Єдиний унікальний номер справи 185/5248/18
Провадження № 1-кп/185/502/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001050 від 04 травня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

03 травня 2018 року приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_3 перебував на залізничній колії № 14 Товариства з обмеженою відповідальністю «Павлоградське підприємство промислового залізничного транспорту», розташованого по вул. Терьошкіна в м. Павлограді Дніпропетровської області, і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, 03 травня 2018 о 13 год. 31 хв., ОСОБА_3 , знаходячись на залізничній колії № 14 ТОВ «Павлоградське підприємство промислового залізничного транспорту», розташованого по вул. Терьошкіна в м. Павлограді Дніпропетровської області, упевнившись в тому, що поруч з ним нікого немає, і за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з залізничної колії № 14 вказаного товариства, таємно, шляхом вільного доступу, із корисливих мотивів викрав майно, яке перебуває на балансі ТОВ «Павлоградське підприємство промислового залізничного транспорту», а саме: накладки Р-50 в кількості 10 штук і костилі в кількості 37 штук.

Викравши вищевказане майно, яке належить ТОВ «Павлоградське підприємство промислового залізничного транспорту», ОСОБА_3 плануючи безперешкодно залишити залізничну колію з викраденим майном, поклав вищевказане майно в мішки, та направився по вул. Терьошкіна в сторону району Будбаза м. Павлограда. Однак, ОСОБА_3 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не зміг закінчити кримінальне правопорушення по причинам, які не залежали від його волі, так як був затриманий працівником вказаного товариства ОСОБА_6 разом з викраденим майном, що виключило можливість розпорядитися викраденим майном ОСОБА_3 на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними злочинними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна, викрав би майно, яке перебуває на балансі ТОВ «Павлоградське підприємство промислового залізничного транспорту», чим спричинив би вказаному товариству матеріального збитку на суму 3321 грн. 40 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у скоєному, пояснив, що дійсно 03 травня 2018 року о 13.31 год. із залізничної колії
викрав майно, але був затриманий. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.
Представник потерпілого ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність.
Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вчинив злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо. Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України не встановлено. Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді позбавлення волі.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства. Суд вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Цивільний позов заявлено не було.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного (1) року позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку один (1) рік він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення експертизи у сумі 300 грн.

Речові докази: накладки в кількості 10 штук і костилі в кількості 37 штук, які належать ТОВ «Павлоградське підприємство промислового залізничного транспорту», передані на зберігання під розписку представнику ТОВ «Павлоградське підприємство промислового залізничного транспорту» ОСОБА_7 залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1