УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_3 від 28 грудня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0013595 від 16 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_3 від 28 грудня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0013595 від 16 листопада 2017 року, в якій особа, яка її подала, просить постановити ухвалу про скасування оскаржуваних постанов слідчого.

В обґрунтування скарги зазначено, що 28.12.2018 року слідчим Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_3 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0013595 від 16 листопада 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. У вказаному кримінальному провадженні 23.11.17 року ОСОБА_5 було визнано потерпілим. Оскаржувану постанову вважає незаконною, оскільки з часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви слідчим, всупереч ст. 9 КПК України, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, не розглянуто у визначеному законом порядку клопотання потерпілої сторони та не вчинено жодних дій для їх виконання, а в обгрунтування постанови покладено лише відомості, отримані від свідків, які не було перевірено експертним шляхом або у інший спосіб, без належної перевірки обставин розслідуваного кримінального правопорушення.

Особа, яка подала скаргу вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки є незаконною та необґрунтованою, в ній не наведені мотиви її прийняття та відсутні будь-які логічні обґрунтування прийнятого рішення.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу, просив про її задоволення та скасування оскаржуваної постанови.

Слідчий, рішення якого оскаржується, у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вказавши на те, що рішення про закриття кримінального провадження ним було прийнято законно та обгрунтовано, на підставів зібраних матеріалів при допиті свідків, показання яких він визнав достатніми для прийняття оскаржуваного рішення.

Проаналізувавши доводи скарги, заслухавши особу, яка її подала та слідчого, вивчивши матеріали закритого кримінального провадження, долучені до скарги, приходжу до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що відповідальною службовою особою Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві 16.11.2017 року до ЄРДР було внесено відомості щодо матеріалу ДТП. зареєстрованого в ЖЕО №87495 від 15.11.17 р. щодо того, що 15.11.17 р. приблизно о 12:10 год. навпроти ст.м. «Сирець» по вул.Стеценка в м.Києві, автомобілем «Форд» під керуванням водія ОСОБА_6 було здійснено наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який у результаті отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікувального закладу та попередньо кваліфіковано вказані дії за ч.1 ст.286 КК України.

За результатами проведеного досудового розслідування 28.12.2017 року слідчим Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_3 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0013595 від 16 листопада 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку із встановленням відсутності у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, що, на його думку, є належною підставою для закриття кримінального провадження з підстав, визначених п.1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Так, відповідно до вимог ч. ч. 1,3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Однак слідчим суддею встановлено, що під час проведення перевірки обставин за матеріалами ДТП, слідчим не було проведено всього обсягу можливих слідчих дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у справі, а саме з матеріалів закритого кримінального провадження вбачається, що слідчим було допитано неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , отримано відомості щодо характеру та ступеню тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим, у тому числі і висновок судово-медичної експертизи, допитано двох свідків події, у той же час слідчим не було допитано інших осіб, яки були свідками події, включно із особою щодо дій якої проводилось досудове розслідування (водія ОСОБА_6 ), не було проведено огляд транспортного засобу з метою фіксування характеру його пошкоджень, не було призначено автотехнічного дослідження (експертизи) для встановлення або спростуваннях наявності в діях водія ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, не було здійснено і будь-яких інших слідчих дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у провадженні тощо.

Також слід звернути увагу на те, що слідчим, у порушення вимог ч.5 ст. 110 КПК України, якою передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак слідчий обмежився лише викладом обставин події ДТП, встановленими на підставі матеріалів ЖЕО та показань свідків, констатуванням встановленого слідством факту порушення потерпілим вимог ПДР України, без жодного обгрунтування вказаного висновку належними та допустимими доказами, що є неприпустимим.

Таким чином, не навівши обґрунтування жодного з наведених висновків, слідчий належним чином не виконав вимог КПК України при винесенні постанови про закриття кримінального провадження.

Відтак, проаналізувавши доводи скарги та дослідивши її матеріали, приходжу до висновку, що слідчим належним чином не проведено досудове розслідування, що дає підстави зробити висновок про неповноту та однобічність перевірки заяви про кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження не можна вважати законною та обґрунтованою та остання підлягає скасуванню з наведених вище підстав.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22, 26, 91, 92, 110, 284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 - задовольнити .

Постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_3 від 28 грудня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0013595 від 16 листопада 2017 року - скасувати.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1