АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2799/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 травня 2018 року,
за участю:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.05.2018 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.06.2018 року, але не більше строку досудового розслідування, з визначенням застави у розмірі 300 000 000 (триста мільйонів) грн. у грошовій одиниці України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_11 , 2007 року народження та дочку ОСОБА_12 , 2005 року народження, уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.

Також, відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України вжито необхідних заходів для належного утримання ОСОБА_7 з урахуванням стану його здоров`я.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покладено на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000507 від 27.08.2013 року.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу у якій з урахуванням доповнень, просив скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.05.2018 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відмовити.

Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, оскільки стороною обвинувачення не було повідомлено ОСОБА_7 про підозру у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Визначений слідчим суддею ОСОБА_7 розмір застави в сумі 300 000 000 грн., на думку захисника, є занадто суворим альтернативним запобіжним заходом у даному кримінальному провадженні.

Також, як зазначає захисник, слідчим суддею не було прийнято до уваги вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього родини та утриманців.

В доповненнях до апеляційної скарги, захисник ОСОБА_6 зазначає, що внаслідок порушення стороною обвинувачення вимог предметної підслідності та прямої заборони доручати слідчим органам досудове розслідування злочинів, підслідних НАБУ, кримінальне провадження № 0000507 розслідується не уповноваженими на те службовими особами, які не мають компетенції здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до передбаченого ч. 5 ст. 216 КПК України переліку, а відтак всі докази у даному кримінальному провадженні, на думку захисника, є недопустимими.

ОСОБА_7 , за переконанням захисника, не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000507, складена у даному кримінальному провадженні підозра є необґрунтованою, а сторона обвинувачення у свою чергу не навела у клопотанні про застосування запобіжного заходу наявність жодного з передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Слідчий суддя не вжив передбачених ст. 206 КПК України заходів щодо забезпечення додержання прав ОСОБА_7 , зокрема право на тримання під вартою в порядку, визначеному законодавством України слідчому ізоляторі системи Державної кримінально-виконавчої служби.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000507 від 27.08.2013 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_7 своїми умисними протиправними діями вчинив організацію заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, та скоїв організацію вчинення фінансової операції та правочину з коштами одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також дії, спрямовані на приховання та маскування незаконного походження таких коштів, володіння ними, прав на такі кошти, джерела їх походження, місцезнаходження, переміщення, набуття, володіння та використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню)

доходів, вчинені в особливо великому розмірі за попередньою змовою групою осі, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_13 від 27.12.2012 року ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук.

05.07. 2013 року ОСОБА_7 затриманий на території Республіки Угорщина та 26.03.2014 року за результатами проведення процедури екстрадиції був доставлений на територію України.
27.03.2014 року щодо ОСОБА_7 застосовано раніше обраний Печерським районним судом м. Києва запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено до 20.07.2014 року.
Постановою старшого слідчого в ОВС ГП України ОСОБА_14 від 06.07.2014 року ОСОБА_7 оголошено у розшук.

Постановою старшого слідчого в ОВС ГП України ОСОБА_15 від 10.07.2014 року ОСОБА_7 оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.03.2015 року щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

08.02.2018 року ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду від 26.03.2015 року затримано на території Київської області.

25.04.2018 року старшим слідчим в ОВС Головної військової прокуратури ГП України ОСОБА_16 , складено повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.

26.04.2018 року прокурорпершого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів із визначенням застави з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.05.2018 року клопотання прокурора задоволено та щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 23.06.2018 року, але не більше строку досудового розслідування, з визначенням застави у розмірі 300 000 000 (триста мільйонів)грн. у грошовій одиниці України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах. Зокрема, такими даними є: покази свідка ОСОБА_17 , наданих під час допиту слідчим суддею від 18.04.2014; протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 31.05.2010 року; покази свідка ОСОБА_19 , надані під час допиту слідчим суддею від 08.05.2014 року; висновок почеркознавчої експертизи №4769/10-11 від 16.07.2010 року; протокол допиту свідка ОСОБА_20 ; заява ОСОБА_20 від 30.09.2009 року; протокол допиту ОСОБА_21 від 18.05.2010 року; протокол допиту Голови Національного банку України ОСОБА_22 від 03.11.2010 року; протокол допиту директора - розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_23 від 04.11.2010 року; протокол допиту ОСОБА_24 від 16.09.2013 року; протокол допиту свідка ОСОБА_25 ; протокол допиту свідків ОСОБА_26 від 10.05.2016 року та ОСОБА_27 від 11.05.2016 року, від 08.07.2016 року; протоколи допиту свідків ОСОБА_28 від 20.12.2016 рокку, ОСОБА_29 від 20.12.2016 року та ОСОБА_30 від 13.04.2018 року; протоколи допиту свідків ОСОБА_31 та ОСОБА_32 ; договір про надання АО «Бріарей» правової допомоги Родовід Банк», датованим 01.07.2009 року та додатками до нього; звіт по роботі за дорученням клієнта по стягненню заборгованості з ТОВ «Баски плюс 2004 рік» та пов`язаних з цим справами, датованим 10.11.2009 року, складеним відповідно до положень договору про надання правової допомоги від 01.07.2009 року; акт прийомки наданих послуг та взаєморозрахунків, датованим 19.11.2009 року, складеним на виконання договору про надання правової допомоги від 01.07.2009 року; виписка з особового рахунку АО «Бріарей»; висновок експерта за результатами проведення судово-технічної експертизи документів № 1240/1241/14-33 від 06.03.2014 року, відповідно до якого, відтиски печатки від імені АО «Бріарей», у договорі про надання АО «Бріарей» правової допомоги ПАТ «Родовід Банк» від 01.07.2009 року та акті прийомки наданих послуг та взаєморозрахунків від 19.11.2009 року, нанесені не в той час, яким датовані вказані документи, а також іншими зібраними у ході досудового розслідування кримінального провадження доказами.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За таких обставин, викладені у апеляційній скарзі доводи щодо необгрунтованості висунутої органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на значну суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати будь-які документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто заявлені у клопотанні прокурора ризики є реальними. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам.
Таким чином, твердження апелянта щодо недоведеності існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, не відповідають дійсності.
В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , у тому числі його вік, стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків, сімейний та майновий стан а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет визначення ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Межі у яких визначається розмір застави, передбачені ч. 5 ст. 182 КПК України, відповідно до положень якої, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, а також тяжкість покарання за вчинення кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, наявність передбачених ст.. 177 КПК України ризиків, дані про особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, колегія суддів погоджується з визначеним слідчим суддею розміром застави 300 000 000 (триста мільйонів) грн. у грошовій одиниці України, відповідно до меж встановлених ч.5 ст. 182 КПК України, який, за переконанням колегії суддів, є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні для забезпечення достатньої та належної поведінки ОСОБА_7 та виконанню останнім покладених на нього обов`язків.

Приймаючи до уваги вказані обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання прокурора, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати строк досудового розслідування

Колегія суддів відхиляє доводи захисника стосовно неповідомлення стороною обвинувачення ОСОБА_7 у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку про підозру та відсутність у останнього статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000507, з огляду на те, що письмове повідомлення старшого слідчого в ОВС Головної військової прокуратури ГП України ОСОБА_16 про підозру від 25.04.2018 року у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, вручене у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України. Згідно зазначеного повідомлення, 25.04.2018 року, ОСОБА_7 у присутності адвоката ОСОБА_33 відмовився від отримання письмового повідомлення про підозру та відмовився від підписання відмови у отриманні зазначеного повідомлення, а адвокат ОСОБА_34 також відмовився від засвідчення факту відмови ОСОБА_7 від отримання письмового повідомлення про підозру.

Що стосується доводів захисника стосовно порушення правил підслідності, колегія суддів зазначає наступне.
За положеннями ч. 5 ст. 216 КПК України, здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000507, належить до компетенції Національного антикорупційного бюро України.
Згідно п. 1 Перехідних положень розділу ХІ КПК України, до дня введення в дію частини п`ятої ст. 216 цього Кодексу повноваження щодо досудового розслідування передбачених нею злочинів здійснюють слідчі органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом.
Після введення в дію частини п`ятої ст. 216 КПК України розпочаті слідчими органів прокуратури кримінальні провадження продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування, але не довше двох років.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається наявність спору про підслідність у кримінальному провадженні № 0000507 від 27.08.2013 року, між слідчими органами військової прокуратури та Національним антикорупційним бюро.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 218 КПК України спір про підслідність у кримінальному провадженні, вирішує Генеральний прокурор або його заступник. Слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 194 КПК України не наділений повноваженнями щодо вирішення спорів про підслідність, що в свою чергу не може бути предметом перегляду судом апеляційної інстанції.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя керувався наявною у матеріалах провадження постановою в.о. Генерального прокурора України від 18.02.2016 року про доручення проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, згідно з якою здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000507 від 27.08.2013 року доручено управлінню з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України. За таких обставин рішення, постановлене слідчим суддею за результатами розгляду клопотання в цій частині відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.
Доводи апеляційної скарги захисника в частині невжиття слідчим суддею передбачених ст. 206 КПК України заходів щодо додержання прав ОСОБА_7 , зокрема права на тримання під вартою в порядку, визначеному законодавством України, колегія суддів відхиляє, оскільки в резолютивній частині ухвали слідчого судді зазначено про необхідність вжиття необхідних заходів для належного тримання ОСОБА_7 з урахуванням стану його здоров`я.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 травня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.06.2018 року, але не більше строку досудового розслідування, з визначенням застави у розмірі 300 000 000 (триста мільйонів) грн. у грошовій одиниці України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3