У Х В А Л А

04 червня 2018 року м. Шаргород

справа № 152/754/18
провадження № 1-кп/152/129/18

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

розглянувши заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №152/754/18 за скаргою ОСОБА_5 та його представника - адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області,

в с т а н о в и в:

30 травня 2018 року в провадження Шаргородського районного суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_5 та його представника - адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області.
Вказана скарга, відповідно до ст. 35 КПК України передана для розгляду слідчому судді Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 .

Слідчий суддя ОСОБА_4 заявила самовідвід посилаючись на те, що близько десяти років вона особисто та її чоловік ОСОБА_7 перебувають у дружніх відносинах з скаржником ОСОБА_5 , до того ж її чоловік ОСОБА_7 є кумом ОСОБА_5 (хрещеним батьком доньки останнього - ОСОБА_8 ), що на думку слідчого судді ОСОБА_4 , може викликати сумнів у її об`єктивності та неупередженості як слідчого судді.

Відповідно до ч.3 ст.81 КПК України, при розгляді відводу (самовідводу) суд має вислухати особу, якій заявлено відвід (самовідвід), якщо вона бажає дати пояснення, а також думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
У судове засідання поступило клопотання від слідчого судді ОСОБА_4 про розгляд заяви про самовідвід в її відсутності.

З приводу заявленого самовідводу слідчим суддею ОСОБА_4 , суд вислухав думку учасників кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечує щодо задоволення заяви про самовідвід слідчого судді ОСОБА_4 .

Скаржник ОСОБА_5 та його представник - адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, але від них до суду поступило письмове клопотання про розгляд заяви слідчого судді ОСОБА_4 про самовідвід у їх відсутності не заперечували щодо її задоволення (а.п.13).
Суд, вивчивши заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_4 від 31.05.2018 року, матеріали скарги, вислухавши думку учасників судового розгляду щодо заявленого самовідводу встановив наступне.

У пункті 2.5 "Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно зі статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді виключають його участь в кримінальному провадженні.

За правилами статті 80 КПК України суддя, за наявності підстав, передбачених статтею 75 цього Кодексу, зобов`язаний заявити самовідвід. Самовідвід повинен бути вмотивованим.

Підставою для заявлення самовідводу слугує та обставина, що слідчий суддя ОСОБА_4 близько десяти років особисто та її чоловік ОСОБА_7 перебувають у дружніх відносинах з скаржником ОСОБА_5 , крім того, її чоловік ОСОБА_7 є кумом ОСОБА_5 (хрещеним батьком доньки останнього - ОСОБА_8 ).

На думку суду, вказана обставина може викликати сумнів в неупередженості та об`єктивності слідчого судді ОСОБА_4 , є об`єктивно обґрунтованою, з огляду на положення п.4 ч.1 ст.75 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини.

До вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини. Так, зокрема в рішенні ЄСПЛ у справі "Хаусшильд проти Данії" ЄСПЛ зазначив, що будь-який суддя, щодо безсторонності якого є підстави для побоювань, повинен дати відвід. У рішенні в справі "Фельдман проти України" ЄСПЛ визнав порушенням статті 6 Конвенції незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь якого розумного сумніву з приводу його безсторонності.
Таким чином, оцінивши мотиви заявленого самовідводу та приймаючи до уваги практику розгляду справ Європейським судом з прав людини з означених питань, з метою виключення будь яких сумнівів у безсторонності слідчого судді та дотримання права на справедливий суд в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд приходить до висновку, що наведена підстава для самовідводу є достатньою для задоволення заяви про самовідвід слідчого судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за скаргою ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, ст.ст. 75, 80, 81, 82, 371 372 КПК України, -

у х в а л и в:

Заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №152/754/18 за скаргою ОСОБА_5 та його представника - адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області - задовольнити.

Кримінальне провадження №152/754/18 (провадження № 1кп/152/127/18) за скаргою ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області передати до канцелярії Шаргородського районного суду Вінницької області для проведення повторного автоматизованого розподілу і передачі іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає. Згідно ч. 5 ст. 532 КПК України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Суддя: ОСОБА_1