Справа № 539/781/19
Провадження № 1-кс/539/319/2019
УХВАЛА
27 лютого 2019 року м. Лубни
Клопотання мотивовано тим, що 20.02.2019 року до Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 20.02.2019 року близько 01.30 год., невідома особа, перебуваючи в приміщенні кафе «Шоколадка» на пл. Ярмарковій в м. Лубни, таємно, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку належного їй мобільного телефону «HUAWEI P Smart+», який знаходився на столі.
В подальшому встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який під час дачі пояснень пояснив, що дійсно 20.02.2019 року близько 01.30 год., перебуваючи в приміщенні кафе «Шоколадка» на пл. Ярмарковій в м. Лубни, він здійснив крадіжку мобільного телефону «HUAWEI» та в подалшому передав вказаний телефон своїм братам, щоб вони переховали його.
В ході досудового розслідування було допитано свідка який пояснив, що дійсно на прохання ОСОБА_6 взяв вказаний мобільний телефон та сховав його у камері схову магазину «Меркурій».
21.02.2019 року було проведено огляд, в ході якого у камері схову магазину «Меркурій» в м. Лубни, вул. Олександрівська, 121, було виявлено мобільний телефон «HUAWEI», ІМЕІ НОМЕР_1 , який опечатано печаткою для пакетів Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області, скріплений підписами понятих та слідчого і вилучено до Лубенського ВП з метою подальшого спрямування для проведення експертних досліджень та слідчих дій.
На даний час вилучений мобільний телефон знаходиться в камері зберігання речових доказів Лубенського ВП ГУНПв Полтавській області, а постановою слідчого його визнано речовим доказом та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області.
У зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з проведенням експертиз, сторона обвинувачення прохає накласти арешт на вказаний мобільний телефон.
В судовому засіданні слідчий подане клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, прийшов до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У відповідності до п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до п 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З доданих до клопотання документів вбачається, що вилучене майно має значення речового доказу для кримінального провадження.
Метою застосування арешту у цьому кримінальному провадженні є збереження речового доказу, необхідність проведення ряду процесуальних дій для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування кримінального правопорушення, зокрема проведення експертизи вилученого майна.
Враховуючи викладене, клопотання про арешт вилученого майна слід задовольнити.
Керуючись ст. ст.26, 98, 100, 110, 167, 170-174, 309, 395 КПК України, -
Накласти арешт на мобільний телефон «HUAWEI», ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт, який буде зберігатися в камері речових доказів за адресою: АДРЕСА_1 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1