Справа № 1-34/03
Провадження № 1-о/456/15/2018
УХВАЛА

іменем України

16 жовтня 2018 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року за нововиявленими обставинами,

встановив:

В обгрунтування заяви ОСОБА_7 покликається на те, що Апеляційний суд Львівської області при ухваленні вироку неправильно кваліфікував його дії, а відтак неправильно призначив йому покарання.

ОСОБА_7 про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлений належним чином.

В судовому засіданні захисник підтримала заяву ОСОБА_7 , покликаючись на викладені в заяві обставини.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення заяви заперечив, суду зазначив, що наведені заявником обставини не є нововиявленою обставиною, а тому просить відмовити у задоволенні заяви.

Потерпілі в судове засідання не прибули, однак така обставина не перешкоджає розгляду заяви відповідно до положення частини 2 ст. 466 КПК України.

Заслухавши прокурора, захисника, вивчивши заяву ОСОБА_7 та матеріали кримінальної справи №1-34/03, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно з частиною 3 ст. 26 КПК України обсяг перевірки справи обмежується поданою заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Якщо при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами буде встановлено, що нововиявлені обставини не підтвердились або не справили істотного впливу на законність та обґрунтованість судового рішення, що переглядалося, суд має постановити ухвалу про залишення поданої заяви без задоволення.

Суд зауважує, що нововиявленими слід вважати обставини, які: об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи; не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Такі обставини характеризуються наступними ознаками: їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх суттєве значення для справи; їх наявність в об`єктивній дійсності до постановлення судового рішення; неможливість урахування під час провадження в справі постановлення судового рішення в зв`язку з невідомістю їх суду; їх відкриття тільки після набрання судовим рішенням законної сили; їх спеціальне розслідування прокурором або, за його дорученням, слідчим.

Під зловживанням суддів під час кримінального провадження слід розуміти вчинення ними умисних дій, які містять склад злочину і спричинили винесення завідомо неправосудного вироку.

Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами відповідно до частини 2 ст. 459 КПК України є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими суду, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування (розгляду).

З аналізу кримінальної справи №1-34/03 вбачається, що вироком Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за ст. 152 ч.3, ст. 129 ч.1, ст. 296 ч.4, ст. 121 ч.1, ст. 15 ч.2 і ст. 152 ч.2, ст. 152 ч.4, ст. 115 ч.2 п.10, із застосуванням ст. 70 КК України, до довічного позбавлення волі.

Даний вирок оскаржувався стороною захисту (засудженим ОСОБА_7 ), шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду України, який, перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, залишив без задоволення касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , а вирок Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року без змін.

Таким чином, враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, та зважаючи на те, що неправильна кваліфікація його дій та неправильне призначення йому покарання не є нововиявленою обставиною, а інших обставин, які могли б бути визнаними нововиявленими відповідно до вимог статті 459 КПК України, заявником не наведено, тому суд вважає заяву ОСОБА_7 необґрунтованою та безпідставною і така підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 459, 466, 467, 372 КПК України, суд
ухвалив:

Залишити заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року за нововиявленими обставинами без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом семи днів із дня її проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3