Справа №485/1831/17 17.07.2018

У Х В А Л А
17 липня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 05 березня 2018 року у відношенні
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий у силу ст. 89 КК України,
- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
потерпілий ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_5
захисник ОСОБА_8 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 05 березня 2018 року ОСОБА_5 засуджений:

- за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1рік;
- за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- за ч.2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.

Визначено строк відбуття покарання обчислювати з дня затримання - 01.11.2017 р.

Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги. Обвинувачений просить вирок змінити та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.Обвинувачений вважає, що йому призначено занадто суворе покарання. На думку апелянта, що суд безпідставно визнав обставиною, яка обтяжує покарання, вчинення злочину щодо особи похилого віку. Потерпілі до нього матеріальних претензій не мають, а потерпілий ОСОБА_7 просив суд його суворо не карати. У вчиненому він щиро кається. Звертає увагу на те, що злочин він вчинив через хворобу його цивільної дружини, оскільки не мав на той час постійної роботи.

Узагальнений виклад заперечень прокурора ОСОБА_9 на апеляційну скаргу. Прокурор вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, просить її залишити без задоволення, а вирок без змін.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

В ніч на 10.09.2017 р. (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу потрапив на територію домоволодіння розташованого в АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_10 , де через незамкнені двері проник до приміщення літньої кухні даного домоволодіння, звідки таємно викрав жіночу сумочку, вартістю 100 грн. та кошти в сумі 600 грн., а всього на суму 700 грн.

В ніч на 14.09.2017 р. (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу потрапив на територію домоволодіння розташованого в АДРЕСА_2 належного ОСОБА_11 , де шляхом зриву навісного замку проник до приміщення гаражу даного домоволодіння, звідки таємно викрав бензомоторну косу вартістю 1850 грн.

В ніч на 14.09.2017 р. (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу потрапив на територію домоволодіння розташованого в АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_12 , де через незамкнені ворота проник до приміщення гаражу даного домоволодіння, звідки таємно викрав бензомоторну косу, перфоратор, зарядний пристрій для акумуляторних батарей, дитячий велосипед та пластикову каністру, а всього на суму 4016 грн 66 коп.

В ніч на 25.09.2017 р. (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу потрапив на територію домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_13 , де через незамкнені ворота проник до приміщення гаражу даного домоволодіння, звідки таємно викрав з автомобіля акумуляторну батарею, грошові кошти, електричну шліфувальну машинку, шкіряний ремінь, а всього на суму 2650 грн.

В ніч на 29.09.2017 р. (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу потрапив на територію домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_4 , належного ОСОБА_14 , де з автомобіля, що знаходився у дворі, викрав акумуляторну батарею, після чого проник до приміщення будинку даного домоволодіння, звідки таємно викрав зварювальний апарат, зварювальну маску, електродриль, електричну шліфувальну машинку, а всього на суму 4904 грн.

В ніч на 23.10.2017 р. (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу потрапив на територію домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_15 , де через незамкнені двері проник до приміщення гаражу даного домоволодіння, та викрав акумуляторну батарею вартістю 1500 грн.

В ніч на 23.10.2017 р. (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу потрапив на територію домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_16 , де через незамкнені двері проник до приміщення будинку даного домоволодіння, звідки таємно викрав мікрохвильову піч, грошові кошти, мобільний телефон Sony, мобільний телефон марки Samsung, а всього на суму 6703 грн. 03 коп.

В ніч на 23.10.2017 р. (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу потрапив на територію домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_17 , де через незамкнені ворота проник до приміщення гаражу даного домоволодіння, де з автомобіля викрав акумуляторну батарею, автомагнітолу, електричну шліфувальну машинку (турбинку), полімерну каністру, акумуляторну батарею, а всього на загальну суму 3171 грн.

В ніч на 30.10.2017 р. (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу потрапив на територію КП "Снігурівський благоустрій", розташованого в м. Снігурівка Миколаївської області по вул. Жовтнева 45, де шляхом вільного доступу з вантажного автомобіля ГАЗ-САС-3507, таємно викрав акумуляторну батарею вартістю 2000 грн.

В ніч на 31.10.2017 р. (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу потрапив на територію домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_5 , належного ОСОБА_7 , де через незамкнені двері проник до приміщення гаражу та незаконно заволодів мопедом "НОNDАAF01", державний номерний знак НОМЕР_1 вартістю 4000 грн., викотивши його з гаражу та поїхав з місця вчинення злочину.

Судом першої інстанції ОСОБА_5 визнаний винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно. Його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Судом ОСОБА_5 визнаний винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаної із проникненням у приміщення. Його дії кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

Також визнаний винним у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому з проникненням у приміщення. Його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника на підтримку апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення вироку без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчинені злочину за обставин, встановлених судом, є правильними. Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодом викрадення майна КП «Снігурівський благоустрій»), за ч.3 ст. 185 (за епізодами викрадення майна потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 ) та за ч.2 ст. 289 КК України (за епізодом щодо потерпілого ОСОБА_7 ).

В цій частині вирок апелянтом не оскаржується.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65-67 КК України та достатньо врахував ступінь тяжкості злочинів (один злочин за ч.2 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості, а інші - за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України - тяжкі), дані про особу винного, який не судимий згідно ст. 89 КК України, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює.

Враховано відшкодування завданого збитку, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину як обставини, які пом`якшують покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд обгрунтовано визнав вчинення злочину щодо особи похилого віку. Потерпіла ОСОБА_11 є особою похилого віку (1949 р. народження), а тому доводи апеляційної скарги про помилкове врахування обставини, яка обтяжує покарання, у вигляді вчинення злочину щодо особи похилого віку, є неспроможними.

Покарання ОСОБА_5 призначено в межах санкції ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України. Окрім того, за ч.2 ст. 289 КК України покарання ОСОБА_5 призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією цієї статті. Остаточне покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Тобто, немає підстав вважати призначене ОСОБА_5 покарання занадто суворим, як вважає апелянт.

На думку апеляційного суду, призначене покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Враховуючи тяжкість злочинів, значну кількість епізодів вчинення злочинів, наведені дані про особу винного, апеляційний суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання є неможливим. Тому підстав для його звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, про що просить апелянт, немає.

Посилання апелянта на відомості про його особу, відшкодування шкоди потерпілим, вчинення злочину у скрутному матеріальному становищі, на думку апеляційного суду, не є достатньою підставою для пом`якшення покарання та звільнення обвинуваченого від його відбування з випробуванням.

З огляду на наведене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407,424,425, 532 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 05 березня 2018 року у відношенні ОСОБА_5 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3