Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1443/18
Номер провадження: 1-кп/511/30/19
12.03.2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілої - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання прокурора про подовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 по матеріалам кримінального провадження №0000390 від 09.04.2018 року на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Роздільна Одеської області, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
25.07.2018 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000390 від 09.04.2018 року.
Ухвалою суду від 31.07.2018 року в підготовчому судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід по даному кримінальному провадженню у виді тримання під вартою, який неодноразово подовжувався за клопотанням прокурора.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 терміном на 2 місяці на період судового розгляду справи, так як судовий розгляд не закінчився, триває судове слідство по справі. Далі клопотання прокурора мотивоване тим, що ОСОБА_4 звинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше притягався до кримінальної відповідальності, не мав постійної роботи, постійного місця проживання. Ризики повторного вчинення злочину, а також можливості ухилитися від явки до суду, можливо впливу на свідків та на результати розгляду справи, які існували на момент обрання йому такого виду запобіжного заходу, на теперішній час не відпали.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просили обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід . В суді обвинувачений вкотре заявив, що він не має наміру ухилятися від суду, впливати на свідків, винуватим себе у вчиненні злочину не визнає.
Потерпіла ОСОБА_8 наполягала на подовженні строку тримання під вартою ОСОБА_4 .
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити, а обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.
Висновок суду обґрунтовується наступним.
Відповідно до п.п.3,4 та 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду за прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад п`ять років.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, а тому суд має право на підставі п.4 ч.2 ст.183 КПК України обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Судом при обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 прийнято до уваги, що ОСОБА_4 не має паспорту, не має місця реєстрації на території України, не має будь-якого нерухомого майна, зареєстрованого на його ім`я на території України.

До затримання не працював, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що на думку суду достовірно свідчило про те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду.

Дані обставини на думку суду свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, зможе перешкоджати кримінальному провадженню, так як його виклик до суду в установлений законом спосіб здійснити буде неможливо, а також обвинувачений зможе продовжити злочинну діяльність, так як не мав роботи та до затримання вчиняв інші злочини.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

ОСОБА_4 звинувачується у вчиненні злочину за ч.2 ст.121 КК України. По даному кримінальному провадження від насильницької смерті помер потерпілий ОСОБА_9 .

Європейський суд з прав людини у своєму рішення «Холодков і Холодкова проти України» зазначив, що обов`язок охороняти право на життя за статтею 2 Конвенції, взятий у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені в ... Конвенції», за своїм змістом вимагає проведення ефективного офіційного розслідування, якщо осіб було вбито у результаті застосування сили.

Головна мета такого розслідування полягає у забезпеченні ефективного виконання положень національного законодавства, яке охороняє право на життя. Форми розслідування, які забезпечать досягнення цих цілей, можуть бути різними залежно від обставин. Однак, незалежно від того, яка з форм розслідування застосовується, органи державної влади, як тільки їм стало відомо про відповідне питання, повинні діяти за власною ініціативою.

Будь-який недолік у розслідуванні, який підриває його здатність встановити причину смерті або винних осіб, ставитиме під сумнів дотримання цього стандарту ( рішення у справі «Гонгадзе проти України»)

На момент розгляду даної справи термін тримання ОСОБА_4 під вартою не закінчився, однак він сплине до наступного судового засідання. Оскільки питання щодо подовження строків тримання обвинуваченого під вартою вирішується в судовому засіданні за участю всього складу суду, вважаємо за необхідне вирішити це питання в даному судовому засіданні.

.

На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про подовження терміну тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , - задовольнити.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, - у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань УДПСУ України в Одеській області № 21 на строк 60 (шістдесят) днів - до 10.05.2019 року включно.
Копію ухвали направити в Одеську установу виконання покарань УДПСУ України в Одеській області № 21 - для виконання, прокурору Роздільнянського місцевої прокуратури, ОСОБА_4 - для відома.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1