Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/2281/18 номер провадження № 1-кп/215/471/18
В И Р О К
іменем України
11 липня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

За участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000767 від 03.05.2018 р., по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, з неповною середньою освітою, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуваючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Рубіжне, Луганської області, українця, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуваючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доказаним, що 02.05.2018р. приблизно о 18.00 год. ОСОБА_5 разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 проходив пішки біля вугільного складу ПАТ «ЦГЗК» по вул. Двінська в Тернівському районі м.Кривого Рогу, де вони побачили металеві ворота встановлені при вході на територію вугільного складу, та вступили у попередню змову щодо вчинення злочину, а саме щодо таємного викрадення майна ПАТ «ЦГЗК».

Діючи з корисливих мотивів, реалізуючи заздалегідь обумовлений спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, ОСОБА_5 разом зі співучасником злочину ОСОБА_4 , підійшли до воріт, розташованих при вході на територію вугільного складу ПАТ «ЦГЗК», скориставшись відсутністю свідків та очевидців, шляхом вільного доступу, таємно, застосовуючи фізичну силу, руками зняли ліву половину воріт, яка класифікується як лом чорного металу, вагою 100 кг. Після цього, ОСОБА_5 разом із співучасником злочину ОСОБА_4 , підняли дану частину воріт руками та пішли в бік автомобільної дороги, з метою залишення місця вчинення злочину, та обернення викраденого майна на свою користь.

Однак ОСОБА_5 і співучасник злочину ОСОБА_4 не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, так як 02.05.2018р. о 18.10 год. були помічені і зупинені охоронцями ТОВ «Охоронне агентство «БАРС»» на ґрунтовій доріжці біля території вугільного складу ПАТ «ЦГЗК» в Тернівському районі м. Кривого Рогу, де в них було виявлено частину воріт, яка класифікується як лом чорного металу, вагою 100 кг, вартість яких згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 17/12.1/238 від 23.05.2018 року складає 712,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, дав показання про обставини скоєння кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що дійсно, точної дати не пам`ятає, приблизно на початку травня 2018 року, о 18:00 год повертався з ОСОБА_5 з рибалки. Проходячи пішки біля вугільного складу ПАТ «ЦГЗК» в Тернівському районі м.Кривого Рогу, вони побачили металеві ворота встановлені при вході на територію вугільного складу. В цей час вони вирішили заволодіти вказаними воротами, знявши одну половину воріт, почали їх нести, щоб в подальшому розпорядитися ними на власний розсуд. Пронісши їх біля 40 метрів були затримані працівниками охорони.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, дав показання про обставини скоєння кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що дійсно, точної дати не пам`ятає, приблизно на початку травня 2018 року, о 18:00 год. повертався з ОСОБА_4 з рибалки. Проходячи пішки біля вугільного складу ПАТ «ЦГЗК» в Тернівському районі м.Кривого Рогу, вони побачили металеві ворота встановлені при вході на територію вугільного складу. В цей час вони вирішили заволодіти вказаними воротами, знявши одну половину воріт, почали їх нести, щоб в подальшому розпорядитися ними на власний розсуд. Пронісши їх біля 40 метрів були затримані працівниками охорони.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням письмових доказів щодо осіб обвинувачених.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив незакінчений замах, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведеного до кінця з причин, що не залежали від її волі, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, вчинено замах на злочин, конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття в скоєному.

Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, з врахуванням його особи, суд вважає за вірне обрати ОСОБА_4 міру покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, із врахуванням ст. 68 КК України. Разом із тим, враховуючи особу обвинуваченого, обставини по справі, що вчинено замах на злочин, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків згідно ст. 76 КК України.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив незакінчений замах, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведеного до кінця з причин, що не залежали від її волі, вчиненого за попередньою змовою групою осіб

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, вчинено замах на злочин, конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні неповнолітню дитину.

Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття в скоєному.

Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, з врахуванням його особи, суд вважає за вірне обрати ОСОБА_5 міру покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, із врахуванням ст. 68 КК України. Разом із тим, враховуючи особу обвинуваченого, обставини по справі, що вчинено замах на злочин, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків згідно ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

п р и г о в о р и в:
обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, не обирати.

обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Речовий доказ - частину металевих воріт, переданих на зберігання під розписку ОСОБА_8 02.05.2018р., повернути у власність ПАТ «ЦГЗК».
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати понесені за проведення судової товарознавчої експертизи, оформленої висновком експерта від 23.05.2018 №17/12.1/238, по 286 грн з кожного.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: