Виноградівський районний суд Закарпатської області
____________________________________________________________________________
Справа № 299/498/18
О К Р Е М А Д У М К А
08.06.2018 м.Виноградів
Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК України), встановила.
ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він 02 січня 2018 року близько 01:00 год., знаходячись на території дворогосподарства АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки з ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою позбавлення життя ОСОБА_4 , застосовуючи небезпечне для життя та здоров`я насильство, тримаючи в правій руці металевий розкладний ніж, умисно наніс один удар вістрям ножа в напрямку спереду назад, справа наліво та дещо знизу вверх ділянки передньої поверхні грудної клітки - ділянки життєво важливих органів ОСОБА_4 , заподіявши тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани на шкірних покривах передньої поверхні грудної клітки зліва в області VI міжреберного простору по середньо-ключичній лінії з ушкодженням серцевої сорочки і правого шлуночку серця, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2 від 05.02.2018 року є небезпечними для життя в момент спричинення і за цією ознакою згідно п. 2.1.3 й) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 року, відносяться до тяжкого тілесного ушкодження та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_4 , який від отриманого поранення помер на території дворогосподарства, що по АДРЕСА_1 .
Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, внаслідок якого настала смерть ОСОБА_4 , підтверджена сукупністю доказів, досліджених під час судового провадження. Аналіз даних доказів свідчить про недоведеність у обвинуваченого умислу на вбивство потерпілого. Тому відсутні підстави для кваліфікації дій ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 115 КК України, якою передбачена кримінальна відповідальність за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
У відповідності до положень ст. 24 КК України суспільно небезпечне діяння є таким, що вчинене умисно, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання або хоча не бажала, але свідомо припускала настання цих наслідків.
Таким чином, умисел відображає ставлення особи до діяння - усвідомлення його суспільно небезпечного характеру, та до його наслідків - те, що особа передбачала суспільно небезпечні наслідки та бажала або свідомо припускала їх настання.
Умисел на вчинення вбивства означає, що особа розуміла, що позбавляє людину життя, передбачала, що в результаті вчинених нею дій настане смерть та хотіла, щоб так сталося, або свідомо припускала настання даного наслідку.
В результаті оцінки досліджених в судовому засіданні показань обвинуваченого та свідків, висновків експертів, документів встановлено наступне.
02.01.2018 року близько 01:00 год. обвинувачений на прохання своїх братів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , пішов до дворогосподарства на АДРЕСА_1 , у зв`язку з конфліктом, який виник між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . В ході сварки, зокрема, після того, як ОСОБА_4 замахувався на ОСОБА_5 дерев`яною палицею (битою), обвинувачений наніс ОСОБА_4 удар ножем в ділянку грудної клітки зліва. Після удару ОСОБА_4 нахилився вперед, тоді побіг з місця події. Свідок ОСОБА_7 чув як обвинувачений казав ОСОБА_4 , що відімстить за братів, в тому числі за випадок, що виявився в тому, що колись ОСОБА_4 зламав руку ОСОБА_6 . Обвинувачений казав братові - ОСОБА_5 , що напевно пробив ОСОБА_4 куртку ножем. На ножі була кров, згідно показань свідка ОСОБА_8 - на кінчику ножа. Даний ніж обвинувачений мав в кишені, носить його завжди для використання в господарстві. Неприязних відносин між обвинуваченим та ОСОБА_4 не було.
Відповідно до висновку експерта № 2 від 05.02.2018 року, складеного експертом Виноградівського районного відділення Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи за результатами проведеної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_4 , удар в передню поверхню грудної клітки заподіяний ОСОБА_4 гострим колюче-ріжучим плоским предметом, клинок якого мав один гострий різальний край (лезо) і тупу спинку (обушок), можливо ножем, обушок якого був повернутий всередину, а лезо назовні. Згідно опису внутрішнього дослідження трупа сумарна глибина ранового каналу склала 3,4 см (т. 1 а.с. 153-158).
У висновку експерта № 18-мк від 20.02.2018 року, складеного експертом Бюро судово-медичної експертизи Закарпатської облдержадміністрації, за результатами проведеного судово-медичного дослідження ножа та предметів одягу від трупа ОСОБА_4 , вказано, що при дослідженні предметів одягу від трупа ОСОБА_4 в середній третині лівої полички куртки (на зовнішній тканині, утепленні та підкладці), на лівому боковому шві спортивного светра та в середній третині переду майки зліва виявлено по одному колото-різаному пошкодженню, які виникли, найбільш ймовірно, одномоментно, внаслідок дії гострого колюче-ріжучого плаского предмету типу клинка ножа, що мав гострий край (лезо) та обушок. Згідно дослідницької частини даного висновку довжина клинка ножа - 8,1 см (т. 2 а.с. 18-22).
Фототаблиця до протоколу огляду місця події від 02.01.2018 року містить зображення трупа ОСОБА_4 та локалізації нанесеного йому поранення (т. 1 а.с. 9-27).
Таким чином, жодних передумов для виникнення в обвинуваченого бажання вбити потерпілого не було, між ними не існували неприязні відносини, ніж, яким нанесено удар, не був взятий заздалегідь з метою заподіяння тілесних ушкоджень.
Підстави вважати, що обвинувачений скористався ножем для реалізації умислу на вбивство, що раптово виник під час конфлікту, відсутні, оскільки факт виникнення умислу на позбавлення життя потерпілого спростовують наступні обставини. Удар був один, в ліву половину грудної клітки ближче до бокової стінки, нанесений в напрямку знизу вверх. Глибина проникнення ножа в тіло, який був розкладним з довжиною клинка 8,1 см, становила 3,4 см, що відображає силу удару - нанесення його не всім лезом.
Обвинувачений розумів, що не позбавив потерпілого життя, оскільки потерпілий після поранення побіг. Він не наздоганяв потерпілого, хоча за обставин, які відбувалися, міг це зробити та при наявності відповідного умислу продовжувати вчинення дій, спрямованих на позбавлення потерпілого життя.
Характер відносин між потерпілим та обвинуваченим до нанесення йому удару ножем, що полягали в тому, що потерпілий намагався вдарити брата обвинуваченого дерев`яною палицею (битою), сварка, словесна погроза обвинуваченого і спричинення під час цього ножового поранення в ділянку серця підтверджують наявність в обвинуваченого умислу на заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження.
Обвинувачений, наносячи удар, розумів, що завдає його в ділянку життєво важливого органу та що такий удар небезпечний для життя в момент заподіяння. Разом з тим він не передбачав можливість настання смерті потерпілого, удар завдав не зі всієї сили, знизу вверх, припускав, що можливо пробив йому куртку, оскільки на ножі була кров, хоча з огляду на знаряддя та ділянку удару, те, що потерпілому не надавалася медична допомога після поранення, повинен був і міг передбачити, що наслідком його діяння може бути смерть.
Таким чином, настання смерті потерпілого не охоплювалося умислом обвинуваченого, його ставлення до даного наслідку було необережним, тому вчинене ним діяння утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Суддя ОСОБА_1