В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.05.2018 Справа №607/7565/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001143 від 29 березня 2016 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , на утриманні дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:
31 березня 2016 року близько 16 год. у ОСОБА_3 разом із ОСОБА_8 які перебували неподалік будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 31 березня 2016 року близько 16:00 год. ОСОБА_3 , який перебував на території домогосподарства ОСОБА_6 , що за адресою АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, разом з ОСОБА_8 взяли в руки із землі дві металеві труби розміром 6*4 см довжиною 6 м. кожна, вартістю одного метра 65,12 гривень та вийшли на вулицю. З викраденим майном ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втекли, чим спричинили ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 781,44 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

27 квітня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України за встановлених у висунутому обвинуваченні обставин. Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні діяння, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, добровільно відшкодував потерпілому завдані збитки, щиро розкаявся та попросив вибачення у потерпілого. ОСОБА_6 вибачив ОСОБА_3 . Сторони примирилися між собою, у зв`язку з чим потерпілий ОСОБА_6 не має до нього та не матиме у майбутньому жодних претензій матеріального чи іншого характеру.

Також вказаною угодою, з врахуванням особи винного, наявності обставин, які пом`якшують покарання, відсутністю обставин, які обтяжують покарання, визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням ст. 69 КК України, а саме: у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та що потерпілий ОСОБА_6 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 27 квітня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити укладену 27 квітня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення у кримінальному провадженні №0001143 від 29 березня 2016 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Головуючий суддяОСОБА_1