справа № 208/1227/19
№ провадження 1-кс/208/619/19
УХВАЛА
Іменем України

26 лютого 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України в рамках кримінального провадження № 0000470 від 25.02.2019 року,
- ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого професійно-технічну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29.10.2008 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 1 рік, вирок набув законної сили 14.11.2008;
- 17.06.2010 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст.190, ч.2 ст.307, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання 6 місяців позбавлення волі за вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.10.2008, до відбування 4 роки 6 місяців позбавлення волі, вирок набув законної сили 30.07.2010, звільнився 20.11.2012 умовно-достроково, невідбута частина покарання 1 рік 5 місяців 12 днів;
- 20.12.2013 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, 69 КК України, до покарання у вигляді штрафу 850 гривень, штраф сплачено не було.

в с т а н о в и в:
Слідчий звернувся до суду вищезазначеним клопотанням, пославшись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєні тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого в кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання, просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливістю внесення застави.
Прокурор підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити з підстав, наведених у його мотивувальній частині. Зазначила, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків.
Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, пояснив, що не має наміру переховуватись, обіцяв більше не скоювати кримінальних правопорушень.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні происв застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартой, щоб у підозрюваного була можливість працювати..
Слідчий суддя, вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що повторно, 25.02.2019 приблизно о 04.00 год. ОСОБА_5 проходив біля квартири АДРЕСА_2 , де помітив, що двері до зазначеної вище квартири не зачинені на замок. При цьому ОСОБА_5 було заздалегідь відомо, що у зазначеній квартирі мешкає його малознайомий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також те, що він мешкає сам. ОСОБА_5 зайшов до квартири АДРЕСА_2 , де забрав барсетку чорного кольору. В цей момент ОСОБА_7 , почувши, що до його квартири хтось увійшов, вийшов до коридору та спитав хто зайшов до квартири. В цей момент ОСОБА_5 , усвідомивши, що його дії помічені потерпілим ОСОБА_7 , вийшов з кімнати та почав погрожувати потерпілому ОСОБА_7 застосуванням металопластикової трубки довжиною приблизно 356 мм діаметром приблизно 25 мм, тобто застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та вимагати у нього гроші. ОСОБА_7 відмовився надавати ОСОБА_5 гроші, у зв`язку із чим ОСОБА_5 наніс один удар долонею руки по голові ОСОБА_7 . ОСОБА_7 , внаслідок застосування насильства зі сторони ОСОБА_5 , злякавшись за своє життя та здоров`я, дістав з серванту банківську платіжну картку АТ «АЛЬФА-БАНК» № НОМЕР_1 , та, на вимогу ОСОБА_5 , сказав йому PIN-код від зазначеної картки.
КривонОСОБА_8 , разом із викраденим майном, вийшов з квартири, та пішов у невстановленому напрямку, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном.

25.02.2019 зазначений факт зареєстровано до ЄРДР за №0000470за ч.3 ст.186 КК України.

25.02.2019р. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.. 208 КПК України.

26.02.2019р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

26.02.2019р. слідчий СВ Кам`янського ВП звернувся до суду з погодженим з прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи вимоги ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повиненвирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показанням потерпілого ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи ОСОБА_5 для впізнання потерпілому ОСОБА_7 , протоколом затримання ОСОБА_5 у порядку ст.208 КПК України, в ході якого у останнього вилучено предмети, викрадені у потерпілого ОСОБА_7 .

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить до висновку про наявність достатньої кількості доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого ним кримінального правопорушення.
Слідчий у своєму клопотанні та прокурор у судовому засіданні, як на наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, послались на те, що ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення вже не вперше, що свідчить про те, що останній не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, порушує обов`язки, покладені на нього чинним законодавством, що вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_5 й у подальшому буде порушувати покладені на нього обов`язки, в тому числі й обов`язки, покладені на нього нормами КПК України та судом; окрім того підозрюваний ОСОБА_5 не має сталих соціальних зв`язків, а саме дружини, дітей, постійного місця роботи та заробітку, що вказує на те, що він може у будь-який момент залишити межі міста та області з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду для уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого у зазначеному кримінальному провадженні, так як в ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 знайомий із потерпілим ОСОБА_7 , що вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_5 буде мати можливість впливати на ОСОБА_7 з метою зміни останнім своїх показань для уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, особливо враховуючи те, що потерпілий є особою похилого віку, а ОСОБА_5 під час вчинення зазначеного кримінального правопорушення застосував до потерпілого насильство; вчините інше кримінальне правопорушення, так як підозрюваний ОСОБА_5 вже не перше вчинює кримінальні правопорушення майнової спрямованості, не маючи постійного місця роботи та заробітку, що вказує на те, що він й у подальшому може вчинювати кримінальні правопорушення майнової спрямованості з метою заробітку коштів, що вказує на те, що у подальшому будь-який запобіжний захід, не пов`язаний із примусовим позбавленням волі, не зможе забезпечити виконання покладений на ОСОБА_5 обов`язків, особливо враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що вказує на те, що він може у подальшому вчинювати кримінальні правопорушення майнової спрямованість для заробітку коштів з метою подальшого вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Слідчий суддя вважає реальними, обґрунтованими та доведеними ризики переховування від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний не має достатнього ступеню соціальних зв`язків, які б спростували ризик залишення меж міста з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Враховуючи, що санкція ч.3 ст.186 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років з конфіскацією майна, слідчий суддя не вбачає наразі іншої можливості запобігти ризику переховування підозрюваним від органу досудового розслідування у інший спосіб, ніж тримання його під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд дійшов висновку за можливе не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення у скоєні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинено із застосуванням насильства.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. ст.ст.176-179, 184, 186, 193. 194, 196 КПК України, суд

у х в а л и в:
Клопотання слідчого - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 квітня 2019 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1