Справа № 386/1297/18
Провадження № 1-кп/386/42/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000594 за обвинуваченням:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Голованівськ Кіровоградської області, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , з базовою загально середньою світою, не працюючого, не одруженого, проживаючого зі співмешканкою ОСОБА_7 , 1987 року народження та її сином ОСОБА_8 , 2016 року народження, утриманців та пільг не маючого, не військовозобов`язаного, не маючого інвалідності, не депутата, в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі - КК України), такого, що не має судимості,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за таких обставин.

02 грудня 2018 року близько 15 години 24 хвилини ОСОБА_5 , перебував на перехресті вулиць Соборної та Незалежності в смт. Голованівськ Кіровоградської області, де проводив розмову з ОСОБА_4 , попрохав у останнього мобільний телефон «НОМІ» моделі «І5010» сіро-чорного кольору, з метою здійснити дзвінок, після чого, тримаючи зазначений мобільний телефон у руках, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом обману та вільного доступу, в присутності ОСОБА_4 , близько 15 години 29 хвилин відкрито викрав та обернув на свою користь зазначений мобільний телефон, вартість якого відповідно до висновку експерта від 07.12.2018 становить 1350 грн., який знаходився в гумовому чохлі вартістю 90 грн. та в якому також знаходились стартовий пакет оператора «Київстар» вартістю 20 грн., на рахунку якого знаходились гроші в сумі 2 грн. 30 коп. та стартовий пакет оператора «МТС» вартістю 20 грн., на рахунку якого кошти не знаходились, чим заподіяв ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1482 грн. 30 коп.
Такі дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), про що складено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.
17 грудня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) та разом з обвинувальним актом подана до суду.
Відповідно до умов вищезазначеної угоди, сторони угоди у кримінальному провадженні №0000594 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 186 КК України, яка ніким не оспорюється. Зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, зокрема те, що ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного злочину і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні; потерпілий від висунення вимог та претензій матеріального характеру до обвинуваченого у рамках даного кримінального провадження відмовився у зв`язку з відшкодуванням завданих збитків у повному обсязі. При цьому, обвинувачений та потерпілий між собою узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Крім цього, у даній угоді зазначені роз`яснені потерпілому та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання, що в разі невиконання угоди потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а умисне невиконання умов угоди, буде підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої Законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить усі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений та потерпілий наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, обвинувачений зазначив, що повністю визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, щиро кається у скоєному.
Прокурор та захисник в судовому засіданні вважали за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, який згідно зі ст. 12 цього Кодексу, є злочином середньої тяжкості.
ОСОБА_5 11 грудня 2018 року, тобто до укладення угоди про примирення, повідомлено про підозру у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежу), а саме: у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права та наслідки укладення і затвердження відповідної угоди з потерпілим, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 та ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; особу винного, який не має судимості, характеризується позитивно, проживає разом зі співмешканкою та малолітньою дитиною; обставину, яка пом`якшує покарання, до якої відносить щире каяття; відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому узгоджена між обвинуваченим та потерпілим міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачений погоджується на призначення узгоджених між ним та потерпілим виду та міри покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати по справі відповідно до обвинувального акту відсутні.

Підстави для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого відсутні і такі заходи згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувались.
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 469, 475 КПК України, суд -

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 17 грудня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000594 зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 03 грудня 2018 року.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази по справі, а саме:
мобільний телефон марки «НОМІ» моделі «І5010» сіро-чорного кольору, гумовий чохол чорного кольору, стартовий пакет оператора «Київстар» з № НОМЕР_1 та стартовий пакет оператора «МТС» з № НОМЕР_2 , які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 - залишити ОСОБА_4 як власнику;
відеофайл з камери відеоспостереження, який знаходиться на диску «DVD-R» та зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в кримінальному провадженні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1