Ухвала
Іменем України

12 листопада 2018 року

м. Київ
справа № 185/9179/18

провадження № 51-9643впс18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0001674 за обвинуваченням ОСОБА_6 з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Верховного Суду в порядку ч. 3 ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло клопотання прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0001674 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 437, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 258, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 Кримінального кодексу України (далі КК) з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області до одного із судів м. Вінниці або м. Києва.
Клопотання мотивовано тим, що троє потерпілих проживають у м. Вінниці та Вінницькій області, троє у м. Києві та Київській області, адвокат проживає у м. Києві.
За таких обставин прокурор вважає, що дане кримінальне провадження слід передати до іншого суду за місцем проживання більшості потерпілих, посилаючись на те, що розгляд даного кримінального провадження Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області негативно вплине на розумність строків кримінального провадження, оскільки безпосередня участь потерпілих ускладниться необхідністю виїзду до Дніпропетровської області.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання поданого ним клопотання, дослідивши надані до суду матеріали та перевіривши доводи, наведені у клопотанні, колегія суддів дійшла такого.
Згідно з ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Частина 1 ст. 34 КПК визначає вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а також передбачає можливість у виняткових випадках з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження передати його до іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
З наданих суду матеріалів видно, що відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 27/0/38-14 від 02.09.2014 «Про визначення територіальної підсудності справ» обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001674 за обвинуваченням ОСОБА_6 направлений для розгляду до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
У даному кримінальному провадженні потерпілими визнано 13 осіб, з яких лише троє проживають у м. Вінниці та Вінницькій області і троє у м. Києві та Київській області.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 проживає у м. Києві.
За таких обставин доводи прокурора про те, що більшість потерпілих проживає у м. Вінниці та Вінницькій області (як встановлено судом троє з тринадцяти) або у м. Києві та Київській області (як встановлено судом троє з тринадцяти) не можна визнати обґрунтованими.
Враховуючи викладене, суд не може визнати того, що задоволення даного клопотання прокурора та направлення кримінального провадження № 0001674 за обвинуваченням ОСОБА_6 з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області до одного із судів м. Вінниці або м. Києва позитивно вплине на розумність строків кримінального провадження, на чому наголошує прокурор у поданому клопотанні.
Суд також ураховує те, що потерпілі можуть реалізувати своє право на безпосередню участь у кримінальному провадженні шляхом проведення дистанційного судового провадження (в режимі відео конференції) в порядку, передбаченому ст. 336 КПК.
Отже колегія суддів приходить до висновку про відсутність у клопотанні прокурора передбачених ч. 1 ст. 34 КПК підстав для направлення даного кримінального провадження з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області до одного із судів м. Вінниці або м. Києва, а тому не може бути задоволено.
Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд
постановив:
Клопотання прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0001674 за обвинуваченням ОСОБА_6 з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3