11-сс/775/196/2018(м)
263/8278/18

Категорія: ст. 194 КПК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2018 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
та справах про адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 та прокурора Маріупольської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 червня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполя Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -
ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в тому, що 17.06.2018 року приблизно о 22.25год., знаходячись на літній площадці кафе «Red cups» у ТРЦ «Порт Сіті», яке розташоване по вулиці Запорізьке Шосе, 2 у Центральному районі м.Маріуполя і є громадським місцем, умисно, групою осіб з ОСОБА_11 , з хуліганських мотивів, в той час, як на території кафе знаходились сторонні відвідувачі, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, навмисно завдав удар головою потерпілому ОСОБА_12 по голові останнього в область лоба, після чого ОСОБА_11 руками схопив потерпілого за шию і повалив останнього на асфальт, де продовжував утримувати деякий час. В результаті хуліганських дій потерпілому ОСОБА_12 був спричинений фізичний біль та тілесні ушкодження.
19.06.2018 року о 22.00год. ОСОБА_9 затриманий у порядку ст.208 КПК України, а 20.06.2018 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене ч.2 ст.296 КК України, а саме у тому, що він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
За цим кримінальним провадженням на розгляд слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 22.06.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовано стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на 58 днів, до 20.08.2018 року включно, з покладенням обов`язків, які передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Не погодившись з судовим рішенням, прокурор і захисник ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.
Прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді і ухвалити своє рішення, яким задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вважає, що суд при обрані запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не врахував, що ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, він не повідомив про факт вчинення ним правопорушення до правоохоронних органів, тому наслідки і ризики втечі для останнього у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечні, ніж покарання і процедура його відбування.
Окрім того, на теперішній час ще триває досудове розслідування, тому ОСОБА_9 може незаконно впливати на свідків і потерпілих, спонукати їх до зміни небажаних для нього наданих свідчень, їх зміни на його користь.
Суд першої інстанції дійшов висновку про можливість обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і послався на те, що останній раніше не судимий, має постійне місце проживання, працевлаштований, навчається в учбовому закладі, однак, це не підтверджено жодним документом.
Захисник просить скасувати оскаржуване судове рішення і постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Зазначає, що слідчий суддя фактично ухилився від свого обов`язку обґрунтовувати своє рішення на підставі наявних в матеріалах провадження доказів на користь сторони обвинувачення. Тоді як самому підозрюваному ОСОБА_13 потерпілими були заподіяні тілесні ушкодження, потерпілі вели себе протиправно та самі скоювали хуліганські дії щодо персоналу кафе та інших громадян.
Вважає, що при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя не врахував, що останній раніше не судимий, на його утриманні знаходиться бабуся похилого віку, яка є інвалідом третьої групи, батьки ним не опікуються, оскільки його виховала бабуся, на час скоєння кримінального правопорушення навчався на заочному відділенні технікуму, працює охоронцем за встановленим графіком, тому обраний запобіжний захід позбавляє ОСОБА_9 його конституційних прав на отримання освіти та на труд.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які наполягали на задоволенні апеляційної скарги захисника, не визнали апеляційну скаргу прокурора, думку прокурорів, які наполягали на скасуванні ухвали слідчого судді та задоволенні апеляційної скарги прокурора, апеляційну скаргу захисника просили залишити без задоволення, ознайомившись з витребуваними матеріалами та обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
За вказаним кримінальним провадженням органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.
Слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та щодо підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Окрім того, слідчим суддею враховано дані про особу ОСОБА_9 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, працевлаштований, є студентом, суду не надано відомостей про його переховування від органу досудового розслідування, про перешкоджання кримінальному провадженню, про вчинення інших правопорушень, пов`язаних з виконанням функцій охоронця.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування не доведено, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.
Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії.
Згідно до вимог ч.1, п.3 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Таким чином, як в суді першої, так і апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_9 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років, прокурором не доведено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_9 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
З викладених вище підстав, колегія суддів вважає апеляційні доводи прокурора щодо застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.
Крім того, згідно частини 1 статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Слідчий суддя в мотивування обраного ним запобіжного заходу також послався на дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_9 раніше не судимий, має постійне місце проживання, працевлаштований, є студентом.
Однак, слідчий суддя не врахував усіх вимог ст. 178 КПК України, не взяв до уваги данні про особу підозрюваного, який не судимий, працює, навчається у Маріупольському електромеханічному технікумі, має постійне місце проживання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який опікується бабусею, інвалідом 3 групи, та не мотивував свій висновок про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з обов`язком не залишати місце постійного проживання цілодобово.
Що є істотним порушенням норм процесуального права та відповідно до вимог ч.1 ст. 412 КПК є підставою для скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали слідчого судді, задовольнивши в цій частині апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 та прокурора Маріупольської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 .
При вирішені питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_9 колегія суддів враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, а також дані про особу підозрюваного.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому, обов`язок доведення існування зазначених обставин кримінальний процесуальний закон покладає на слідчого, який звертається із відповідним клопотанням, яке повинно містити крім викладу обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, також посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, відповідно до вимог ст. 184 КПК України.
В матеріалах справи відсутні фактичні дані, також їх не навів і прокурор в ході апеляційного розгляду, які давали б підстави вважати, що підозрюваний має намір переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим та прокурором в суді першої інстанції не підтверджено існування ризику, передбаченого статтею 177 цього Кодексу, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Як вбачається з положень статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи наведене, колегія суддів, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_9 , враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання його вини, існування ризику, передбаченого статтею 177 КПК Кодексу, зазначеного в клопотанні слідчого, а саме, що він може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також дані про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працює охоронцем в ТОВ «ОРИОН-ДОНБАСС» (а/с 73-74), навчається у Маріупольському електромеханічному технікумі (а/с 79), має постійне місце проживання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який опікується бабусею, інвалідом 3 групи (а/с 39).
Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення клопотання слідчого, щодо ОСОБА_9 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, у тому числі утримуватися від особистого спілкування з потерпілими та свідками за цим кримінальним провадженням, а також не залишати місце свого проживання з 23.00 до 05.00 години щодобово, які будуть достатньою мірою для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також ОСОБА_9 матиме можливість продовжувати навчання та опікуватися бабусею.
Крім того, колегія суддів вважає необхідним зобов`язати прокурора Донецької області провести перевірку за заявою ОСОБА_9 щодо обставин заподіяння йому тілесних ушкоджень.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 та прокурора Маріупольської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 червня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.
Постановити нову увалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП України в Донецькій області від 21 червня 2018 року про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 20 серпня 2018 року включно, за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 такі обов`язки:
- не залишати місце свого проживання з 23.00 до 05.00 години щодобово;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;
- прибувати за першим викликом до службових осіб органів досудового слідства та суду;
- утримуватися від особистого спілкування з потерпілими та свідками за цим кримінальним провадженням;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
ОСОБА_9 повідомити письмово під розпис, що в разі невиконання зазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_9 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_9 .
Зобов`язати прокурора Донецької області провести перевірку за заявою ОСОБА_9 щодо заподіяння йому тілесних ушкоджень.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4