Справа №295/3910/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000762 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, неодруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, не працюючого зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

06.05.2016 року Макарівським районним судом Київської області за ст.ст. 297 ч.3,75 КК України 4 роки позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки,

за ст. 185 ч.3КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :
16 лютого 2018 року близько 04 години 00 хвилин у ОСОБА_3 , який перебував поблизу будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, а саме до вищевказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, з метою особистого збагачення, ОСОБА_6 пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, переліз через паркан, що веде до будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 . Знаходячись у вказаному місці, ОСОБА_3 за допомогою фізичної сили, шляхом ривка пошкодив скобу навісного замка та в такий спосіб проник до вказаного будинку.

Перебуваючи у цього будинку ОСОБА_3 оглянув його, де виявив та викрав чуже майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: електронасос торгівельної марки «Струмок», модель БВ-0,12-50-У5, вартістю 402 грн. 98 коп.; магнітофон марки «LD» моделі TW-863 АХ, вартістю 510 грн.; поливний шланг діаметром дюйма, з маркувальним написом «FIRAT», довжиною 20 м., вартістю 336 грн.; дві чоловічі шуби, загальною вартістю 200 грн.; чоловічі чоботи, вартістю 100 грн.; ковдру, вартістю 100 грн.; алюмінієві сани, вартістю 50 грн.

В подальшому ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1698 грн.98 коп.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав і пояснив, що 16 лютого 2018 року близько 4-ї ранку пішов по цигарки, а саме йшов з проспекту Миру на вул. Миру і побачив чоловіка, який в лісі щось ховав. Через певний час, підійшов до цієї схованки, де побачив вириту землянку, а в ній лежали насос і магнітофон, які забрав собі та пішов. По дорозі зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_8 , якому розповів про знайдені речі. В цей час їх зупинив патруль і поцікавилися речами, які він тримав в руках, на що повідомив, що це його речі, але їх затримали та доставили до відділу поліції. Слідчому повідомляв, що речей не викрадав, а знайшов. Тиск під час досудового розслідування на нього не здійснювали, але оперативні працівники сказали, що якщо не буде співпраці, відправлять в СІЗО, а тому визнав свою вину. З ним проводився слідчий експеримент, під час якого повідомляв, в присутності понятих і слідчого, що вину визнає та показав будинок і напрямок, куди в послідуючому заніс викрадені речі. Пояснив, що відшкодував матеріальну шкоду за речі, які були викрадені та не повернуті потерпілому, оскільки погодився з їх ціною.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена безпосередньо дослідженими під час судового розгляду отриманими в законному порядку допустимими доказами.

Так потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що будинок по АДРЕСА_2 належить його дружині, в якому взимку вони не проживають, а лише в теплу пору року. Будинок закритий на замки, оскільки в ньому знаходяться речі. Точну дату не пам`ятає, його дружина приїхала до будинку та виявила пошкоджені вхідні двері, про що повідомила йому. Він приїхав до будинку та виявив, що двері дійсно були зламані, з будинку викрали цінні речі, а інші речі були розкидані по кімнаті, про що він повідомив в поліцію. В послідуючому йому були повернуто електронасос зі шлангом та магнітофон, а за решту викрадених речей розрахувалася мама обвинуваченого, останній сказав, що речі які у нього виявили йому хтось дав і, що він взяв вину на себе, але речі не викрадав, просив пробачення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що працює оперуповноваженим відділу поліції. В лютому 2018 року до відділу поліції доставили обвинуваченого з речами, походження яких пояснити не зміг. Після відібрання пояснень ОСОБА_6 відпустили додому і в цей же день надійшло повідомлення про крадіжку речей з будинку, по опису які співпадали з речами вилученими у ОСОБА_6 . Останнього повторно було викликано до поліції для допиту з приводу вилучених речей і він спочатку повідомив, що знайшов їх, а потім зізнався, що речі викрав, при цьому жодного психологічного або фізичного впливу на нього не здійснювалося. Зі слів патрульних йому відомо, що при затриманні ОСОБА_6 не міг чітко повідомити походження речей, які були при ньому.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що працює оперуповноваженим відділу поліції та приймав участь під час слідчого експерименту з участю обвинуваченого. До участі в слідчій дії були запрошені поняті, дві жінки. ОСОБА_6 показав будинок, з якого викрав речі, а потім напрямок куди їх заніс та сховав. ОСОБА_6 вів себе спокійно, розповідав та показував на місці про обставини вчинення злочину і при цьому не повідомляв, що речі знайшов.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що її разом з мамою працівники поліції запросили в якості понятих при проведенні слідчого експерименту по АДРЕСА_2 , на що вони погодилися. Слідча, в їх присутності, запропонувала обвинуваченому розповісти про обставини вчинення крадіжки і останній детально розповів, як з будинку викрав шуби, насос, шланг, магнітофон. Потім показав на будинок з якого вчинив крадіжку речей та напрямок куди пішов, де сховав частину речей, а насос і магнітофон забрав із собою. При цьому, обвинувачений був спокійний, розповідав і показував сам, ніхто з присутніх тиску на нього не здійснював, що у них не викликало будь-яких сумнівів або якихось підозр. В послідуючому, слідчий склала протокол, який вони прочитали і підписали.

Аналогічні покази надала свідок ОСОБА_12 , яка була залучена в якості понятої при проведенні слідчого експерименту за участю обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що працює дільничним інспектором і обвинувачений стоїть на обліку, як засуджений. Під час бесіді ОСОБА_6 йому повідомив, що вчинив крадіжку майна по вул. Фізкультурній не сам, а разом з ОСОБА_14 , при цьому не повідомляв, що речі знайшов і не показував місце цієї схованки.

Протоколом огляду місця події від 16 лютого 2018 року, з письмового дозволу власника, за участю потерпілого, оглянуто домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено пошкодження вхідних дверей та потерпілий вказав на місце де зберігалися викрадені речі (а.с.41-44).

З рапорту інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції від 16.02.2018 року вбачається, що по вул. Миру,88 в м. Житомирі було помічено невідомого, який намагався уникнути зустрічі з поліцейськими. В послідуючому, було встановлено особу невідомого, ним виявився ОСОБА_3 , який при собі мав магнітофон марки "LG", гумовий шланг з електронасосом, мідні дроти, походження яких пояснити не зміг. ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , яким був разом з останнім запрошено до відділу поліції для з`ясування обставин (а.с.45).

Протоколом огляду місця події від 16 лютого 2018 року ОСОБА_3 добровільно видав магнітофон марки LG, гумовий шланг з електронасосом та мідні дроти, походження яких чітко пояснити не міг, в поясненнях плутався (а.с.46-49).

Протоколом огляду предметів від 18 лютого 2018 року оглянуто речі, вилучені у ОСОБА_3 , присутній при цьому потерпілий ОСОБА_7 впізнав речі і ствердив, що є тими речами, що були викрадені з будинку АДРЕСА_2 (а.с.52-55).

Висновками судових експертиз № 392/18-25 від 26.03.2018 року та № 391/491/18-25 від 27.03.2018 року встановлено ринкову вартість магнітофону марки LG 510 грн., електронасосу марки «Струмок» - 402 грн. 98 коп., поливного шлангу 336 грн. (а.с.56-66).

Довідками ПП ОСОБА_16 визначена вартість бувших у використанні речей: ковдри; шуби чоловічої; алюмінієвих санок; чоловічих чобіт (а.с.114, 124-128).

Даними у протоколі проведення слідчого експерименту від 22 березня 2018 року з участю обвинуваченого ОСОБА_3 і безпосередньо дослідженого під час судового розгляду підтверджено звідки останній вчинив крадіжку майна. В ході слідчого експерименту обвинувачений, в присутності понятих розповів та на місці показав про обставини вчинення крадіжки з будинку АДРЕСА_2 (а.с.86-92).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили, що дійсно приймали участь під час проведення слідчого експерименту, на якому обвинувачений добровільно, без будь-якого тиску розповів та показав на місці про вчинення ним крадіжки. Зазначили, що після слідчої дії було складено відповідний протокол, який вони прочитали та засвідчили своїми підписами. Підтвердили, що підписи в протоколі належать їм (а.с.86-92).

Суд критично оцінює доводи обвинуваченого ОСОБА_3 непричетності до вчинення крадіжки і розцінює їх як намагання уникнути кримінальної відповідальності, також у зв`язку з наступним.

Так, вина обвинуваченого доведена показами свідків та дослідженими документами. Зокрема, свідок ОСОБА_9 пояснив, що коли ОСОБА_3 доставили до відділу поліції, останній не міг пояснити походження речей, які у нього були при собі, а в послідуючому останній добровільно, без примусу пояснив, що речі викрав з будинку. Під час проведення слідчого експерименту, з участю понятих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які були безпосередньо допитані в судовому засіданні та ствердили, що обвинувачений під час цієї слідчої дії розповів та на місці показав про обставини вчинення ним крадіжки майна з будинку, при цьому будь-якого тиску на нього ніхто не здійснював.

Доводи захисника про визнання недопустимими протоколів огляду місця події від 16.02.2018 року є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Так, 16.02.2018 року о 06 год. 44 хв. у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено майно, походження якого останній пояснити не зміг. В цей же день о 18 год. 20 хв. ОСОБА_7 повідомив про вчинене кримінальне правопорушення, а саме крадіжку його майна та з 18 год. 30 хв. проводився огляд місця події. Згідно витягу відомості до ЄРДР за заявою потерпілого ОСОБА_7 від 16.02.2018 року внесено 17.02.2018 року, що відповідає вимогам ст. 214 КПК України. Крім того, до внесення відомостей до ЄРДР, були наявні правові підстави для проведення зазначених слідчих дій. З огляду на наведене, протоколи огляду місця події від 16.02.2018 року, протокол визнання предметів речовими доказами, протокол огляду предметів та висновки експертиз є допустимими доказами, які отримані у порядку встановленому кримінально-процесуальним законодавством.

Твердження захисту, що 16.02.2018 року ОСОБА_3 фактично було затримано та не складено відповідний протокол, не забезпечено останнього захисником, спростовуються документами, дослідженими в судовому засіданні, зокрема рапортом інспектора поліції про те, що ОСОБА_17 не затримувався, а був запрошений до відділу поліції для з`ясування обставин, на що останній погодився.

Що стосується доводів захисту про визнання недопустимими довідок вартості шуб, санок, чоботів, ковдри, зазначені довідки видані ФОП ОСОБА_18 , завірені підписом та печаткою і зазначені довідки, в порядку ст. 290 КПК України відкриті стороні захисту. Крім того, під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав цивільний позов та відшкодував заподіяну шкоду, при цьому не оспорюючи вартість викраденого майна, про що свідчить розписка потерпілого (а.с.20). З огляду на наведене, суд відкидає доводи захисту і приходить до висновку про допустимість зазначених доказів.

Неґрунтовними є доводи захисту щодо визнання недопустимим доказом протокол слідчого експерименту з участю обвинуваченого, оскільки складений з показань її підзахисного в якості свідка. Так, під час досудового розслідування, після оголошення підозрі ОСОБА_3 , останній неодноразово давав покази в якості підозрюваного та в послідуючому погодився на проведення слідчого експерименту, який проводився з ним в якості підозрюваного. З огляду на наведене, зазначений доказ є допустимим.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що точної дати не пам`ятає, вранці біля кар`єру зустрівся з Лаговським, який сказав, що йде з роботи, а в лісі знайшов магнітофон, насос, несе їх додому та попросив допомогти їх донести, через 10 метрів їх зупинила поліція і доставила у відділ поліції. Лаговський у відділі поліції повідомив, що речі знайшов у лісі. У них відібрали пояснення та відпустили додому.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що його син ОСОБА_3 16 лютого 2018 року ночував вдома, нікуди не відлучався, а пішов з дому о 6-ї годині ранку придбати цигарки.

Суд критично ставиться до показів свідків ОСОБА_19 , який є рідним батьком обвинуваченого та ОСОБА_15 , який є приятелем, і останні намагаються таким шляхом створити штучне алібі обвинуваченому.

Крім того, твердження свідка ОСОБА_19 про те, що син пішов з будинку о 6-ї годині ранку, спростовуються показами самого обвинуваченого ОСОБА_3 даних ним безпосередньо в судовому засіданні, зокрема останній пояснив, що пішов з будинку о 4-й годині ранку.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ст. 185 ч.3 КК України, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ч.4 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 відшкодував матеріальну шкоду. Цю обставину суд визнає такою, що пом`якшує його покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочину.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 , під час іспитового строку вчинив новий тяжкий злочин, характеризується посередньо.

Також судом враховуються й результати досудової доповіді Житомирського міського відділу з питань пробації, з якої вбачається, що орган пробації прийшов до висновку про високий рівень ймовірності вчинення повторного правопорушення, вважає неможливе виправлення та досягнення обвинуваченим право слухняної поведінки без застосування покарань, пов`язаних з ізоляцією від суспільства.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання в межах санкції статті у вигляді позбавлення волі.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта, суд в порядку ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого.

Питання про речові докази, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається, оскільки прокурором не доведено ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання за цим законом 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати до покарання невідбуте ОСОБА_3 покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 06 травня 2016 року та призначити остаточне покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання рахувати з моменту затримання обвинуваченого ОСОБА_20 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта, в сумі 2145 ( дві тисячі сто сорок п`ять) грн.

Речові докази: насос «Струмок», магнітофон марки «LG», поливний шланг, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити в його володінні.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1