Провадження №1-кп/523/1049/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2018 р. року Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у присутності потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених, розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №000330 від 14.07.2018р. за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.4 КК України,-

Встановив:

5.10.2018 року з Одеської місцевої прокуратури №4 до Суворовського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_11 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого 296 ч.4 КК України.

З`ясувавши думку учасників процесу - прокурора, який вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів; - захисника ОСОБА_5 , який заявив про неможливість розгляду обвинувального акту по суті та повернення прокуророві для усунення недоліків, мотивуючи тим, що обвинувальний акт не відповідає в повній мірі вимогам процесуального Кодексу, є недосконалим, містить помилки в анкетних даних ОСОБА_12 , тобто в пред`явленій підозрі та в обвинувальному акті зазначені різні прізвища по-батькові, що на думку захисника є суттєвими порушеннями, у зв`язку з чим під час досудового розслідування ним була надана скарга про скасування підозри, яку він вважає не обґрунтованою та яка на сьогоднішній день залишилися не розглянутою, водночас звернув увагу суду, що він не мав та не має повноважень щодо захисту інтересів обвинуваченого ОСОБА_10 в рамках даного кримінального провадження, він здійснює його захист в іншому кримінальному провадженні за ст. 286 ч.2 КК України, тому залишається не зрозумілим наявні в наданих до суду матеріалах розписки, вказавши, що крім цього також було допущено багато процесуальних порушень, а саме безпідставно обмежено право захисту на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, оскільки ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 2.10.2018р. за надуманими підставами був встановлений строк ознайомлення протягом трьох днів з моменту постановлення відповідної ухвали, дана ухвала була ним отримана 4.10.2018року, при цьому обвинувальний акт зайшов до суду 5.10.2018року о 14:49 годині, його клопотання про надання доступу до матеріалів кримінального провадження залишилося не задоволеним, ухвала суду не виконаною, чим були порушені вимоги ст.290 КПК України, підтверджуючи свої доводи документально;

- захисника ОСОБА_6 , яка заявила про порушення права обвинуваченого ОСОБА_10 на захист, вказавши, що вона приймала участь лише в одній процесуальній дії вручення підозри, в подальшому її не викликали, матеріали кримінального провадження їй не відкривалися, з якими в свою чергу в передбаченому законом порядку вона не ознайомлена, обвинувальний акт вона не отримувала та підтверджень, що її підзахисному було вручене обвинувачення з перекладом на рідну мову прокурором не надане, також звертаючи увагу суду, що висунуте обвинувачення повинно бути конкретизоване, процесуальним керівником повинні здійснюватися певні дії щодо до дотримання вимог процесуального Кодексу, чого на даний час не має, що у сукупності на думку сторони захисту виключає можливість прийняття будь-які процесуальних рішень у даному підготовчому судовому засіданні;

- обвинувачених, які підтримали думку своїх захисників;

- прокурора, який в спростування аргументів захисників зазначив, що обвинувальний акт містить всі факти та обвинувачення є сформульованим, допускаючи, що в анкетних даних ОСОБА_9 можливо допущена технічна помилка, при цьому доводи сторони захисту щодо порушення права на захист залишив на розсуд суду;

- потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали першу початкову позицію сторони обвинувачення щодо призначення судового розгляду, не вбачаючи сенсу щодо повернення обвинувального акту прокуророві, вважаючи, що має місце маніпуляції зі сторони захисту; дослідивши складений та затверджений прокурором обвинувальний акт з доданими до нього документами відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_11 суд дійшов до наступних висновків.

Згідно положенням ст.337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунете обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який повинен відповідати вимогам, передбаченими ст. 291 КПК України.

За змістом положень ст.291 ч.2 п.п.5, 7 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Разом з цим, відповідно до ст. 291 ч.2 п.2 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Однак, як з`ясовано вивченням наданих стороною захисту та стороною обвинувачення копій документів, обвинувальний акт не містить точних анкетних даних ОСОБА_9 , тобто мають місце розбіжності в прізвищі та ім`я по-батькові обвинуваченого, а саме в повідомленні про підозру від 14.07.2018р. зазначено «Мірзаєв Садіг Ясір огли», в повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 16.07.2018 року « ІНФОРМАЦІЯ_3 », у копії вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.05.2017 року та копії довідки про звільнення «Мірзоєв Садіг Ясир огли», тим самим позбавляючи суд можливості на стадії підготовчого судового засідання вирішити організаційні питання, пов`язаних з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, у зв`язку з чим вважає за необхідне акцентувати увагу на правопис прізвища обвинуваченого українською мовою та усунення неточностей щодо анкетних даних обвинуваченого з метою зазначення в подальшому достовірної інформації, яка відповідає дійсності.

Також відповідно до ст.291 ч.4 КПК України до обвинувального акту обов`язково додається реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому повинні бути відображені прийняті у ході досудового розслідування процесуальні рішення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення.

Разом з цим, відповідно до положень ч.1 ст.290 КПК України, визначивши зібрані під час досудового розслідування докази, достатніми для складання обвинувального акту, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового слідства та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Таке повідомлення є процесуальною дією, яка повинна бути відображена у реєстрі матеріалів досудового розслідування, однак вивченням реєстру матеріалів досудового розслідування з`ясовано, що він взагалі не містить такої обов`язкової процесуальної дії, як відкриття матеріалів кримінального провадження захиснику обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокату ОСОБА_6 , яка призначена за дорученням центру безоплатної правової допомоги, що передбачено ст.290 КПК України, у зв`язку з чим, на думку суду, порушені норми кримінально процесуального законодавства та право на захист, при цьому слід зазначити, що статтею 52 ч.2 п.4 КПК України регламентовано, що обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження ,- з моменту встановлення цього факту.

Також підлягає зауваженню виконання вимог ч.10 ст.290 КПК України щодо надання достатнього часу для ознайомлення з матеріалами, до яких надано доступ з урахуванням обсягу та складності кримінального провадження.

Реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємним додатком до обвинувального акту, який повинен містити всі процесуальні рішення, які суд використовує при розгляді справи, та які на думку суду є не допустимими, у зв`язку з чим слід усунути викладені неточності.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне із таких рішень: 1) затвердити угоду або відмовити в її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8, 10 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України; 3)повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам діючого Кодексу; 4) направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту; 6) доручити представнику персоналу органу пробаії скласти досудову доповідь..

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про неможливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, у зв`язку з невідповідністю вимогам діючого Законодавства та повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , прокуророві для усунення недоліків, які знайшли своє підтвердження під час підготовчого судового засідання.

Також вивченням матеріалів справи відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що під час досудового розслідування слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси в рамках вищезазначеного кримінального провадження відносно ОСОБА_9 був обраний та в подальшому продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПтСУ в Одеській області, строк дії ухвали суду припиняє свою дію 10.10.2018 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_10 в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід не обирався, однак в рамках іншого кримінального провадження за обвинуваченням за ст.286 ч.2 КК України діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.11.2018р.

У ході підготовчого судового засідання прокурор надав письмове клопотання про застосування щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що обвинувачені скоїли тяжке кримінальне правопорушення за попередньою змовою групою осіб з застосування насильства, проявивши агресію, раніше притягувалися до кримінальної відповідальності, крім того ОСОБА_9 скоїв нове тяжке кримінальне правопорушення у період іспитового строку, судовий розгляд ще не призначений, у зв`язку з чим існують певні ризики, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань у ході судового провадження та потерпілих відносно яких застосовані заходи забезпечення безпеки після надійшовши на їх адресу погроз зі сторони обвинувачених, продовжити злочинну діяльність, перешкоджати встановленню істини по справі іншим чином шляхом підтримання зв`язків з іншими оточуючими їх особами, причетними до протиправної діяльності, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинувачених.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особи ОСОБА_9 , ОСОБА_10 тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачуються обвинувачені, та покарання, що загрожує у разі визнання осіб винними, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу: потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які приєдналися до думки прокурора;

- захисника ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення клопотання прокурора, так як вважає, що всі ризики, на які посилається прокурор у сукупності значно зменшилися, з матеріалів вбачається, що все зафіксовано, допитані потерпілі, свідки, тобто всі докази по справі зібрані, крім того, його підзахисний ОСОБА_9 має місце проживання, тому на думку захисника для забезпечення належної поведінки обвинуваченого достатньо обрати альтернативний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;

- захисника ОСОБА_6 , яка в захист інтересів ОСОБА_10 заявила про неможливість розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як воно не відповідає вимогам діючого законодавства, вважаючи, що має місце формальний підхід, так як письмове клопотання їй не вручене, матеріали кримінального провадження не відкриті, будь-яких інших процесуальних документів окрім підозри вона не отримувала, у зв`язку з чим позбавлена можливості погодити зі своїм підзахисним позицію захисту та більш аргументовано висловити свою думку, при цьому посилаючись на Європейську практику по правам людини.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_13 підтримали думку своїх захисників.

Вислухавши думку учасників процесу, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд дійшов до висновку, що клопотання сторони обвинувачення про застосування щодо обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню за наступними підставами.

Питання щодо обрання, зміни чи скасування запобіжного заходу обраного відносно підозрюваного під час досудового розслідування вирішується у підготовчому судовому засіданні відповідно до ст.315 ч.3 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по суті по справі ще не розпочатий, на даний час не допитані потерпілі, свідки, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_9 відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину, за який, у разі визнання особи винною, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який за змістом обвинувального акту не має громадянства, раніше притягувався до кримінальної відповідальності на території України, однак на шлях виправлення не став, знову вчинив умисне кримінальне правопорушення у період відбуття випробувального терміну, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно вливати на потерпілих та свідків з метою зміни ними показі, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, вбачається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку що обраний під час досудового слідства запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого ОСОБА_9 діяння, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що на даній стадії підготовчого провадження не уможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим суд вважає не визначати розмір застави ОСОБА_9 .

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, приймаючи до уваги думку учасників процесу, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд погоджується з позицією сторони обвинувачення, водночас зазнаючи, що аргументація захисників також має місце, однак незважаючи на наявність підстав, все ж таки дійшов до висновку, що клопотання прокурора на теперішній час не підлягає задоволенню з урахуванням виявлених обставин та недоліків, а також у зв`язку з порушенням норм КПК України та права на захист, не позбавляючи прокурора можливості внести нове клопотання відповідно до вимог Законодавства.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 314-315, 369-372, 392, 395 КПК України, суд,-

Постановив:

Обвинувальний акт з доданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.4 КК України повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 для усунення недоліків.

Ухвала суду в даній частині може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, в задоволенні клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити за підстав, визначених в мотивувальній частині ухвали.

Відмовити захиснику ОСОБА_5 в задоволенні клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань №21 УДПтСУ в Одеській області до 8.12.2018р. включно.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 8.12.2018 року.
Копію ухвали направити до ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області для виконання.

Ухвала суду в даній частині окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя : ОСОБА_1