АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/701/18 Справа № 707/1354/17 Категорія: ч. 2 ст. 125 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_7 захисника ОСОБА_8 законного представника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 09 липня 2018 року, яким

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , учня ДНЗ "Черкаське вище професійне училище імені Г.Ф. Короленка", раніше не судимого

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 100 год. громадських робіт;

- за ч. 2 ст. 342 КК України у виді 30 діб арешту;

- за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання змінено на тримання під вартою, та застосовувано його до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахується з 09 липня 2018 року.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 та ОСОБА_11 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволений повністю.

Стягнуто з батьків ОСОБА_7 : ОСОБА_7 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_10 427 грн. матеріальної шкоди та 20 000 моральної шкоди, по 10 213 грн. 50 коп. з кожного.

Стягнуто з батьків ОСОБА_7 : ОСОБА_7 та ОСОБА_11 в бюджет держави 1632 грн. 48 коп. процесуальні витрати за проведення судових експертиз, по 816 грн. 24 коп. з кожного.

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст.100 КПК України.

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку суду ОСОБА_7 засуджений за те, що 07 травня 2017 року близько 20 год. 00 хв. перебуваючи поблизу перехрестя вулиць Шевченка та Ярослава Мудрого в с. Бузуків, Черкаського району, Черкаської області, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_12 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, наніс останньому один удар правою ногою в область грудної клітки зліва, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забою з набряком м`яких тканин грудної клітки, які згідно висновку експерта № 02-01/1022 від 15 червня 2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Він же, 07 травня 2017 року близько 21 год. 30 хв., перебуваючи поблизу перехрестя вулиць Шевченка та Ярослава Мудрого в с. Бузуків, Черкаського району, Черкаської області, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, порушуючи громадський порядок та загальноприйняті норми людської моралі, виражаючись у бік як місцевих жителів так і представників сектору реагування патрульної поліції Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, у складі начальника вказаного сектору капітана поліції ОСОБА_13 та інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції капітана поліції ОСОБА_10 , які прибули на місце події за викликом громадян, та вимагали від неповнолітнього ОСОБА_7 припинити протиправні хуліганські дії, чинив опір працівнику поліції ОСОБА_10 , що виразився у активній фізичній протидії здійсненню правоохоронцем покладених на нього службових обов`язків, за наступних обставин.

Так у вказаному місці та час, ОСОБА_7 , на законну вимогу працівника поліції ОСОБА_10 щодо припинення протиправних дій, плюнув капітану поліції в обличчя, наніс удар правою рукою у праве плече, шляхом поштовху та почав тікати.

Після чого, ОСОБА_10 наздогнав ОСОБА_7 та разом з ОСОБА_13 застосували щодо нього, у відповідності до ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», спеціальний засіб кайданки та ОСОБА_7 , продовжуючи чинити опір працівникові правоохоронного органу в особі ОСОБА_10 , який його конвоював, наніс удар правою ногою у праве заднє крило службового автомобіля марки ВАЗ 210994-20 зеленого кольору та умисно, зі словами погрози, наніс потерпілому один удар головою в ділянку брови, шляхом різкого відкидання голови назад.

Він же, 07 травня 2017 року близько 22 год. 00 хв., перебуваючи на перехресті вулиць Шевченка та Ярослава Мудрого в с. Бузуків, Черкаського району, Черкаської області, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та виражаючись грубою нецензурною лайкою як відносно місцевих жителів так і щодо представників сектору реагування патрульної поліції Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, у складі начальника вказаного сектору капітана поліції ОСОБА_13 та інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції капітана поліції ОСОБА_10 , які прибули на місце події за викликом громадян, та намагаючись припинити протиправні дії неповнолітнього ОСОБА_7 , у відповідності до ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», застосували щодо нього спеціальний засіб кайданки, стоячи попереду ОСОБА_10 , умисно, зі словами погрози, шляхом різкого відкидання голови назад, наніс останньому один удар головою, а саме ділянкою потилиці в ділянку носа потерпілого, чим спричинив ОСОБА_10 , який перебував на добовому чергуванні та виконував службові обов`язки, тілесні ушкодження у вигляді травми носу з переломом кісток носу, що відповідно до висновку експерта №02-01/792 від 29 червня 2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого, перебуваючи у кайданках, з місця вчинення злочину зник.

Не погоджуючись з вироком суду в своїй апеляційній скарзі прокурор не заперечуючи встановлених судом фактичних обставин справи і доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, правильності кваліфікації його дій, вважає, що даний вирок є незаконним в частині постановленого судом рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, а саме зміни запобіжного заходу неповнолітньому обвинуваченому на тримання під вартою та початку строку відбування покарання у звязку з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. Крім того рішення суду про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 з особистого зобов`язання на тримання під вартою, яке застосовано до набрання вироком законної сили, та постановлено строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 09 липня 2018 року, судом жодним чином не вмотивоване.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом виконані.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження; ч. 2 ст. 342 КК України - опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків; ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вірно.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і ґрунтується на доказах, які судом досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора про заборону застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає їх слушними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 492 КПК України параграфу 1 глави 38 цього кодексу, врегульовано питання застосування до неповнолітнього обвинуваченого запобіжного заходу, умовою застосування до неповнолітнього обвинуваченого тримання під вартою є виключно обвинувачення його у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Як убачається з вироку районного суду ОСОБА_7 , який на момент вчинення кримінальних правопорушень був неповнолітнім, визнаний винним та засуджений за ч.1 ст.125, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, які згідно до ч.12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості та середньої тяжкості.

Таким чином неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 не може бути застосований винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, судом першої інстанції жодним чином не мотивовано рішення стосовно рахування строку відбуття покарання ОСОБА_7 з 09 липня 2018 року, оскільки початок строку відбування призначеного покарання засудженому у вигляді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, необхідно рахувати з часу його затримання.

Крім того ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 02 липня 2018 рокув ході іншого кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 за п.12 ч.2 ст.115 КК України продовжено дію запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 02 вересня 2018 року включно. Таким чином, ОСОБА_7 на час постановления оскаржуваного рішення вже фактично перебував під вартою, що об`єктивно унеможливлює реальне виконання вироку Черкаського районного суду від

09.07.2018 в частині його затримання в залі суду.

Враховуючі вищевикладені обставини, суд першої інстанції ухвалюючи вирок в порушення вимог ч.1 п.2 ст.413 КПК України застосував закон, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни судового рішення.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що 29.08.218 року Велика Палата Верховного Суду прийняла рішення щодо застосування норми права, передбаченої

ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання). Прийнято рішення про те, що ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є нормою матеріального кримінального права, а не кримінального процесуального права.

Велика Палата ВС констатувала, що якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

Враховуючи вищевказані обставини, обвинуваченому ОСОБА_7 слід зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення із розразунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до дати постановлення рішення апеляційною інстанцією.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є обгрунтованими, які підлягають до часткового задоволення в зв`язку з чим вирок суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 413 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 09 липня 2018 року змінити в частині рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження та початку строку відбування покарання.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Залишити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з часу його затримання з 03 грудня 2017 року.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03 грудня 2017 року по 05 листопада 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Врешті вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 09 липня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі трьох місяців з часу її проголошення, а засудженим з часу отримання копії даної ухвали.

Головуючий :

Судді :