АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/837/18 Справа № 201/5042/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000667 від 23.02.2017 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 лютого 2018 року, якою обвинувальний акт відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Партизанське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків,
за участю прокурора учасників провадження:

прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити справу до розгляду у суді першої інстанції.

Прокурор вказує на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт зазначає, що в ухвалі суду першої інстанції вказано місце проживання обвинуваченого, а саме: АДРЕСА_1 , однак в матеріалах провадження відсутні документи, які б підтверджували факт направлення та факт отримання обвинуваченим судової повістки про дату та час призначення слухання кримінального провадження.

Також в матеріалах провадження відсутні документи (інформація з адресно-довідкового бюро в системі Міністерства внутрішніх справ України, знаття реєстрації з місця проживання тощо) на підтвердження того, що на момент складання та затвердження обвинувального акта ОСОБА_7 тривалий час не проживав за місцем його мешкання.

Зазначає, що ОСОБА_7 був присутнім у підготовчому судовому засіданні, та був повідомлений про час і місце наступного судового засідання, про що свідчить розписка обвинуваченого, яка знаходиться в матеріалах провадження.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2018 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 повернуто прокурору для усунення недоліків, як такий, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що відсутність адреси місця проживання обвинуваченого позбавляє суд здійснити його виклик, а органи поліції виконати привід, що робить неможливим розгляд справи.

Так, суд першої інстанції, посилається на те, що стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних обвинуваченого, оскільки за результатами виклику останнього до суду шляхом надіслання судових повісток почтовими повідомленнями на адресу проживання зазначеної в обвинувальному акті, а також застосування приводу, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 за зазначеною в обвинувальному акті адресою не проживає, оскільки жодної інформації щодо належного виконання ухвали суду про застосування приводу відносно обвинуваченого та належного повідомлення про вручення судової повістки не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, яка вважала повернення акту необґрунтованим та просила задовольнити апеляційну скаргу прокурора, думку захисника, яка погодилася з думкою прокурора, оскільки апеляційним судом встановлено місце знаходження обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, встановлений ст. 291 КПК України.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Виходячи з вимог зазначеної норми кримінального процесуального закону, беручи до уваги заборону надання суду матеріалів кримінального провадження до початку судового розгляду, встановлену частиною четвертою цієї ж статті, обвинувальний акт повинен відповідати таким вимогами виключно як процесуальний документ.
З оскаржуваної ухвали убачається , що вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався та колегія суддів не може погодитись з судом першої інстанції, що стороною обвинувачення не зазначено анкетних даних обвинуваченого та не встановлено адресу проживання, оскільки 24.02. 2017 року відносно обвинуваченого обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту, що спростовує факт не встановлення місця проживання обвинуваченого,оскільки саме за місцем проживання було застосовано домашній арешт.

Крім того, слід зазначити, що 20 квітня 2017 року в судове засідання Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з`являвся за викликом обвинувачений ОСОБА_7 та судовий розгляд було відкладено у зв`язку з призначенням захисника, що спростовує висновки суду щодо не встановлення органами досудового розслідування анкетних даних обвинуваченого, зокрема, місця його проживання.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 затримано 04.04. 2018 року та він перераховується за Самарським районним судом, знаходиться -ДУ « Дніпровська УВП № 4 МЮУ» та такі дані наявні в матеріалах кримінального провадження, оскільки ОСОБА_7 підозрюється за іншими кримінальними провадженнями, що було відомо суду першої інстанції ( а.п.21) та встановлено апеляційним судом у ході підготовки до розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з вище викладеного, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що не встановлено місце проживання обвинуваченого ОСОБА_7 , не дивлячись на те, що обвинувачений знаходиться під вартою в Дніпровській установі виконання покарань № 4 та перераховується за Самарським районним судом м. Дніпропетровська.

На думку колегії суддів, згідно до вимог діючого КПК, сумніви суду є передчасними , тоді як визнати обґрунтованими висновки суду в частині невідповідності обвинувального акту вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, колегія суддів не має підстав та суду слід більш детально проаналізувати вимоги ст. 291 КПК з метою уникнення необґрунтованого відкладення розгляду кримінальних проваджень та розгляду вказаний проваджень в розумні строки, тому апеляційні вимоги підлягають задоволенню, а рішення суду скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, п.3 розділу Х11 «Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2018 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, ст. 185 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків, скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції .
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду
_______________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3