н/п 1-кп/490/278/2018

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2018 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

із секретарем ОСОБА_4

під час підготовчого судового розгляду обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0001236, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є громадянином України, раніше не судимий, не одружений, не працюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві, є громадянином України, має середню освіту, раніше не судимий, не одружений, працює докером-механізатором в ТОВ "МСП "Ніка-Тера", проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

Сторони судового провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_7 , представник потерпілої ОСОБА_8 , сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження №0001236 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у тому числі обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі. Вказане кримінальне провадження було направлено до суду після скасування вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.08.2017 року ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 20.02.2018 року. Підставою скасування вироку було порушення ст. 384 КПК України, а саме прокурором не було роз`яснено обвинуваченим до моменту направлення обвинувального акту до суду особливостей та можливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних, а також не додано до обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передані до суду, письмового роз`яснення прокурора обвинуваченим про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних. З матеріалів справи слідує, що лише суд під час розгляду кримінального провадження, роз`яснив обвинуваченим можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно них судом присяжних. Прокурор, на якого також покладений вказаний обов`язок припустився порушення вимог ч.ч. 1,2 ст. 384 КПК України, не роз`яснив обвинуваченим їх права на розгляд справи судом присяжних та особливості такого провадження, що і слугувало скасуванням вироку. Крім того, змінюючи тричі обвинувальний акт не надав його копію потерпілій, дане підтверджується відсутністю в матеріалах справи будь-яких документів на підтвердження вручення копії цих матеріалів потерпілій.

Прокурор та представник потерпілої вважають можливим призначити справу до судового розгляду. Крім того, прокурор просить продовжити застосований до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу не зникли та не зменшились.

Обвинувачені та їх захисники просять суд повернути обвинувальний акт прокурору із тих підстав, що зазначені в ухвалі Апеляційного суду. Що стосується обраного до обвинувачених запобіжного заходу, то вважають клопотання прокурора необґрунтованим, просять обрати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думки учасників провадження, суд вважає за необхідне повернути прокурору обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України для виконання вимог, вказаних в ухвалі апеляційного суду Миколаївської області від 20.02.2018 року, виходячи з наступного.

Відповідно до наявного у суді обвинувального акту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у тому числі обвинувачувались у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі.

За наслідком розгляду цього обвинувального акту 22.08.2017 року винесено вирок Центрального районного суду м. Миколаєва відповідно до якого:

- ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 115, частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років;

- ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 27 - частиною 1 статті 115 Кримінального Кодексу України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 13 років.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 20.02.2018 року вищевказаний вирок скасовано через порушення прокурором вимог ч. ч. 1, 2 ст. 384 КПК України, а саме: прокурор не роз`яснив обвинуваченим їх права на розгляд справи судом присяжних та особливості такого провадження (лише суд під час розгляду кримінального провадження, роз`яснив обвинуваченим можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно них судом присяжних). На підставі цього вищевказаною ухвалою апеляційного суду справу було повернуто до суду першої інстанції на новий судовий розгляд в іншому складі суду

Вказане порушення КПК України є істотним.

Згідно вимог ст. 384 КПК України, прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду. Обвинувачений у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, під час підготовчого судового засідання має право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

Окрім того, вирок Центрального районного суду міста Миколаєва був скасований за апеляційними скаргами обвинувачених та захисників.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 416 Кримінального процесуального Кодексу України, при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, що було визначене у скасованому вироку, та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.
Таким чином, оскільки вирок Центрального районного суду міста Миколаєва від 22 серпня 2018 року, за яким засуджено ОСОБА_5 до позбавлення волі строком на 15 років, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 115, частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України та ОСОБА_6 до позбавлення волі строком на 13 років за вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 27 - частиною 1 статті 115 Кримінального Кодексу України, було скасовано ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 20 лютого 2018 року саме за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , то при новому розгляді є неможливим застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення, про який йдеться у наявному в суді обвинувальному акті, оскільки за такого буде допущене погіршення правового становища обвинувачених, що є недопустимим відповідно до вимог статті 421 Кримінального Кодексу України.

В той же час, саме обвинувальний акт є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (частина перша статті 337 КПК).

В цьому ж випадку наявний у суді обвинувальний акт визначає межі судового розгляду шляхом викладення обставин вчинення кримінального правопорушення та правової кваліфікації дій обвинувачених всупереч вимог статті 421 Кримінального Процесуального Кодексу України.

Отже, наданий обвинувальний акт не відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 291 Кримінального Процесуального Кодексу України в частині викладення обставин вчинення кримінального правопорушення, кваліфікації дій обвинувачених та формулювання обвинувачення.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України повернути обвинувальний акт прокурору.

Крім того, до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого спливає 02 серпня 2018року. Відповідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі й запобіжний захід, застосований до обвинуваченого.
Стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого в подальшому неодноразово продовжувався.

Зі змісту ст. 199 КПК України слідує, що суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики враховані при застосуванні такого запобіжного заходу не зменшилися. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, є обґрунтованим вважати, що обвинувачений може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-які з речей, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого обвинуваченого, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Вказані ризики були враховані слідчим суддею при обранні та судом при продовженні запобіжного заходу, та на день розгляду справи ці ризики не зменшились, а тому подальше тримання обвинуваченого під вартою є виправданим. Таким чином, під час розгляду клопотання вбачається існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст.183,194,199 КПК України є підставою для продовження строку тримання під вартою.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, є обґрунтованим вважати, що він може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-які з речей, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого обвинуваченого, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Вказані ризики були враховані слідчим суддею при обранні та судом при продовженні запобіжного заходу, та на день розгляду справи ці ризики не зменшились, а тому подальше тримання обвинуваченого під вартою є виправданим. Таким чином, під час розгляду клопотання вбачається існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст.183,194,199 КПК України є підставою для продовження строку тримання під вартою.
На підставі вищевикладеного, клопотання обвинувачених та їх захисників про зміну запобіжного заходу на більш м`який не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. ч. 2 ст. 9, ст.ст. 314, 371, 372,376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт, у кримінальному провадженні №0001236 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України - повернути прокурору для виконання вимог ст. 384 КПК України.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 продовжити до 22 вересня 2018 року включно. Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 продовжити до 22 вересня 2018 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3