Дата документу 13.02.2018
Справа № 501/224/18
У Х В А Л А
12 лютого 2018 року слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді надійшло Іллічівського міського суду Одеської області вказане клопотання, в якому зазначено наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 січня 2018 року до Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 07 травня 2017 року, точний час не встановлено, невстановлена особа, представник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на території ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом обману заволоділа зерном соняшнику, загальною вагою 39 720 кг., яке належало ОСОБА_5 , матеріальний збиток встановлюється.
В ході допиту потерпілого ОСОБА_5 , було встановлено, що він працює главою фермерського господарства « ОСОБА_5 » з 2002 року та займається вирощуванням зернових культур. У 2017 році він вирішив продати урожай соняшників, і в цей період йому зателефонував ОСОБА_6 і запитав, чи має потерпілий соняшник на продаж. Останній відповів, що має і вони домовились про ціну та кількість, яка задовольняла потерпілого. Розрахунок, згідно усної домовленості, повинен бути здійснений після вивантаження та аналізів по заліковій вазі, при цьому ніякого договору не було укладено між ними. 07.05.2017 згідно товаротранспортної накладної, серія 12ААЕ № 690726, соняшник врожаю 2016 року у кількості 20 180 кг. та товаротранспортної накладної, серія 12ААЕ № 690727, соняшник врожаю 2016 року у кількості 19 540 кг. відвантажили з господарства та вивантажили на території ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , для ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Після вивантаження, до теперішнього часу з потерпілим розрахунок не було проведено. Як пояснює менеджер ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », вони не розрахувались з потерпілим, так як з ними не розрахувались ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Однак, потерпілому стало відомо, що з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » був здійснений розрахунок в повному розмірі.
В ході допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вони пояснили, 07.05.2017 вони перевозили згідно товаротранспортної накладної, серія 12ААЕ № 690726 та серія 12ААЕ № 690727 соняшник урожаю 2016 року у кількості 20 180 кг. та 19 540 кг. Даний соняшник вони завантажили на фермерському господарстві, що знаходиться у Роздільнянському районі, що належить ОСОБА_5 . При завантажені ОСОБА_5 дав ОСОБА_7 номер телефону ОСОБА_9 та сказав з ним здзвонитись по дорозі, а той повинен був передати ТТН (товарно-транспортна накладна) та пояснити від кого заповняти та де вивантажувати. Загрузивши все в автомобілі водії відправились в сторону міста Одеси, по дорозі ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_9 , котрий сказав, що ТТН знаходиться на АЗС в Одеській обл., Овідіопольський р-н, смт. Великодолинське та форму заповнення він скине на телефон. У смт. Великодолинське на АЗС вони забрали два комплекти ТТН з печаткою ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », потім ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заповнили ТТН копії, які були надані для огляду та ідентифікації, після чого відправились на вивантаження в м. Чорноморськ, Одеської обл., на ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Отримувач соняшника згідно ТТН був ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де відвантажили зазначений соняшник. Після цього вони відправились в гараж, а дві копії ТТН с вивантаженою вагою віддали ОСОБА_5 .
Слідчий вважає, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , може бути причетне до вчинення вказаного кримінального правопорушення, З метою встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, доцільним буде проведення заходу по забезпеченню кримінального процесу, а саме тимчасового доступу до оригіналів бухгалтерської документації ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання.
За заявою слідчого розгляд клопотання проведено без виклику осіб, у володінні яких знаходяться вказані документи, у зв`язку з тим, що є безпосередні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення вказаних документів.
Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.
Слідчим суддею встановлено, що слідчий, який звернувся із клопотанням про тимчасовий доступ до документів, не використав усі надані йому можливості для самостійного їх витребування та отримання.
Згідно ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом, зокрема, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок тощо.
В матеріалах клопотання відсутні дані про те, що особа, яка звернулася із клопотанням про тимчасовий доступ до документів, зверталася до особи, у володінні якої знаходяться зазначені в клопотанні документи, із вимогою про їх витребування.
Положення ч.1 ст.86, частин 2 та 3 ст. 93 КПК України, ч.1 ст.160 КПК України, вказує на те, що застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч.7 ст.163 КПК України) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо:
1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи;
2) речі та документи згідно зі ст.162 КПК України містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України.
Як зазначив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ, застосуванням заходу забезпечення кримінального провадження органи досудового розслідування намагаються досягти мети, яка саме таким заходам не властива. Зокрема, це стосується випадків, коли у клопотанні порушується питання про тимчасовий доступ до речей і документів з метою збирання доказів.
Клопотання слідчих в окремих випадках ґрунтуються на необхідності правомірного доступу та вилучення речей, які можуть бути речовими доказами. Проте поза увагою слідчого, прокурора, слідчого судді залишається та обставина, що збирання доказів, в тому числі і речових, відбувається через інститут слідчих дій (зокрема, вилучення в ході огляду, проведення обшуку). У таких випадках неправильне розуміння органами досудового розслідування, слідчими суддями положень кримінального процесуального закону фактично зумовлює підміну слідчих дій заходом забезпечення кримінального провадження. Слідчим суддям необхідно враховувати, що згідно з ч.4 ст.132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч.1 ст.223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Документи, до яких просить надати доступ з можливістю їх вилучення, не є охоронюваною законом таємницею в розумінні положень ст.162 КПК України, а відтак сторона обвинувачення не позбавлена можливості самостійно звернутися до особи, у володінні якої знаходяться зазначені в клопотанні документи з клопотанням про витребування необхідних документів, і лише у випадку відмови в доступі до них, звернутися до слідчого судді з клопотанням в порядку ст.160 КПК України, що не звільняє її від обов`язку довести обставини, з якими закон пов`язує тимчасовий доступ до речей і документів в порядку збирання доказів.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що доступ до документів, про які йдеться в клопотанні слідчого, може бути здійснено шляхом їх витребування та отримання, як це зазначено в ч.2 ст.93 КПК України, а вирішення даного питання в порядку тимчасового доступу є передчасним, а відтак в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст.110, 131-132, 159-164 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя