ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4626/18
провадження № 1-кп/753/1132/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі колегії:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілих ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000695 від 14.04.2016 р. за звинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_12 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні.

Колегією суддів Дарницького районного суду м. Києва під головуванням судді ОСОБА_1 було постановлено ухвалу від 18.10.2017р. про повернення вищезазначеного обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам закону.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 31.01.2018 р. було задоволено апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Тернопільської області ОСОБА_21 та скасовану ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 18.10.2017 р. із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів Апеляційного суду м. Києва в ухвалі від 31.01.2018 р. дійшла висновку про те, що обґрунтовуючи в ухвалі питання щодо конкретності обвинувачення, суд першої інстанції вдався до аналізу фактичних обставин, наявності причинно-наслідкових зв`язків між викладеними обставинами, відповідності фактичних обставин провадження юридичній кваліфікації інкримінованих кримінальних правопорушень, чого не міг робити у підготовчому судовому засіданні. Крім того, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва зазначила, що суд першої інстанції вийшов за межі повноважень, передбачених у ст. 314 КПК України, вдавшись до дослідження питання щодо надання доступу стороні захисту до матеріалів кримінального провадження та виконання вимог ст. 290 КПК України та допустимості доказів.

Головуючий суддя ОСОБА_1 заявив про самовідвід з підстав, визначених п.4 ч.1 ст. 75, ч.2 ст. 76 КК України, оскільки він брав участь при постановленні ухвали від 18.10.2017 р., яка в подальшому була скасована колегією суддів Апеляційного суду м. Києва, яка в своїй ухвалі констатувала, що суд першої інстанції вдався до аналізу фактичних обставин та причинно-наслідкових зв`язків між викладеними обставинами, відповідності фактичних обставин провадження юридичній кваліфікації інкримінованих кримінальних правопорушень, а також до оцінки доказів на предмет їх допустимості з підстав недотримання вимог ст. 290 КПК України, що в подальшому на думку судді ОСОБА_1 може викликати обгрунтований сумнів учасників провадження у неупередженості судді.

Відповідно до ч.2 ст. 76 КПК України - суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України - за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.
Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об 'єктивності та неупередженості судді.
У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООП від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК України. Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення.
Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод га практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так. Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судці та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.
З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Суббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року. п.26).
Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "КастіллоАльгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).
У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або. навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.
Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Враховуючи, що ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 18.10.2017 р. про повернення обвинувального акту у вищевказаному кримінальному провадженні була скасована судом апеляційної інстанції з підстав передчасної оцінки судом першої інстанції доказів та кваліфікації злочину, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити відвід головуючому судді ОСОБА_1 , який брав участь у вищезазначеному кримінальному провадженні та під головуванням якого було постановлено ухвалу, яка в подальшому була скасована судом апеляційної інстанції, оскільки у сторін кримінального провадження в подальшому можуть виникнути обґрунтовані сумніви, що у головуючого судді ОСОБА_1 вже сформувалася певна думка щодо кваліфікації дій обвинувачених, наявності причинно-наслідкових зв`язків між їх діями, а також щодо допустимості зібраних доказів.
На підставі викладеного та керуючись п.4 ч.1 ст. 75, ч.2 ст. 76, 80 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву головуючого судді ОСОБА_1 "Про самовідвід".

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000695 від 14.04.2016 р. за звинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_12 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - передати керівнику апарату Дарницького районного суду м. Києва для заміни головуючого судді в порядку ст. 35 КПК Укра

їни.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3