Справа № 487/4979/18
Провадження № 1-кп/487/610/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002516, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Миколаєві Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13.08.2014 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст.289 КК України засуджений до 3 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

-27.08.2014 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст.185, ч.4 ст.70 КК України засуджений до 3 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

-21.05.2015 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України засуджений до 3 років позбавлення волі. Звільнений 04.04.2017 року на підставі ст..81 КК України умовно-достроково на 9 місяців 23 дні,

обвинуваченого у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

сторони кримінального провадження

прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним:

29.06.2018 року, приблизно о 02-00 годині, ОСОБА_3 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності в тому числі і за корисливі злочини проти власності, перебував в будинку АДРЕСА_2 у своєї співмешканки ОСОБА_5 , при цьому у нього виник злочинний корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення квартири ОСОБА_6 .. Реалізовуючи задумане, ОСОБА_3 скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, незаконно без дозволу власника ОСОБА_6 та довіреної нею особи ОСОБА_5 , взяв з жіночої сумочки останньої ключі від квартири ОСОБА_6 , розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . Діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, ОСОБА_3 за допомогою зазначених ключів, відкрив замок вхідних дверей квартири ОСОБА_6 , проник в середину та повторно таємно викрав із стакану, що знаходився на полиці меблевої шафи спальної кімнати, ювелірні вироби, а саме: золотий ланцюжок, вагою 30,6 г, вартістю 50490 грн. та золотий браслет, вагою 12,9 г, вартістю 21285 грн., що належать ОСОБА_7 ..

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 71775 грн..

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України та визнає його винуватим у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що 29.06.2016 року, приблизно о 02-00 годині, він знаходився вдома у своєї співмешканки ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . Йому було достовірно відомо, що ОСОБА_6 залишила ключі від свого помешкання ОСОБА_5 , щоб та придивилася за кішкою, оскільки поїхала на відпочинок. Він взяв ключі від квартири ОСОБА_6 з сумочки ОСОБА_5 , пішов до останньої додому, відкрив ключем вхідні двері та викрав золотий ланцюжок та золотий браслет, які знаходилися в кімнаті на поличці. Місце проживання ОСОБА_6 йому було достеменно відоме, оскільки раніше він з ОСОБА_5 приходили до ОСОБА_6 по роботі. Викрадені золоті вироби він здав у ломбард, грошами розпорядився на власний розсуд. У скоєному щиро розкаявся.

Викладенні показання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження встановлених обставин кримінального провадження, оскільки вони отримані судом при його безпосередньому допиті та є чіткими, послідовними щодо часу, місця та способу вчинення інкримінованого йому злочину, що свідчить про повне розуміння ОСОБА_3 , пред`явленого та визнаного судом доведеним обвинувачення.

Обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , за положеннями ст.66 КК України є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За положеннями ст..9 Конституції України, ч.2 ст.8 КПК України, ст..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при розгляді справ зобов`язанні застосовувати положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику ЄСПЛ, як джерела права.

Відповідно до положень ст..6 Конвенції кожному гарантовано право на справедливий суд.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, викладеній у справі «Еззе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Так ОСОБА_3 , з урахуванням приписів ст.12 КК України, вчинено тяжкий злочин.

Обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні та в Миколаївському обласному наркологічному диспансері не перебуває.

Відповідно до положень ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_3 , покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкцій ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до положень ст..75 ч.1 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості та відношення обвинуваченого до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 , можливе без його ізоляції від суспільства, та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

У кримінальному проваджені цивільний позов потерпілою не заявлений.

У кримінальному проваджені процесуальні витрати, визначені положенням ст..118 КПК України відсутні.

Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до положень ст..100 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.2,7,368,369,373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.3 ст.185 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на три роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі: золотий ланцюжок та золотий браслет, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 ..
Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили, залишити попередній особисте зобов`язання.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом згідно
суддя