Ухвала
Іменем України

07 вересня 2018 року м. Київ
Провадження № 51-8441 зр 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 липня 2016 року,
встановила:
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 липня 2016 року за результатами касаційного розгляду вирок Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 06 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_4 залишено без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 без задоволення.
У заяві ОСОБА_4 просить роз`яснити вказане рішення касаційного суду. Свої вимоги мотивує тим, що згідно вироку Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 липня 2015 року йому було призначене покарання за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) у виді позбавлення волі на строк 10 років. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 06 жовтня 2015 року вирок місцевого суду в частині призначення покарання змінено та призначено засудженому покарання за ч. 1 ст. 115 КК у виді позбавлення волі на строк 8 років. З огляду на те, що касаційним судом вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду залишено без зміни, засудженому не зрозуміло якого саме розміру покарання 8 (вісім) чи 10 (десять) років позбавлення волі йому визначено до відбування.
Перевіривши наведені у заяві доводи, дослідивши ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 липня 2016 року, колегія суддів вважає, що слід роз`яснити зазначене судове рішення.
Як убачається зі змісту ухвали, у мотивувальній її частині касаційний суд погодився з висновками суду апеляційної інстанції щодо зменшення розміру покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК до 8 (восьми) років позбавлення волі, вказавши, що таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Разом із тим, у резолютивній частині ухвали касаційний суд некоректно зазначив про залишення вироку місцевого суду та ухвали суду апеляційної інстанції без зміни, хоча фактично вирок щодо ОСОБА_4 залишено без зміни у частині, що не стосується розміру покарання за ч. 1 ст. 115 КК у виді позбавлення волі, яке апеляційним судом засудженому визначено на строк 8 (вісім) років.
Відповідно до ст. 380 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Керуючись ст. 380, ст. 441 КПК, колегія суддів
постановила:
Заяву засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 липня 2016 року задовольнити.
Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 липня 2016 року слід розуміти як таку, якою вирок Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 липня 2015 року, змінений ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 06 жовтня 2015 року, а також ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 06 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3