Справа № 204/2207/19
Провадження № 1-кп/204/438/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду матеріали кримінального провадження № 0000009 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Василівка, Межівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого водієм структурного підрозділу «Дніпровська автобаза» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , працюючи водієм структурного підрозділу «Дніпровська автобаза» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ "Укрзалізниця", яке розташоване за адресою: м. Дніпро по вул. Академіка Белелюбського, 64, діючи із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, приблизно у квітні 2016 року вирішив привласнити чуже майно у вигляді бензину марки А-92, який в травні 2016 року йому буде виданий матеріально-відповідальною особою структурного підрозділу «Дніпровська автобаза» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» для виконання робіт на службовому автомобілі, шляхом надання фіктивних документів щодо заправки автомобіля пальним.
Так, ОСОБА_4 , відповідно до відомостей видачі пального водіям структурного підрозділу «Дніпровська автобаза» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» в травні 2016 року отримав під звіт у матеріально-відповідальної особи зазначеного підрозділу талони на бензин А-92 в кількості 260 літрів, для виконання виробничих завдань.
При цьому, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, виданий йому раніше бензин А-92 в кількості 160 літрів в свій службовий автомобіль не заправив, а в травні 2016 року привласнив та використав для заправки власного автомобіля, обернувши таким чином на свою користь майно РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», що перебувало у його віданні.
В той же час, ОСОБА_4 , з метою приховання факту привласнення зазначеного бензину в кількості 160 літрів, 31 травня 2016 року в приміщенні структурного підрозділу «Дніпровська автобаза» РФ «Придніпровські залізниця» АТ «Укрзалізниця» надав матеріально-відповідальній особі заздалегідь придбані фіктивні документи, а саме: фіскальний чек № 79462 від 10.05.2016 року, фіскальний чек № 85703 від 23.05.2016 року та фіскальний чек № 89064 від 30.05.2016 року, тим самим прозвітувавши, про начебто заправку свого службового автомобіля бензином А-92 в кількості 160 літрів на АЗС «ВОГ РІТЕЙЛ», яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережні Заводська, 3.
Таким чином, ОСОБА_4 в травні 2016 року привласнив бензин А-92, що належить РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» в загальній кількості 160 літрів, вартість якого відповідно до висновку експерт № 19/12.1/216 від 18.03.2019 року складає 3 560,40 грн., який перебував у його віданні, чим завдав матеріальної шкоди вказаному підприємству на зазначену суму.
Крім того, ОСОБА_4 31 травня 2016 року, знаходячись в приміщені службового кабінету матеріально-відповідальної особи структурного підрозділу «Дніпровська автобаза» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», що розташована в м. Дніпро, по вул. Академіка Белелюбського, 64, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою приховання факту привласнення бензину А-92, що належить зазначеному підприємству і перебував у віданні ОСОБА_4 , умисно, при звітуванні про заправку свого службового автомобіля бензином А-92, надав матеріально-відповідальній особі структурного підрозділу «Дніпровська автобаза» РФ «Придніпровськ залізниця» АТ «Укрзалізниця» завідомо підроблені документи, а саме: фіскальний чек № 79462 від 10.05.2016 року, фіскальний чек № 85703 від 23.05.2016 року та фіскальний чек № 89064 від 30.05.2016 року, тобто використав завідомо підроблені документи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щире каяття у вчиненому і пояснив, що дійсно він працюючи водієм структурного підрозділу «Дніпровська автобаза» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ "Укрзалізниця", яке розташоване за адресою: м. Дніпро по вул. Академіка Белелюбського, 64, в травні 2016 року привласнив бензин А-92 в кількості 160 літрів, вартістю 3,560,40 грн., що належить РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». Також, в травні 2016 року він придбав завідомо підроблені фіскальні чеки, які 31 травня 2016 року використав, надавши їх матеріально-відповідальній особі структурного підрозділу «Дніпровська автобаза» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ "Укрзалізниця", з метою приховати факт привласнення бензину А-92 в кількості 160 літрів, який перебував у його віданні. Він добровільно відшкодував завдані підприємству збитки.У вчиненому розкаюється.

Представник потерпілого у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має, оскільки спричинені матеріальні збитки в сумі 3,560,40 грн. повністю відшкодовані обвинуваченим. Цивільний позов заявляти не будуть. Покарання просив призначити на розсуд суду.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.4 ст.358 КК України, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, підтверджується повністю також дослідженими в судовому засіданні доказами: висновком експерта № 19/12.1/216 від 18.03.2019 року, відповідно до якого, за результатами судово-товарознавчої експертизи документально підтверджується ринкова вартість бензину А-92 в кількості 40 літрів станом на 10.05.2016 року могла становити 1083,60 грн., в кількості 40 літрів станом на 23.05.2016 року могла становити 825,60 грн., в кількості 80 літрів станом на 30.05.2016 року могла становити 1651,20 грн.(а.п.27-30), а також речовими доказами (а.п.67).
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України, а його дії правильно кваліфіковані:
-за ч. 1 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке перебувало у віданні особи;
-за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підроблених документів.
При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.1 ст.191, ч.4 ст.358 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини невеликої та середньої тяжкості, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, працює, раніше не судимий, за місцем роботи характеризується позитивно.

У відповідності до ст.66 КК України, у якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. У відповідності до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З урахуванням викладеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і до нього необхідно застосувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки цього буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 по данному кримінальному провадженню не обирався, клопотань про його обрання не надходило.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судової експертизи, згідно наданої довідки.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.191 КК України у вигляді 2 років обмеження волі;
- за ч.4 ст.358 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого

ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку одного року - не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого

ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави фактичну вартість проведення - судової економічної експертизи № 19/12.1/216 від 18.03.2019 року, у розмірі 572 грн. 00 коп., одержувач платежу УК у Шевченківському районі м. Дніпра, номер рахунку - 4004, МФО 899998, код ЄДРПОУ - 37989274, найменування установи банку Казначейство України (ЕАП).
Речові докази: фіскальний чек №79462 від 10.05.2016 року, фіскальний чек №85703 від 23.05.2016 року, фіскальний чек №89064 від 30.05.2016 року, які знаходяться на зберіганні у виконуючій обов`язки головного бухгалтера структурного підрозділу «Дніпровська автобаза» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_7 - залишити структурному підрозділу «Дніпровська автобаза» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»; копії документів, а саме: фіскальний чек №79462 від 10.05.2016 року, фіскальний чек №85703 від 23.05.2016 року, фіскальний чек №89064 від 30.05.2016 року - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000009.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1