У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження №0003659 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 7 лютого 2019 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радсад, Миколаївського району, Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
-29.04.2003 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч.3 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
-23.02.2004 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. 185 ч.2, 3, 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі,
-01.06.2009 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту;
-28.10.2009 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі,
-07.04.2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 185 ч.2, 70 ч. 4 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі,
-26.12.2013 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,
-20.02.2014 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ст. 185 ч.3, 263 ч.1, 163-1 ч.1, 70 ч. 1 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,
-09.12.2016 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 15 ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі,
-26.11.2018 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_5
захисник ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити призначене йому судом першої інстанції покарання.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі вимог ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком від 26.11.2018 року Ленінського районного суду м. Миколаєва більш суворим за даним вироком, остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 26.11.2018 року. Зараховано в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 24.09.2018 року по 26. 11.2018 року.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений не погоджується із призначеним йому покаранням, вважає його занадто суворим.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що в період часу з 09.09.2018 року по 19.09.2018 року приблизно з 23:00 до 24:00 годин, більш точної дати та часу в ході судового розгляду справи встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 проходив біля будинку АДРЕСА_2 , біля якого побачив господарське приміщення сараю та в цей час у нього раптово виник злочинний, корисливий умисел, спрямований на повторне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у вказане приміщення.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникнення у господарське приміщення, діючи повторно, ОСОБА_5 підійшов до вказаного приміщення та скориставшись відсутністю уваги з боку господаря сараю або сторонніх осіб, за допомогою заздалегідь підготовлених засобів, а саме плоскогубців, зламав вхідний замок сараю, звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_8 , а саме: велосипед марки «Apache» із рамою червоно-чорного кольору вартістю 1700 грн., велосипед марки «Салют» із рамою рожевого кольору вартістю 1500 грн., велосипед марки «FormulaHunter» із рамою фіолетово-сірого кольору вартістю 2500 грн., велосипед з низькою двійною рамою чорного кольору вартістю 2200 грн., бензопилу марки « Oleo mac947» в корпусі оранжевого кольору вартістю 4500 грн.

Після чого, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 12400 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне відкладення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникнення у інше сховище, вчинене повторно.

Призначаючи покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, наявність пом`якшуючої обставини щире каяття, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, перебуває на «П» обліку ОНД з 2013 року з діагнозом : РПП внаслідок вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками, за місцем проживання характеризується негативно, та прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, зазначивши, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 його захисника ОСОБА_7 на підтримку вимог апеляційної скарги обвинуваченого, думку прокурора ОСОБА_6 , який вважав вирок законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Висновок суду, щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав належну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені цього злочину.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України є вірною і апелянтом не оспорюється.

Що стосується призначеного ОСОБА_5 покарання, то апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Зазначених вимог закону при призначенні покарання ОСОБА_5 судом першої інстанції дотримано в повній мірі.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65, 66, 67 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особи обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджувався за вчинення аналогічних корисливих злочинів, негативно характеризується за місцем проживання, перебуває на «П» обліку ОНД з 2013 року з діагнозом : РПП внаслідок вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками, обставини, що пом`якшує покарання, а саме щирого каяття у вчиненому, дійшов обґрунтованого висновку про те, що мета покарання, визначена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, належним чином вмотивувавши таке рішення у вироку.

Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. З урахуванням цього, підстав вважати призначене обвинуваченому покарання таким, що не відповідає вимогам кримінального законодавства та є занадто суворим, апеляційний суд не вбачає.

Апеляційний суд приймає до уваги те, що ОСОБА_5 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів, має дев`ять не знятих та не погашених в законному порядку судимостей, проте на шлях виправлення не став, вчинив ряд нових корисливих в тому числі і тяжких злочинів. Що свідчить про підвищену небезпечність особи обвинуваченого для суспільства та окремих осіб.

Покарання у виді реального позбавлення волі та ізоляції ОСОБА_5 від суспільства саме на строк, який визначений судом першої інстанції - є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирок за своїм змістом є належно вмотивованим обґрунтованим та законним.

Матеріали кримінального провадження не містять даних щодо порушення вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни або скасування вироку.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 7 лютого 2019 року стосовно ОСОБА_5 - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: