Справа № 336/6655/18
Провадження № 1-кс/336/2025/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 листопада 2018 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, подане в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003515 від 31.10.2018 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України, суд -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, за змістом якого просить накласти арешт на майно, яке вилучене 31.10.2018 року в ході особистого обшуку ОСОБА_4 а саме: мобільний телефон «Nokia» в корпусі чорного кольору імей: НОМЕР_1 ; сім-карта мобільного оператора «Лайф», з абонентським номером НОМЕР_2 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає наступне
«В провадженні СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0003515 від 31.10.2018 року за частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України.
Досудовим слідством встановлено, що 30.10.2018 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, невстановлена особа, знаходячись біля під`їзду № 6 будинку АДРЕСА_1 , відкрито, шляхом ривку викрала майно, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальну шкоду
Правова кваліфікація кримінального правопорушення: частина 1 статті 186 Кримінального кодексу України.
У результаті проведеного огляду місця події виявлено та вилучено об`єкти для подальшого проведення судових експертиз, а саме:
- мобільний телефон «Nokia» в корпусі чорного кольору імей: НОМЕР_1 ;
- сім-карта мобільного оператора «Лайф», з абонентським номером НОМЕР_2 .
На даний час вилучені об`єкти знаходяться у СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.
Вищезазначені об`єкти є предметом вчинення злочину, що зберігає на собі сліди злочину та використовується як доказ факту вчинення кримінального правопорушення, тому слідчий Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 просить слідчого суддю накласти арешт на вказане майно».
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснювалось.
Розглянувши клопотання, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для його задоволення.
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна.
Обґрунтовуючи власне клопотання, слідчий лише зазначив, що вилучені предмети в ході особистого обшуку у ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон «Nokia» в корпусі чорного кольору імей: НОМЕР_1 та сім-карта мобільного оператора «Лайф», з абонентським номером НОМЕР_2 , могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли сліди злочину, можуть бути використані як докази, проте які саме сліди вони зберегли, як саме їх можна використати як докази та чому саме винайдені предмети є знаряддям вчинення злочину, слідчий не виклав, докази на підтвердження вказаного він суду не надав, через що у слідчого судді немає сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що вищевказані вилучені предмети є речовими доказами.
Власне, матеріали кримінального провадження містять лише докази вилучення у ОСОБА_4 мобільного телефону «Nokia» в корпусі чорного кольору імей: НОМЕР_1 та сім-карта мобільного оператора «Лайф», з абонентським номером НОМЕР_2 , проте такі докази самі по собі не дають достатніх підстав чи розумних підозр вважати, що винайдені предмети мають доказове значення у порушеному кримінальному провадженні.
Тому у суду не має підстав для задоволення даного клопотання.
Відповідно до вимог ст. ст. 40, 131, 132, 170, 171,172 , 173 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Виконання цієї ухвали доручити слідчому СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП України в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , зобов`язавши його негайно письмово інформувати про результати її виконання заінтересованих осіб.
Копію цієї ухвали негайно надіслати прокурору, слідчому та заінтересованим особам.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1

02.11.18