Справа № 344/1602/19
Провадження № 1-кс/344/1021/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0001743 від 04.05.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулася з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого зазначила, що 03 травня 2018 року, близько 23 год. 15 хв., ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували неподалік ВПУ № 13, яке знаходиться по вул. Дорошенка, 28Г в м. Івано-Франківську, де побачили потерпілого ОСОБА_10 , який прямував по вказаній вище вулиці. У цей час в ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна поєднаного, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я у момент заподіяння.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 , спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , підійшли до ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_8 першим наніс удар ногою в область ніг потерпілого, внаслідок чого останній впав на землю. В подальшому ОСОБА_5 , спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали наносити удари ногами по тілу ОСОБА_10 , спричинивши останньому фізичну біль. У цей час, коли потерпілий лежав на землі із задньої кишені його штанів, випав телефон-планшет «Samsung Galaxy TAB 2 7.0», сірого кольору, IMEI: НОМЕР_1 . Побачивши телефон-планшет вказаної вище марки ОСОБА_5 відкрито викрав телефон-планшет «Samsung Galaxy TAB 2 7.0», сірого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , а ОСОБА_8 , користуючись безпорадним станом ОСОБА_10 , із передньої кишені штанів, відкрито викрав гаманець чорного кольору.

Після відкритого викрадення майна, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з викраденим майном місце вчинення злочину покинули та в подальшому розпорядились ним на власний розсуд, чим завдали матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 1050 гривень.

28 січня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Матеріалами клопотання також зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років та він усвідомлює про неминучість покарання за вчинення даного злочину; незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їхні анкетні дані; вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім цього, останній ніде офіційно не працює, навчається, джерело доходу невідоме та в подальшому може займатися злочинною діяльністю.

Враховуючи вище наведені ризики, репутацію підозрюваного, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, не можливе.

Застосування запобіжного у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Інший вид запобіжного заходу заставу, застосувати відносно підозрюваного також не можливо, оскільки він не працює, не має постійного джерела доходів, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечив, оскільки вважає ризики недоведеними, просив врахувати вік підозрюваного, дані про його особу та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Неповнолітній підозрюваний та його законний представник в судовому засіданні підтримали думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника та законного представника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 28 січня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення тяжкого злочину, за вчинення якого відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які містяться в протоколі допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколі огляду місця події від 28.11.2018, а також інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак жодним чином не доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного злочину, характеризуючі особу неповнолітнього підозрюваного дані, умови його життя та виховання, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, наявність постійного місця проживання, те, що він навчається, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, та раніше не судимий.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, яке згідно з ст. 179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Відтак з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, вважаю, щодо останнього достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього додаткових обов`язків в межах строку досудового розслідуання, і саме такий запобіжний захід може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 176-179, 194, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді діє до 27 березня 2019 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання зазначених обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_5 доручити здійснювати старшому слідчому CВ Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 .

Ухвала в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 30 січня 2019 року.