Справа № 201/5296/18
Провадження № 1-кс/206/611/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.08.2018 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 , в режимі відеоконференції з Державною установою «Харківська установа виконання покарань (№ 27)», розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду в м. Дніпро, скаргу на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, -
ВСТАНОВИВ:
01.08.2018 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з апеляційного суду Дніпропетровської області, в порядку ст. 34 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області.
Заявник ОСОБА_5 у судовому засіданні доводи викладені у скарзі підтримав, просив задовольнити.
Прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 під час судового засідання заперечували проти задоволення скарги, вважали, що одна скарга не може бути подана в межах двох кримінальних проваджень, окрім того, вважали скаргу безпідставною та необґрунтованою.
Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення заявника, заперечення прокурорів, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до положень ст. 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.
Так, згідно із ч. 3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Прокурором вищого рівня є: для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів місцевої прокуратури - керівник місцевої прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків; для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів регіональної прокуратури - керівник регіональної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.
В рішенні ЄСПЛ «Яременко проти України» суд зазначив, що розслідування скарг має бути незалежним, безстороннім, і при цьому компетентні органи повинні діяти зі зразковою сумлінністю.
У п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38 Рішення ЄСПЛ у справі «Аnkel v. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Положеннями ст. 83 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Пунктом 9-1 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Частиною 3 статті 110 КПК України передбачено, що рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Слідчий суддя звертає увагу, що за змістом ст. 308 КПК України, прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу після її подання і лише в разі наявності підстав для її задоволення - надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень, отже, саме прокурор вищого рівня наділений правом, під час досудового розслідування, надавати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень.
Таким чином, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що у пункті 9-1 частини 1 статті 303 КПК України законодавцем передбачено оскарження процесуального рішення прокурора саме про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, викладене саме у формі постанови.
Окрім того, згідно приписів ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій по кримінальному провадженню, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.
Наряду з вказаним, слідчий суддя приймає до уваги, що у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Крім вищевикладеного, слідчий суддя погоджується із зауваженнями прокурора щодо неможливості об`єднання в одній скарзі оскарження дій або бездіяльності одразу за двома кримінальними провадженнями.
Вказаного висновку слідчий суддя прийшов виходячи із норм, передбачених п. п. 5, 15 ч. 1 ст. 3 КПК України, за якими передбачено, що:
5) досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; при цьому,
15) прокурор - особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 17 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень (відповідно до ст. 36 КПК України, а саме: починає досудове розслідування, доручає проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам, та інше).
А тому, у разі оскарження дій або бездіяльності слідчих та прокурорів, а також, враховуючи особливості положення вимог ст. 308 КПК України, щодо розгляду скарг вищим прокурором, скаржник має розмежовувати оскарження тих чи інших дій, у різних кримінальних провадженнях, під час досудового розслідування, оскільки це може вплинути, в тому числі, і на підсудність вказаних скарг.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги має бути відмовлено повністю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,-
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1