Справа № 627/1257/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2018смт. Краснокутськ

Слідчий суддя Краснокутського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Краснокутськ клопотання слідчого СВ Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000474 від 24.10.2018 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.3 ст. 185 КК України,

встановив:
До Краснокутського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Краснокутського відділу Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, яке мотивоване тим, що у провадженні СВ Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000474 від 24.10.2018 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 жовтня 2018 року до чергової частини Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява від головного інженера ПСП "Явір" ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що 23.10.20.2018 в період часу з 22:00 години по 23:00 годину працівники ПСП "Явір"намагалися здійснити крадіжку зерна кукурудзи із складського приміщення бригади АДРЕСА_2 , але довести свій намір до кінця не змогли з причин, що не залежали від їх волі.

24.10.2018 під час огляду місця події, а саме території бригади № НОМЕР_1 ПСП «Явір», що розташовано за адресою: Харківська область, Краснокутський район, с. Мурафа, вул. Першотравнева,№1 на відстані 43 м. від вхідних воріт до складу зберігання зерна №1-й виявлено кобилу сірого кольору із чорними цятками, дерев`яний віз сірого кольору, який був приєднаний до кобили, на якому малося двадцять полімерних мішків білого кольору, в середині яких малося зерно кукурудзи, загальною вагою одна тисяча кілограм.

Окрім цього, клопотання мотивоване тим, що вилучені речі об`єктом та засобами вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку з чим в подальшому може бути використана як докази обставин, встановлення яких має значення для розслідування даного кримінального правопорушення, а також необхідні для проведення судових експертиз.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали повністю, прохали його задовольнити на підставах, викладених у клопотанні.

Особа, яка керувала гужевим транспортом ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що власником кобили, на яку слідчий вважає за необхідне накласти арешт є його мати та прохав віддати йому на зберігання худобу.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяги з ЄРДР щодо кримінального провадження, доходить наступного.

Відповідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 24.10.2018 під час огляду місця події, а саме території бригади №2 ПСП «Явір», що розташовано за адресою: Харківська область, Краснокутський район, с. Мурафа, вул. Першотравнева,№1 на відстані 43 м. від вхідних воріт до складу зберігання зерна №1-й виявлено кобилу сірого кольору із чорними цятками, дерев`яний віз сірого кольору, який був приєднаний до кобили, на якому малося двадцять полімерних мішків білого кольору, в середині яких малося зерно кукурудзи, загальною вагою одна тисяча кілограм.

У зв`язку із викладеним, приймаючи до уваги, що у органа досудового розслідування є достатні підстави вважати, що зерно кукурудзи є предметом кримінального правопорушення, а дерев`яний віз є предметом вчинення кримінального правопорушення та в подальшому можуть бути використані як доказ обставин, встановлення яких має значення для розслідування даного кримінального правопорушення. Окрім цього вказані речі необхідні для проведення експертиз, а тому клопотання слідчого в частині накладення арешту на зерно кукурудзи та дерев`яний віз сірого кольору підлягає задоволенню.
Що стосується вимог клопотання про накладення арешту на кобилу сірого кольору з чорними цятками, то вони задоволенню не підлягають на підставі слідуючого.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Також, як зазначено в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 р., не може бути прийнято ухвалу про арешт майна щодо осіб, які не є в даному кримінальному провадженні ні підозрюваними, ні обвинуваченими, ні особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Тому навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Однак, із клопотання про арешт майна не вбачається, що встановлена особа, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.3 ст. 185 КК України або яка в силу закону несе цивільну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, слідчий у клопотанні про арешт майна не навів правову підставу для арешту майна, не зазначив можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні та не надав жодних доказів на те, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, не зазначив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення або суспільно - небезпеченого діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, не навів можливості спеціальної конфіскації майна, не зазначив розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також не вказав розумність та співрозмірність обмеження права власності худобизавданням кримінального правопорушення. Окрім того, слідчий суддя приходить висновку, що прохання слідчого про накладення арешту на худобу не узгоджується з вимогами ст.171 КПК України, щодо необхідності зазначення індивідуальних характеристик майна про арешт якого йдеться у клопотанні прокурора.

Слідчий в своєму клопотанні про арешт майна не довів необхідність такого арешту, а також не довів наявність ризиків, передбачених аб.2 ч.1 ст.170 КПК України .
Згідно з ч.2 ст. 171 КПК України у клопотання про арешт майна повинні бути зазначені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З огляду на наведене, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на худобу.

Керуючись ст. ст.107, 117, 167, 170-173,309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000474 від 24.10.2018 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.3 ст. 185 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на:

-дерев`яний віз сірого кольору;

-двадцять полімерних мішків білого кольору, в середині яких мається зерно кукурудзи, загальною вагою одна тисяча кілограм.

В задоволенні клопотання в частині накладення арешту на кобилу сірого кольору із чорними цятками - відмовити.

Ухвала підлягає виконанню згідно Постанови Кабінету Міністрів Україні № 1104 від 19.11.2012 року Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1