Справа № 744/1028/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/155/19
Категорія - ст. 115 ч. 1 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 12.05.2018 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2018 року, по кримінальному провадженню щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_6

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишений без змін тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 12.05.2018.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в розмірі 6251,99 в рахунок відшкодування витрат на залучення експерта.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст.100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, 11 травня 2018 року в обідній час, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на прибудинковій території господарства за адресою: АДРЕСА_2 , під час розмови з ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з останньою виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_10 виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 . З метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_7 взяв у праву руку камінь та умисно завдав ним не менше восьми ударів по голові ОСОБА_9 , після цього завдав не менше семи ударів руками по тілу останньої, у результаті чого ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження, які в своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 померла на місці події. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 527 від 29.06.2018 причиною смерті ОСОБА_9 є набряк-набухання головного мозку, що виник внаслідок відкритої черепно-мозкової травми (забійної рани та садна волосистої частини голови та обличчя, переломи кісток склепіння та основи черепа, забій головного мозку).

З метою укриття вчинено ним злочину, ОСОБА_7 закопав тіло ОСОБА_9 на території господарства за адресою АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись з рішенням суду адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій, доведеність вини обвинуваченого, просив вирок стосовно нього змінити та призначити більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Вказує, що судом першої інстанції при призначенні покарання не враховано, що обвинувачений щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Крім того, під час сварки з потерпілою, остання нанесла обвинуваченому тяжку образу, поставивши його «чоловічі» здібності під сумнів. Дана обставина судом не спростована і не взята до уваги.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги адвоката, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок суду не перевіряється.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який кримінальний закон відносить до категорії тяжких, вік обвинуваченого, неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, наслідки, які настали від злочину, мають місце психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, відсутність обставини, що пом`якшують покарання, наявність двох обставини, що обтяжує покарання.

Навіть за наявності такої пом`якшуючої покарання обвинуваченого обставини, як щире каяття, на яку посилається в своїй апеляційній скарзі адвокат, у колегії суддів відсутні підстави для пом`якшення призначеного судом покарання.

Сприяння розкриттю злочину здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою злочинну діяльність та/або таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним, в діях ОСОБА_7 , згідно матеріалів кримінального провадження, такі ознаки відсутні.

При призначенні покарання ОСОБА_7 , на думку апеляційного суду, суд першої інстанції врахував усі обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого і призначив покарання, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.115 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, яке відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та його особі,

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2018 року, по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до касаційного суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим який перебуває під вартою на протязі такого ж строку з моменту вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4