Справа №490/6183/18 23.08.2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 серпня 2018 року про відмову у задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новомар`ївка Братського району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000031.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
підозрюваний ОСОБА_6 ,
захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з можливістю звільнення під заставу у розмірі 700 000 грн.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки:
- прибувати до старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 за першої вимогою;
- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або суду за межі смт Братське Миколаївської області;
- повідомляти про зміну місця свого проживання;
- не спілкуватись у будь-який спосіб із свідками у провадженні, в тому числі з ОСОБА_11 , працівниками ПСП «Вінада-Агро», понятими, які були присутні під час проведення огляду місця події та обшуків, співробітниками Єланецького ВП ГУНП в Миколаївській області та іншими свідками у кримінальному провадженні;
- у разі наявності документів, що дають право виїзду за кордон, здати їх на зберігання до органу досудового розслідування.

Узагальнені доводи апелянта.

Прокурор, зазначає, що ухвала є незаконною та підлягає скасуванню виходячи з наступного. З урахуванням діючого законодавства керівником прокуратури Миколаївської області 25.05.2018 р. винесено постанову про визначення підслідності кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні за СУ ГУНП в Миколаївській області, через те, що Державне бюро розслідувань України не розпочало свою роботу, як орган досудового розслідування, вказана постанова є законною та ґрунтується на вимогах законодавства, оскільки відповідає вимогам ст. 2 та ч. 5 ст. 36 КПК України.
Начальник відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 наділений повноваженнями, передбаченими ст. 39 КПК України, а відтак постанова про призначення у даному кримінальному провадженні слідчих є законною та ґрунтується на вимогах законодавства.
Слідчий суддя під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 здійснив оцінку доказів з точки зору їх належності та допустимості, що виходить за межі наданих йому повноважень на даному етапі досудового розслідування.
01.08.2018 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема заявою ОСОБА_11 , протоколами його допиту, як свідка, постановою про накладення адміністративного стягнення на водія ПСП «Вінада-Агро» ОСОБА_13 , протоколами огляду документів від 23.07.2018 р. та 31.07.2018 р., а саме грошових коштів, переданих ОСОБА_11 , як неправомірна вигода ОСОБА_6 , протоколом огляду місця події від 31.07.2018 р., в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 19 500 грн., які ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_11 , протоколом огляду службового кабінету ОСОБА_6 від 31.07.2018 р., в ході якого виявлено та вилучено матеріали кримінального провадження за фактом самовільного зайняття земельної ділянки ПСП «Вінада-Агро» та інші матеріали кримінального провадження.
Прокурор вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 свої протиправні дії припинив лише за обставин, які не залежали від його волі будучи затриманим під час одержання неправомірної вигоди у сумі 26 000 грн., підозрюється у вчинення тяжкого злочину, має міцні соціальні зв`язки з працівниками поліції в Донецькій області де працював, зареєстрований та мешкає за межами м. Миколаєва, а тому може переховуватись від слідства та суду, в тому числі на непідконтрольній території України.
ОСОБА_6 займає посаду начальника Єланецького відділу поліції Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області, а тому може незаконно впливати на свідків, працівників поліції, яким підозрюваний надавав незаконні вказівки, тощо.
На даний час досудовим розслідуванням встановлюється наявність інших незаконно складених адміністративних протоколів та кримінальних проваджень відносно інших сільськогосподарських підприємств, що вказує на наявність ризику знищення, сховання або спотворення будь-яких речей чи документів.
ОСОБА_6 може вчиняти аналогічні злочини, оскільки за показаннями ОСОБА_11 , підозрюваний систематично вимагав від нього неправомірну вигоду за не створення перешкод в діяльності ПСП «Вінада-Агро», та є ймовірність вимагання неправомірної вигоди з працівників інших підприємств.
Підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не проведено всіх необхідних слідчих дій з метою збирання доказів винуватості, а перебуваючи не в умовах ізоляції, підозрюваний має можливість шляхом примусу осіб, узгодити зі свідками, які на даний час не відомі слідству, позицію, яка буде його виправдовувати.
Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, і застосування положень ст. ст. 45-48, 69, 75 КК України, за цей злочин не передбачено.
Наведені обставини, на думку прокурора свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, пов`язаного з вимаганням неправомірної вигоди, з використанням наданого йому службового становища, що створює в суспільстві враження про безладдя, безкарність та хабарництво, з урахуванням суспільно-політичної ситуації в державі прокурор вражає вказаний випадок винятковим, а тому ОСОБА_6 має бути призначений розмір застави, що перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, але не менш 700 000 грн.

Узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_14 зазначає, що слідчим суддею вірно застосовані норми матеріального права, з урахуванням норм процесуального права. Вважає, що слідчим суддею вірно вказано на те, що зазначене кримінальне провадження є підслідним органам Державного бюро розслідувань, а керівник органу регіональної прокуратури не уповноважений визначати підслідність кримінального провадження всупереч вимогам ч. 5 ст. 36 КПК України та прямих вказівок у законі.
Апелянт, вважає, що оскільки жоден з ризиків, зазначених у клопотанні слідчого не доведений та з урахуванням того, що слідству відомі всі дані відносно ОСОБА_6 , то підозрюваному не має сенсу переховуватись від органу досудового розслідування та суду.
Стверджує, що будь яких доказів причетності ОСОБА_6 до злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, окрім виявлених грошових коштів, не має.
За наведеного вважає, що у разі скасування ухвали слідчого судді, до підозрюваного ОСОБА_6 можливо застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Старший слідчий відділу СУ ГУНП в Миколаївській області звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання послався на те, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, існують ризики, що у разі незастосування відносно нього вказаного запобіжного заходу, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у справі, а також перешкоджати провадженню іншим чином.
Відмовляючи у застосуванні запобіжного заходу, слідчий суддя зазначив про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри на підставі того, що постанова прокурора Миколаївської області від 25.05.2018 р. про визначення підслідності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000031 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за СУ ГУНП в Миколаївській області, постановлена за межами наданих прокурору повноважень.
Всі наступні проведені слідчі дії, а саме доручення начальника відділу СУ ГУНП в Миколаївській області про проведення розслідування у цьому кримінальному провадженні групі слідчих, а також здійснені визначеними у такому порядку слідчими цього органу процесуальні дії, проведені всупереч вимог діючого законодавства, оскільки слідчий відділ ГУНП в Миколаївській області не є компетентним органом досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя також зазначив, що слідчі СУ ГУНП не уповноважені здійснювати досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, оскільки вказане кримінальне провадження є підслідним органам Державного бюро розслідувань, а тому дійшов висновку про відмову у застосуванні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, підозрюваного та його захисників, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри на підставі того, що постанова прокурора Миколаївської області про визначення підслідності від 25.05.2018 р. постановлена за межами наданих прокурору повноважень, з урахуванням чого всі наступні проведені слідчі дії є незаконними.

З матеріалів клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу.
За змістом вимог п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України, слідчі органів державного бюро розслідувань, здійснюють досудове розслідування злочинів вчинених, окрім інших осіб працівником правоохоронного органу.

Разом з тим, за нормами п. 9 розділу XV Перехідних положень Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, визначено, що прокуратура продовжує виконувати, відповідно до чинних законів, функцію досудового розслідування до початку функціонування органів, яким законом будуть передані відповідні функції, а також функцію нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, - до набрання чинності законом про створення подвійної системи регулярних пенітенціарних інспекцій.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ 02.03.2016 р. надав роз`яснення щодо питання підслідності справ Державного бюро розслідувань України в яких зазначив, що згідно абзацу 3 п. 1 розділу Х «Прикінцеві положення» КПК України положення, ч. 4 ст. 216 КПК України вводяться в дію з дня початку діяльності Державного бюро розслідувань України (але не пізніше п`яти років з дня набрання чинності КПК України).
Передання матеріалів кримінального провадження слідчими органів прокуратури до відповідного підрозділу (органу) Державного бюро розслідувань України для продовження провадження відбувається відповідно до абзацу 2 п. 4 Розділу VI Закону України «Про державне бюро розслідувань» від 12.11.2015 р. № 794- VIІІ та абзацу 2 п. 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України у тримісячний строк після початку здійснення Державним бюро розслідувань функції досудового розслідування. Тобто початок дії положень ч. 4 ст. 216 КПК України пов`язаний не з моментом набрання чинності закону, який регулюватиме діяльність Державного бюро розслідувань, як державної установи, а з моментом початку здійснення останнім функції органу досудового розслідування.
Станом на момент реєстрації кримінального провадження відносно ОСОБА_6 та на момент розгляду судом першої інстанції клопотання слідчого, функції органу досудового розслідування Державне бюро розслідувань України не здійснювало.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 Закону України «Про державне бюро розслідувань» від 12.11.2015 р., після призначення на посаду Директор Державного бюро розслідувань зобов`язаний не пізніше 30 днів з дня призначення на посаду підготувати стратегічну (на п`ять років) програму діяльності Державного бюро розслідувань.
Відповідно до Стратегічної програми діяльності Державного бюро розслідувань, опублікованої на офіційному веб-порталі Державного бюро розслідувань, початок його роботи запланований не раніше вересня 2018 року.

За наведеного, підстав вважати, що постанова прокурора Миколаївської області від 25.05.2018 р. про визначення підслідності у кримінальному провадженні № 0000031, постановлена з порушенням норм діючого кримінального процесуального кодексу, не має, а відтак визначений вказаною постановою орган досудового розслідування СУ ГУНП в Миколаївській області та проведені цим органом певні слідчі дії, не можуть вважатись такими, що визначені та проведені всупереч вимог діючого законодавства.

Вирішуючи питання про обґрунтованість доводів клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області та апеляційної скарги прокурора про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційний суд доходить наступного.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За змістом ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані: протоколів допиту свідка ОСОБА_11 від 30.05.2018 р., який повідомив про обставини вимагання у нього грошових коштів ОСОБА_6 ; огляду документів від 31.07.2018 р., в якому йдеться про огляд грошових коштів в сумі 13 000 грн.; огляду місця події від 31.07.2018 р., відповідно якому виявлено та вилучено певне майно, в тому числі грошові кошти у сумі 13 000 грн. та інші долучені матеріали, свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 злочину, зазначеного у повідомленні про підозру, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 є діючим працівником правоохоронних органів, займає посаду начальника Єланецького відділення поліції Новоодеського відділу поліції, підозрюється у вчинення тяжкого корупційного злочину, вчиненого з використанням службових повноважень, тривалий час працює в правоохоронних органах, обізнаний про форми та методи досудового розслідування, може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, як особисто так і через підлеглих йому працівників поліції, в тому числі шляхом ініціювання кримінальних проваджень відносно певних осіб.
Щодо доводів прокурора про наявність ризиків знищення підозрюваним, сховання, або спотворення ним будь-яких з речей, чи документів, які можуть мати значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином або вчинення інших кримінальних правопорушень, у зв`язку з тим, що не проведено всіх необхідних слідчих дій, у результаті чого можуть з`явитись нові докази або обставини незаконних дій підозрюваного, то наведене є припущенням та жодним чином не підтверджується.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, з числа передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 інкримінованого злочину, фактичні обставини провадження, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, данні про особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, майновий стан, та інші обставини кримінального провадження, апеляційний суд, вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Саме такий вид запобіжного заходу, на думку апеляційного суду, зможе забезпечити на даній, початковій стадії досудового розслідування, виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, перешкодить вчиненню нових злочинів та дозволить уникненню встановлених ризиків на цій стадії кримінального провадження, а застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вищенаведеним ризикам.

За змістом вимог ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Отже, з урахуванням дати повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України 01.08.2018 р., строк запобіжного заходу відносно підозрюваного не може перевищувати більше двох місяців з даної дати.

За змістом вимог ч. 3 ст. ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , майновий стан підозрюваного та обставини можливо вчиненого злочину, пов`язаного із отриманням неправомірної вигоди, апеляційний суд приходить до висновку про виключність даного випадку і про те що розмір застави у межах визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, а тому останньому слід визначити розмір застави, що перевищує, вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму, що відносно цього підозрюваного буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі внесення застави.

Отже, виходячи з вимог, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити, застосувавши до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням йому розміру застави у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та у разі внесення якої покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 серпня 2018 року про відмову у задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 скасувати.
Постановити нову ухвалу. Клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 30.09.2018 р.
Визначити заставу у розмірі триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 552 300 (п`ятсот п`ятдесят дві тисячі триста) грн., за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, ОСОБА_6 слід негайно звільнити з під варти.
У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого за першої вимогою;
- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або суду за межі смт. Братське Миколаївської області;
- повідомляти про зміну місця свого проживання;
- не спілкуватись у будь-який спосіб із свідками у провадженні, в тому числі із ОСОБА_11 , працівниками ПСП «Вінада-Агро», понятими, які були присутні під час проведення огляду місця події та обшуків, співробітниками Єланецького ВП ГУНП в Миколаївській області та іншими свідками у кримінальному провадженні;
- у разі наявності документів, що дають право виїзду за кордон, здати їх на зберігання до органу досудового розслідування.
У разі порушення підозрюваним ОСОБА_6 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, або не повідомлення ним про зміну місця свого проживання слідчому, прокурору чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у дохід держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
_____________________ ____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3