Справа № 646/6446/18
№ провадження 1-кс/646/5484/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.18 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на рішення посадової особи прокуратури Харківської області, -

в с т а н о в и в:

18.09.2018 р. у провадження слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_2 , в обґрунтування якої останній зазначив, що 23.07.2018 р. він звернувся до Генерального прокурора України з заявою про проведення перевірки з метою встановлення часу та обставин його затримання 31.05.2003 р. Зазначену заяву надіслано до прокуратури Харківської області. 11.09.2018 р. він отримав рішення посадової особи прокуратури Харківської області, яке не відповідає обставинам справи, в зв`язку з чим просить скасувати таке рішення від 06.09.2018 р., зобов`язати прокуратуру Харківської області провести повторну перевірку фактів, викладених в його заяві від 23.07.2018р.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, у п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Відтак вимога особи, яка звернулась зі скаргою, якою він просить зобов`язати скасувати рішення посадової особи прокуратури Харківської області від 06.09.2018 р., провести повторну перевірку фактів, викладених в його заяві від 23.07.2018 р. щодо встановлення часу та обставин його затримання 31.05.2003 р. не може бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України.

При таких обставинах, приймаючи до уваги наведене, у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 необхідно відмовити у зв`язку з відсутністю предмета оскарження, який визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч.4 ст. 304, 372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на рішення посадової особи прокуратури Харківської області відмовити.

На увалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з моменту її отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1