№ 236/3187/17
Провадження № 1-в/243/247/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

за участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

особи, стосовно якої

вирішується питання про

продовження примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_6 .

Розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська заяву Головного лікаря Комунального закладу охорони здоров`я «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» ОСОБА_7 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Лиман Донецької області, українця, громадянина України, інваліда ІІІ групи, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 січня 2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки та звільненого на підставі ч. 1 ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням тривалістю два роки, до якого на підставі ч. 2 ст. 20 КК України було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем мешкання,

про продовження примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги,

В С Т А Н О В И В :
В Слов`янський міськрайонний суд звернувся Головний лікар Комунального закладу охорони здоров`я «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» ОСОБА_7 з заявою про продовження примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги ОСОБА_6 , обґрунтованою тим, що, по-перше, на теперішній час ОСОБА_6 становить небезпеку для себе і оточуючих, оскільки у його психічному стані не відбулося таких змін, які б зумовили відсутність необхідності у подальшому застосуванні до нього вищевказаних примусових заходів медичного характеру, а по-друге, відомості про скоєні ним правопорушення від органів правопорядку за період спостереження не надходили.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 січня 2018 року по справі № 236/3187/17, який набув законної сили 10 квітня 2018 року, ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки; на підставі ч. 1 ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням тривалістю два роки, а на підставі ч. 2 ст. 20 КК України до нього було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем мешкання.

З Висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 30 від 10 липня 2018 року, слідує, що ОСОБА_6 становить небезпеку для себе і

оточуючих, оскільки у його психічному стані не відбулося таких змін, які б зумовили відсутність необхідності у подальшому застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 95 КК України та ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 КК України та статтею 512 КПК України порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Частиною 2 статті 95 КК України передбачено, що в разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно з приписами, викладеними в п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03 червня 2005 року, судам необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців. Це правило поширюється і на випадки надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що психічний стан хворого ОСОБА_6 не покращився, а тому вважає необхідним продовжити йому примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги строком на шість місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст. 514 КПК України, ч. 1, 2 ст. 95 КК України, ст. 19 Закона України «Про психіатричну допомогу», суд

У Х В А Л И В :
Заяву головного лікаря Комунального закладу охорони здоров`я «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» про продовження примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги, строком на шість місяців.

Ухвала може бути оскаржена в судову палату по кримінальним справам Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1