судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_1
08 жовтня 2018 року, Апеляційним судом Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_10 , перекладача ОСОБА_11 , була розглянута апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.09.2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 строком на 60 днів, тобто до 24.11.2018 року.
За результатами апеляційного розгляду, апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 залишена без задоволення, ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.09.2018 року залишена без змін.
Частково не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, керуючись ст. 375 КПК України, вважаю за необхідне викласти доводи з цього приводу в окремій думці.
Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Так, погоджуюсь з висновком колегії суддів щодо обґрунтованості, на даній стадії досудового розслідування, підозри ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме, переховування від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується наявними в матеріалах провадження документами та доказами, вважаю необхідним зазначити наступне.
Разом з тим, доводи слідчого та прокурора про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_13 найсуворішого запобіжного заходу (тримання під вартою) вважаю безпідставними, з огляду на наступне.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Натомість, у даному конкретному кримінальному провадженні також встановлені обставини, що на мою думку, виключають можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на наступне.
Під час застосування відносно ОСОБА_13 запобіжного заходу, не враховані всі обставини щодо його стану здоров`я, а саме те, що він є інвалідом 1-ої групи, має ряд тяжких хронічних захворювань та самостійно не пересувається, що свідчить про те, що в умовах слідчого ізолятору його утримання є неможливим та може привести до суттєвого погіршення стану його здоров`я, оскільки без сторонньої допомоги він не має можливості себе обслуговувати.
Зазначені обставини також підтверджуються наявними в матеріалах провадження документами, відповідно до яких, з моменту доставлення до ДУ «Одеська УВП №21» підозрюваному ОСОБА_13 неодноразово викликалась швидка медична допомога в зв`язку з погіршенням стану його здоров`я.
Більш того, як пояснила в судовому засіданні захисник ОСОБА_9 , підозрюваний ОСОБА_13 фактично паралізований та утримується в загальній не облаштованій для потреб інваліда камері.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», враховую Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Відповідно до ст. 3 Конвенції нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.
В п. 99 рішення «Centre for Legal Resources on behalf of Valentin Campeanu v. Romania» передбачено, якщо державні посадові особи вирішують позбавити свободи інваліда, вони повинні виявити особливу турботу щодо гарантування таких умов, які б відповідали його особистим потребам, спричиненим інвалідністю.
Окрім того, відповідно до п. 51 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Володимирович Смирнов проти України» ненадання належної медичної допомоги ув`язненому підпадає під дію статті 3 Конвенції тільки якщо його фізичному чи психічному стану було завдано дійсної шкоди, або він зазнав страждань певної інтенсивності, яких можна було уникнути, або мала місце пряма загроза завдання такої шкоди або страждань.
Враховуючи викладене, вважаю що органами державної влади в ДУ «Одеська УВП №21» не забезпечені умови утримання та надання належної медичної допомоги підозрюваному ОСОБА_13 , який є інвалідом 1-ої групи, що порушує ст. 3 Конвенції, що фактично є нелюдським та таким, що принижує гідність поводженням з ним.
Також, при застосуванні запобіжного заходу не були враховані дані про особу підозрюваного, докази наявності міцності соціальних зв`язків підозрюваного, місця його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини.
Таким чином, вважаю, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання, із носінням електронного засобу контролю та покладенням інших обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, може забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_13 та буде достатнім для запобігання встановленим ризикам.
Враховуючи викладене вважаю, що ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.09.2018 рокупро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_13 строком до 24.11.2018 року, підлягала скасуванню з постановленням нової ухвали про застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Суддя Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_1