Провадження № 1-кп/727/414/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

Судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю сторони обвинувачення:

- прокурора ОСОБА_3

- потерпілого ОСОБА_4

за участю сторони захисту обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського райсуду м. Чернівці справу за кримінальним провадженнями №0001978 від 30.08.2018 року по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Огіївка, Ружинського району, Житомирської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженої, з середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_5 , 29.12.2018 рок, близько 14 години, перебуваючи у приміщенні аптеки, що знаходиться за адресою: вул. Ентузіастів 2, м. Чернівці, де реалізуючи раптово виниклий у неї умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон «SamsungGalaxy J 1» з чохлом та сім картою «Vodafone», загальною вартістю 3160 грн., належного ОСОБА_4 , після чого, з місця вчинення злочину пішла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинила потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3160 гривень.

В підготовчому судовому засіданні потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , відповідно заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, укладеної 16.10.2018 року. При розгляді вищенаведеної угоди, в порядку вимог ст. 474 КПК України, встановлено, що угода між потерпілим і обвинуваченою 16.10. 2018 року укладена на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України на умовах того, що обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою вину за пред`явленим їй обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин наведених вище; розкаялася у скоєному кримінальному правопорушенні; шкоду завдану злочином в повному обсязі потерпілому відшкодувала. Сторони угоди погодились з кваліфікацією дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України та узгодили до призначення покарання останньому у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 грн. в дохід держави.

На момент підписання 16.10.2018 р. угоди про примирення потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 розуміли наслідки укладення такої угоди, згідно ст.473 КПК України, підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було роз`яснено і в засіданні та підтверджено сторонами угоди.

Обвинувачена ОСОБА_5 відмовилася від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпілий ОСОБА_4 погодився із тим, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вказане вище кримінальне правопорушення (крім випадку невиконання обвинуваченою ОСОБА_5 умов угоди) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

В засіданні також було установлено, що обвинувачена ОСОБА_5 розуміє, що у разі невиконання ним угоди від 16.10.2018 року про примирення (ст.476 КПК України) потерпілий ОСОБА_4 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду із клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання нею угоди від 16.10.2018 року є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389 1 КК України.

В засіданні потерпілий ОСОБА_4 і обвинувачена ОСОБА_5 підтвердили факт примирення між собою, просять затвердити укладену 16.10.2018 р. між ними угоду та призначити погоджене ними покарання обвинуваченій ОСОБА_5 за ст. 185 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 грн. в дохід держави.

Сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_3 в засіданні не заперечувував проти кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ст. 185 ч. 1 КК України та узгодженої сторонами угоди наведеної вище міри покарання. Судом крім наведеного також з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у потерпілого ОСОБА_4 що він розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, за пред`явленим їй обвинуваченням - ч.1 ст. 185 КК України визнала повністю, розкаялася у вчиненому; збитки завдані злочином повністю потерпілому відшкодувала, потерпілий ОСОБА_4 претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченої не має, що відповідно було ним підтверджено в засіданні.

Судом встановлено, що укладення 16.10.2018 року угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що фактично сторонами угоди було підтверджено і в судовому засіданні. Також, встановлено, що угода про примирення між потерпілим і обвинуваченою від 16.10.2018 року відповідає вимогам закону та змісту в рамках ст. 471 КПК України. Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Вчинене обвинуваченою ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, суд вірно кваліфікує за ст. 185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) і вважає, що вона не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер суспільної небезпечності вчиненого нею злочину, який згідно ст.12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, досліджені матеріали кримінального провадження та дані про особу обвинуваченої (а.с. 33-38 т.2), а саме що обвинувачена раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, відшкодувала шкоду потерпілому, відсутність претензій матеріальної морального характеру з боку ОСОБА_4 , сприяла органу досудового розслідування в розкритті кримінального правопорушення. Крім наведеного, враховуються умови угоди про примирення, укладеної 16.10.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , узгоджену сторонами угоди міру покарання і можливість обвинуваченої виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання, що нею було підтверджено в засіданні.

Обставинами, в силу вимог ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд визнає її щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання нею вини у пред`явленому обвинуваченні та відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

На підставі узгодженої 16.10.2018 року сторонами угоди, міри покарання суд вважає, що її слід призначити обвинуваченій ОСОБА_5 з урахуванням тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, її особу та узгодженої сторонами угоди міри покарання, яке буде для обвинуваченої ОСОБА_5 необхідним і достатнім для її виправлення, перевиховання і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Отже, призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_5 буде відповідати принципу необхідності і достатності для його виправлення, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, якою визначено, що «…кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, відповідно закону, який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення...».

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Речові докази в рамках кримінального провадження підлягають вирішенню в порядку ст.. 100 КПК України; процесуальні витрати на залучення експерта відсутні; заходи кримінального забезпечення до обвинуваченої не застосувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 318, 337, 345, 350 468, 471, 473- 476 КПК України, суд, УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 16.10.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою за ст. 185 ч.1 КК України - ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0001978 від 30.08.2018 року.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити їй за даною нормою закону покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 грн. в дохід держави.

Речовий доказ в рамках кримінального провадження №0001978 від 30.08.2018 року, за постановою слідчого від 25.09. 2018 року ДВД диск відеозаписами знятими з камери відео спостереження розташованої в аптеці по АДРЕСА_3 в залишити в матеріалах даного кримінального провадження (т.2 а.с. 22);

Речовий доказ в рамках кримінального провадження №0001978 від 30.08.2018 року, за постановою слідчого від 25.09. 2018 року мобільний телефон «SamsungGalaxy J 1» з чохлом та сім картою «Vodafone», ІМЕІ: НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_4 і переданого йому на зберігання повернути останньому за належністю (т. 2 а.с. 31);

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: засудженим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; стороною обвинувачення - прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1