Номер провадження: 11-кп/785/925/18
Номер справи місцевого суду: 501/2362/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2018 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду кримінальну справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 02.05.2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Дмитрівка Болградського району Одеської області, громадянин України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

засуджений за ч.2 ст.185 КК України, із з застосуванням ст.69 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1700 гривень,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Дмитрівка Болградського району Одеської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
засуджений за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1700 гривень,
ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з вироку, 17 липня 2017 року о 02-00 годині поблизу продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який належить приватному підприємцю ОСОБА_10 , та розташований за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 діючи умисно із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що їх дії не будуть помічені, шляхом вільного доступу, за допомогою плоскогубців перекусили електропровід живлення морозильної камери ТМ «Белая Бяроза» № 240869, вартістю 10000 гривень. Зазначену морозильну камеру ОСОБА_8 та ОСОБА_9 загрузили в багажне відділення автомобіля марки «RENAULT MASTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . В морозильній камері знаходився товар виробництва «Белая Бяроза», а саме: морозиво ескімо «Пломбір у глазурі» у кількості 32 шт., вартістю 11 грн. 64 коп. за 1 шт., морозиво у цукровому стаканчику «Пломбір» у кількості 36 шт., вартістю 9 грн. 42 коп. за 1 шт., морозиво у вафельному стаканчику «Пломбір» у кількості 60 шт., вартістю 7 грн. 92 коп. за 1 шт., морозиво ріжок «Калина - Малина» у кількості 12 шт., вартістю 20 грн. 40 коп. за 1 шт., морозиво ріжок «Ванільний» у кількості 24 шт., вартістю 11 грн. 94 коп. за 1 шт., морозиво ескімо «Плодово-ягідне у глазурі» у кількості 32 шт., вартістю 8 грн. 40 коп. за 1 шт., морозиво у вафельному стаканчику «Крем-брюле» у кількості 30 шт., вартістю 7 грн. 92 коп. за 1 шт., морозиво у вафельному стаканчику «Шоколадний пломбір» у кількості 30 шт., вартістю 7 грн. 92 коп. за 1 шт., морозиво ескімо «Шоколадний пломбір у глазурі» у кількості 32 шт., вартістю 11 грн. 64 коп. за 1 шт., морозиво у картонному стаканчику «Пломбір лісова ягода» у кількості 18 шт., вартістю 15 грн. 78 коп. за 1 шт., а всього товару на загальну суму 3118 гривень 60 копійок. Украденою холодильною камерою і морозивом ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мали можливість розпорядитись на свій розсуд, але були затримані працівниками поліції. Злочинними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_10 було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 13118 гривень 60 копійок. В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм кримінального правопорушення та кваліфікації їх дій, просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнати винними за ст. 185 ч. 2 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі кожному, на підставі ст. 75 КК України, звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, встановивши ОСОБА_8 іспитовий строк 1 рік, ОСОБА_9 - іспитовий строк 2 роки, з покладанням на обвинувачених обов`язків, передбачених ч. 1 п.п. 1, 2, ч.2 п. 2 ст. 76 КК України, вважаючи, що вирок постановлено з істотним порушенням вимог КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме, застосування ст. 69 КК України, яка не підлягає застосуванню, та у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених, внаслідок м`якості. Вислухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинувачених і їх захисника про залишення вироку суду без змін, вивчивши викладені в апеляційній скарзі доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про таке. Відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Згідно з вимогами ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їм злочину та правильність кваліфікації їх дій за ч. 2 ст. 185 КК Українив апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, відповідно до положень ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються. У відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Статтею 65 КК України встановлено, що суд призначає покарання в межах санкції статті (санкції частини статті) Кримінального кодексу, що передбачає відповідність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України. Крім того, зокрема, відповідно до ч. 1 статті 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин
Як вбачається з вироку, при призначенні обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання, судом були враховані обставини, які пом`якшують покарання: їх щире каяття у скоєнні злочину, відсутність завданої шкоди, думку потерпілого про пом`якшення обвинуваченим покарання, сприяння слідству і суду у встановлені обставин скоєного злочину, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинувачених. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про можливість, на підставі ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, взявши до уваги наведені обставини, вмотивуваши прийняте рішення належним чином. За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд не порушив вимоги ст.ст. 65,69 КК України, а тому апеляційна скарга щодо м`якості призначеного ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання задоволенню не підлягає, оскільки при призначенні покарання суд 1 інстанції, у відповідності до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, дані, що характеризують особу винних, які раніше не судимі, за місцем проживання характеризуються позитивно (а.с.68,74) та (а.п. 73, 75), позицію потерпілого та служби пробації (а.с.36-38) та (а.с.41-43), а також обставини, які пом`якшують покарання, та суттєво знижують ступінь тяжкості скоєного ними злочину, дійшов обґрунтованого висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.ч.2,3 ст. 50 КК України може бути досягнута із застосуванням положень ст.69 КК України і без ізоляції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від суспільства, та призначив покарання, із застосуванням норми ст. 69 КК України, у вигляді штрафу, яке є необхідним та достатнім для виправлення винних і попередження скоєння ними нових злочинів. На думку колегії суддів, даний висновок суду 1 інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апелянта про те, що вирок ухвалено з суттєвими порушеннями КПК України, у зв`язку з невідповідністю призначеного обвинуваченим покарання тяжкості вчиненого ними злочину внаслідок м`якості та безпідставному застосуванні до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 положень ст. 69 КК України є непереконливими, тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає. Будь-яких інших істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягнули за собою скасування вироку, не встановлено.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 02.05.2018 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України - без змін. Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3