 2 ст.186 КК України.

При призначенні покарання, суд враховує скоєння обвинуваченим злочинів, що відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, соціальні зв`язки обвинуваченого, відсутність претензій зі сторони потерпілих, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується по місцю проживання, не працює, не має постійного місця проживання, і вважає можливим призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на встановлені судом обставини підстав для застосування ст.ст. 69 та 75 КК України, суд не вбачає.

Враховуючи приписи ст. 374 КПК України та відсутність жодних клопотань зі сторони учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази по справі:

- велосипед червоного кольору марки Aист, який перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_11 , підлягає залишенню останньому як законному власнику;

- велосипед жовтогарячого кольору марки AZIMUT, який перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_12 , підлягає залишенню останній як законному власнику;

- велосипед чорно-біло-червоного кольору марки AZIMUT, який перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 , підлягає залишенню останній як законному власнику;

- велосипед зеленого кольору марки Салют, який перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , підлягає залишенню останній як законному власнику;

- велосипед бірюзового кольору марки Аист, який перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_13 , підлягає залишенню останній як законному власнику.

Керуючись ст. 70 КК України, ст.ст. 100, 366-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

До набрання вироком суду законної сили, міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту фактичного його затримання, тобто з 13.07.2018р. зарахувавши, в порядку передбаченому ст. 72 КК України, у строк покарання час тримання під вартою.

Речові докази по справі:

- велосипед червоного кольору марки Aист, який перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_11 , залишити останньому як законному власнику;

- велосипед жовтогарячого кольору марки AZIMUT, який перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_12 , залишити останній як законному власнику;

- велосипед чорно-біло-червоного кольору марки AZIMUT, який перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 , залишити останній як законному власнику;

- велосипед зеленого кольору марки Салют, який перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , залишити останній як законному власнику;

- велосипед бірюзового кольору марки Аист, який перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_13 , залишити останній як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя ОСОБА_1