Справа № 643/5715/18
Номер провадження 1-кс/643/1583/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.05.2018 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002483 від 07.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого: 20.05.2005 року Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 309, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки, 14.02.2008 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, 22.08.2012 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік, 06.12.2012 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, 02.07.2014 року звільнений згідно ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.06.2014 року, 15.12.2014 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки, 29.01.2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць, звільнений від відбування покарання 20.09.2017 р. в зв`язку з відбуттям строку покарання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Під час досудового розслідування встановлено, що 07.05.2018, приблизно о 03 годині 00 хвилин, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 знаходились на території ринку «Студентський», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 21, де побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_8 , з яким у них зав`язалась розмова, в ході якої ОСОБА_8 поцікавився у останніх де можна придбати спиртні напої, на що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вказали в бік цілодобового кіоску та в подальшому на прохання ОСОБА_8 супроводили його до зазначеного кіоску, що розташований за адресою м. Харків, вул. Валентинівська, 18, де ОСОБА_8 придбав спиртний напій «Портвей 777».

Знаходячись поблизу вказаного кіоску, за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 , діючи повторно за попередньою змовою в групі з ОСОБА_7 умисно та узгоджено з корисливих мотивів, маючи умисел спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, усвідомлюючи суспільно - небезпечний, протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тим, що має фізичну перевагу над потерпілим, оскільки ОСОБА_8 є інвалідом 2 групи по загальному захворюванню, відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , побачив , що ОСОБА_7 знаходячись безпосередньо перед ОСОБА_8 , схопив долонею руки пакет, який ОСОБА_8 утримував у правій руці, в якому знаходився спиртний напій «Портвейн 777», що матеріальної цінності для потерпілого не представляє, та почав виривати у останнього з рук зазначений пакет з вмістом. В цей час, ОСОБА_4 утримував ОСОБА_8 за праву руку, чим обмежував можливість останнього чинити опір.

Надалі ОСОБА_4 діючи в групі з ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на спільне незаконне збагачення шляхом заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, побачив як останній наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки у ліву виличну частину обличчя, від якого останній втратив рівновагу та впав на землю на спину. Скориставшись тим, що ОСОБА_8 знаходиться у лежачому положенні, ОСОБА_7 , схилився над потерпілим ОСОБА_8 та почав обшукувати кишені брюк останнього. ОСОБА_4 , об`єднав зусилля з ОСОБА_7 , направлені на відкрите заволодіння чужим майном, наступив стопою правої ноги, взутою у кросівок на ліве плече ОСОБА_8 та утримував останнього, не спричинивши при цьому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, проте завдавши фізичного болю. ОСОБА_7 дістав з правої зовнішньої кишені брюк мобільний телефон торгової марки «Ergo F182 Point», у корпусі чорного кольору, вартість якого на даний час органом досудового розслідування встановлюється, в якому знаходилася сім-карта мобільного оператора «Vodafone» та карта пам`яті, що не представляють матеріальної цінності для потерпілого.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на отримання можливості розпорядитися майном, яким незаконно заволоділи, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 бажали покинути місце вчинення злочину, однак їх незаконні дії стали очевидними для працівників поліції та зупинені ними.

Таким чином ОСОБА_4 , діючи в групі з ОСОБА_7 вчинив усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі.

В результаті вказаних злочинних дій, ОСОБА_4 діючи в групі з ОСОБА_7 намагалися спричинити ОСОБА_8 матеріальну шкоду, розмір якої на даний час органом досудового розслідування встановлюється.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

08.05.2018 за погодженням із прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4 радником юстиції ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підозра ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 07.05.2018 АДРЕСА_2 , де було місце вчинення злочину;

-протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.05.2018;

-протокол пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_8 від 07.05.2018;

-протокол пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_8 від 07.05.2018;

-протоколом огляду предметів, в ході якого оглянуто мобільний телефон, вилучений в ході огляду місця події, imei якого співпадає з imei зазначеним в документах, наданих потерпілим.

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 щодо обставин події;

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 4 до 6 років, тобто тяжкий злочин, відповідно до ст. 12 КК України.

Так, беручи до уваги те, що у зв`язку із вчиненням ОСОБА_4 тяжкого злочину, у підозрюваного можуть виникнути передбачені ст. 177 КПК України спроби:

-переховуватись від органів досудового розслідування та суду у зв`язку з вчиненням тяжкого кримінального правопорушення та у зв`язку з суворістю покарання за вчинений злочин у разі визнання його винуватості, крім того, підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, постійної роботи;

-незаконно впливати на потерпілого, свідків чи інших учасників процесу, оскільки з ними на даний час ще не проведено усіх необхідних слідчих (розшукових) дій, у тому числі допитів, одночасних допитів раніше допитаних осіб, слідчих експериментів, а також може чинити тиск на ряд свідків та іншим чином спонукати їх до відмови від показань або їх зміни по даному кримінальному провадженню.;

-вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, законних джерел заробітку не має, вчинив тяжкий злочини проти власності іншої особи, а також неоднократно притягувався до кримінальної відповідальності;

Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, оскільки підозрюваний у разі знаходження на волі може переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнути кримінальної відповідальності у зв`язку з вчиненням тяжкого кримінального правопорушення проти власності потерпілого, та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Крім того, зважаючи на обставини та складність кримінального правопорушення, враховуючи те, що для проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження необхідний тривалий час у зв`язку з проведенням одночасних допитів з усіма процесуальними особами, а також на виконання інших слідчих дій, що мають значення для кримінального провадження, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Слідчий зазначає, що вказаний запобіжний захід відповідає характеру кримінального правопорушення, суспільному інтересу.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в скоєні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, просив обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1. Особисте зобов`язання; 2. Особиста порука; 3. Застава; 4. Домашній арешт; 5. Тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотання слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурор.

За змістом ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого підозрюється, наявність судимості за інші корисливі злочини, відсутність соціальних зв`язків, доказів про постійне місце роботи та законних джерел доходу, вважає, що застосування відносно ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно протоколу затримання, ОСОБА_4 був затриманий 07.05.2018 о 17 год. 40 хв.

Відповідно до вимог ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до вимог ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань № 27 до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шістдесят днів з 17 годин 40 хвилин 07.05.2018 року до 17 годин 40 хвилин 05.07.2018 року включно, без застосування застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав _____________2018 р. ___год.__хв. _____________________