Справа № 522/7114/16-к
Провадження №1-«кп»/522/624/18
УХВАЛА
Про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи та продовження строків тримання під вартою

22 травня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00011577 від 06.12.2015 року, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, Бессарабського району, с. Абаклія, громадянина України, молдаванина, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та не маючого постійного місця проживаючого в м. Одесі, раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 перебуває обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування, у кримінальному провадженні, зареєстрованому у єдиному реєстрі досудових розслідувань за №00011577 від 06.12.2015 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні судом, за власною ініціативою, було поставлено на обговорення учасників процесу питання про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку із неадекватною поведінкою останнього під час судових засідань.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи.
Прокурор та адвокат ОСОБА_5 не заперечували про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Окрім цього, відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, судом на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки двомісячний строк перебування його під вартою закінчується.
Прокурор просив суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, залишились, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 заперечували щодо продовження строків дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого, просили суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , а також щодо можливості продовження строків тримання під вартою обвинуваченому, з наступних підстав.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та який відповідно до ст.12 КК України, віднесений до категорії тяжкого злочину, обвинувачений офіційно не працевлаштований, ніде не навчається, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, докази у даному кримінальному провадженні ще не в повній мірі досліджені судом, тому є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Таким чином, суд вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме про необхідність продовження строку дії відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні.
Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст.242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Згідно ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Відповідно до ч.2 ст.509 КПК України у випадку необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи проводиться стаціонарна експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців, про що суд виносить відповідну ухвалу.
Згідно до п.23 затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України №397 від 08 жовтня 2001 року Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, експерти, які проводять амбулаторну експертизу, у разі неможливості відповісти на всі запитання, поставлені перед ними, обґрунтовують висновок про необхідність проведення стаціонарної експертизи.
Проте, поміщення обвинувачуваного у стаціонарне відділення відповідного медичного закладу може мати місце лише у випадку, коли при проведенні амбулаторної судово-психіатричної експертизи виникає необхідність тривалого спостереження за такою особою або її дослідження. Вказане кореспондується з роз`ясненням Пленум Верховного Суду України, що є в абз.5 п.14 постанови №8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наявні достатні підстави для призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_3 .
Таким чином, суд вважає, що необхідно надати дозвіл ДУ «Одеська установа виконання покарань-21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації вивозити для подальшого проведення необхідних процедур з ОСОБА_3 до медичного закладу, для проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи.
На підставі викладеного, керуючись ст.. 183, ст..331, ч. 1 ст. 332, ч.1, п.3 ч.2 ст. 242, ч. 3 ст. 371, ст. 372, ч. 2 ст. 509 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Одеській установі виконання покарань - 21, на 60 діб, тобто до 21.07.2018 року.
Строк дії ухвали суду обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 22.05.2018 року.

Призначити амбулаторну судово-психіатричну експертизу щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вирішення якої поставити наступні питання:
1. Чи страждав ОСОБА_3 будь яким психічним захворюванням на час інкримінованого їй діяння?
2. Чи усвідомлює ОСОБА_3 на теперішній час значення своїх дій та чи здатен керувати ними ?
3. Чи потребує ОСОБА_3 застосування примусових заходів медичного характеру, якщо так, яких саме?

Проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи доручити експертам КУ Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня № 1" (65006, м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 9), яких попередити про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384-385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обовязків.
В розпорядження експертів надати:
- матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Організацію доставки матеріалів кримінального провадження в КУ Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня № 1" доручити прокурору Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 .
Після отримання виклику КУ Одеська обласна міська клінічна психіатрична лікарня №1 доручити уповноваженим особам ДУ «Одеська установа виконання покарань-21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації забезпечити доставку ОСОБА_3 до місця проведення судово-психіатричної експертизи.
Копію ухвали суду направити експертам КУ Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня № 1" та до Одеської місцевої прокуратури №3, для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1

Приморський районний суд міста Одеси

м. Одеса , вул. Балківська, 33; інд. 65029, тел. 784-71-29;
_____________________________________________________________________________________________________

22 травня 2018 року

С-07

КУ Одеська обласна клінічна
психіатрична лікарня № 1"

65006, м. Одеса, вул. Ак.Воробйова, 9

Одеська УВП-21
65017 м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 11

Приморський районний суд міста Одеси направляє Вам ухвалу судді про продовження строкі тримання під вартою та проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_3 .

Додаток: - копія ухвали судді на ___ аркушах;

Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси: ОСОБА_1 .
22.05.2018