1Справа № 335/6131/18 1-кс/335/4131/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000161, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 3 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
04 червня 2018 старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.
З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що 02 червня 2018 року, приблизно о 17 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «BMW 330», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація), рухаючись по проїзній частині вул. Прибережної магістралі в м. Запоріжжі, з боку вул. Української в напрямку вул. Лермонтова, зі швидкістю понад 100 км/год, що перевищує допустиму швидкість у населеному пункті. В цей час, по правому тротуарі, по ходу руху автомобіля у зустрічному напрямку рухались пішоходи ОСОБА_6 та малолітня ОСОБА_7 , 2013 року народження. Під час руху, поблизу стовпа ЛЕП № 220, водій ОСОБА_5 перед зміною напрямку свого руху не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки та перешкод іншим учасникам руху, змінив напрямок руху вліво, скоїв наїзд на бордюрний камінь зліва по ходу його руху, після чого допустив занос керованого ним автомобіля, виїхав на праве узбіччя по ходу його руху, де скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та малолітню ОСОБА_7 , 2013 року народження. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди малолітній пішохід ОСОБА_7 , 2013 року народження загинула на місці події, а пішохід ОСОБА_6 була доставлена до лікарні, де того ж дня померла. За письмовою згодою власника ОСОБА_8 та користувача ОСОБА_9 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також у зв`язку з невідкладністю та першочерговістю проведення слідчих дій, у період часу з 12 години 08 хвилин до 14 години 55 хвилин 03 червня 2018 року, проведено огляд квартири АДРЕСА_1 , в ході яких були оглянуто та вилучено речі та предмети.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також у зв`язку з невідкладністю та першочерговістю проведення слідчих дій, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту.

Слідчий в судове засідання надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в проваджені СУ ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000161, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученими.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 діючого КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Речі, вилучені під час проведення огляду, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки можуть зберігати на собі сліди скоєного кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно, оскільки воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.
Керуючись ст. ст. 98, 167, 168,170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на чоловічі шкарпетки чорного кольору; чоловічі джинси синього кольору; чоловічі штани чорного кольору; чоловіча футболка синього кольору з візерунками; чоловіча сорочка з клітчастим візерунком; чоловічі брюки (джинси) синього кольору; чоловічі туфлі чорного кольору; підодіяльник синього кольору; простиня синього кольору; чоловіча кепка сірого кольору; чоловіча майка синього кольору; 2 наволочки синього; недопалок 1 цигарки «Parlament»; недопалок 1 цигарки «Kent»; недопалок 1 цигарки «Super Slim»; 6 пігулок «Орнідазол-астрафарп»; 2 пігулки «Фуцис»; пачка цигарок «Kent»; пачка цигарок «Winston»; квитанції з полиці шафи; ключ з поліції шафи; 12 папілярних візерунків, які належать ОСОБА_5 , з метою збереження речових доказів, які було вилучено в ході проведення огляду місця події 03.06.2018 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1