Справа № 492/533/18
Провадження №1-кс/492/344/18
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2018 року м. Арциз

Слідчий суддя Арцизького районного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000214, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.04.2018 р., подане слідчим слідчого відділу Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене із прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в Одеській області ОСОБА_3 , -

встановив:
22.06.2018 р. до канцелярії Арцизького районного суду Одеської області надійшло клопотання про арешт майназ копіями матеріалів кримінального провадження за №0000214. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу слідчим суддею визначено - суддю ОСОБА_1 .

У поданому клопотанні про арешт майнаорганом досудового розслідування викладені наступні обставини.

12.04.2018 р. до чергової частини Арцизького відділу поліції ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що реєстратор КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА Мирнопільської сільської ради Арцизького району «РЕЗУЛЬТАТ» ОСОБА_5 вніс неправдиві відомості до державного реєстру прав на нерухоме майно.
Вказане повідомлення зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань (далі за текстом ЄРДР) під №0000214від 12.04.2018 р. з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 365-2 Кримінального Кодексу України (далі за текстом КК України), - як зловживання своїми повноваженнями державним реєстратором з метою отримання неправомірної вигоди, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян.
В клопотанні слідчий просить накласти арешт на 1/6 частину житлового будинку з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши його відчуження, розпорядження та користування ним.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання про арешт майна, приходить до наступного висновку.

12.04.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо кримінального провадження за №0000214 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 Кримінального Кодексу України (далі за текстом КК України), - як зловживання своїми повноваженнями державним реєстратором з метою отримання неправомірної вигоди, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян.
Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 Кримінального процесуального Кодексу України (далі за текстом КПК України), застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Як вбачається з частин 1, 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Виникає питання, яким чином слідчий просить накласти арешт на майно особи ОСОБА_4 , яка по даній справі є потерпілою, з матеріалів справи не вбачаються підстави забезпечення конфіскації у потерпілої нерухомого майна, також не зазначена ця вимога як спосіб забезпечення у цивільному позові. Викладені в клопотанні слідчого обставини про накладення арешту на нерухоме майно повністю суперечать нормам Кримінального процесуального Кодексу України.
Зі змісту клопотання у слідчого судді виникає враження, що підозра є надуманою, не підтверджена жодними доказами, які надані до клопотання та недоведений факт вчинення злочину державним реєстратором ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 365-2 КК України, у вигляді зловживання своїми повноваженнями з метою отримання неправомірної вигоди, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян.
Згідно вимог п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий звертаючись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на на 1/6 частину житлового будинку з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , взагалі не зазначив наявності достатніх підстав вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Слідчий суддя при розгляді клопотання про арешт майна, виходить з вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, відповідно до якої у клопотанні слідчого або прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1)підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2)перелік і види майна, що належить арештувати;

3)документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4)розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вимоги п. 3, п. 4 ч. 2 ст. 171 КПК України стороною обвинувачення, яка звернулась до суду з клопотанням про арешт майна не виконанні.

Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних осіб або юридичних осіб.

Щодо осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Крім того, в клопотанні слідчий просить накласти арешт на 1/6 частину житлового будинку з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши його відчуження, розпорядження та користування ним.
Проте, відповідно до ч. 12 ст. 170 КПК України, заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
З огляду на положення ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя встановив, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановлює ухвалу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя повертає клопотання про арешт майна для усунення виявлених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -
ухвалив:
Клопотання про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000214, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.04.2018 р. повернути прокурору для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення недоліків в 72 години з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвала слідчого судді про повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1