АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1214/18 Справа № 211/397/17-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002463 від 03 листопада 2016 року за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середньо-технічна, одруженого, має малолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_8
потерпілого: ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та з мотивувальної частини вироку виключити посилання на висновок експерта № 2187 від 21.11.2016 року як такий, що втратив силу.

В решті вирок прокурор не оскаржує.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу прокурор зазначає, що згідно висновку експерта № 63 від 17.01.2017 року встановлену ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому ОСОБА_9 , що вказані у висновку експерта № 2187 від 21.11.2016 року визнано такими, що втратили силу.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити, в частині вирішення цивільного позову та зменшити розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому з 25 000 грн. до 1500 грн..
В решті вирок обвинувачений не оскаржує.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу обвинувачений зазначає, що потерпілий не надав будь-яких доказів на підтвердження того, що він був позбавлений можливості вести звичний для нього спосіб життя, і що такі ускладнення носили тривалий характер.
Також вказує на те, що потерпілий не соромився свого зовнішнього вигляду, а навпаки, розміщував фото свого обличчя в соціальній мережі, де писав відповідні коментарі, та хизувався своїм обличчям.
Крім цього, обвинувачений просить врахувати, що він має інвалідність 2 групи, отримує мінімальну пенсію, влаштуватись на роботу через інвалідність не має можливості, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина 2014 року народження.
Представником потерпілого ОСОБА_10 - адвокатом ОСОБА_11 подані заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого, де ставиться питання про залишення без задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого.

Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..
На підставі п. в ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного йому покарання.
Цивільний позов потерпілого було задоволено частково, та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 1309,25 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди - 25 000 грн..
Згідно вироку суду першої інстанції, 23.10.2016 року близько 02:00 годин ОСОБА_7 , будучи раніше знайомим з ОСОБА_9 , маючи злочинний намір, направлений на спричинення останньому легких тілесних ушкоджень, на ґрунті давніх неприязних відносин, разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прийшли до приміщення квартири АДРЕСА_2 , де на той момент знаходились ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15
23.10.2016 року, приблизно в 02:05 годин, ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прибули до квартири АДРЕСА_2 , де ОСОБА_13 , постукав у вхідні двері квартири, і, скориставшись знайомством з ОСОБА_9 , попросив останнього відчинити двері. ОСОБА_9 , нічого не підозрюючи, відчинив вхідні двері квартири, і в цей момент, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій особистий злочинний намір, направлений на спричинення ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, на ґрунті давніх неприязних відносин, діючи умисно, цілеспрямовано, зі значною силою, наніс останньому один удар правою рукою зжатою в кулак в область обличчя, в результаті чого ОСОБА_9 впав на підлогу, після чого піднявся та побіг в дальню кімнату квартири.
В цей же момент, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на спричинення ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, на ґрунті давніх неприязних відносин, побіг за останнім, та, знаходячись в кімнаті вказаної вище квартири, перебуваючи в положенні стоячи над лежачим ОСОБА_9 , умисно, цілеспрямовано, зі значною силою, наніс останньому не менше 3-х ударів руками зжатими в кулак в область голови та обличчя, в результаті чого спричинив
ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, крововиливів в склери правого ока, ділянки забою м`яких тканини в верхній та середній третині правої вушної раковини, на нижній повіці правого ока; синці в середній третині правої вушної раковини, в завушній ділянці праворуч, на верхній повіці лівого ока, у зовнішнього краю нижньої повіки лівого ока, на верхній та нижній повіці правого ока; садна на верхній повіці лівого ока у зовнішнього краю, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні.
Вислухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, яка підтримала подану прокурором апеляційну скаргу та просила її задовольнити,крім того виключити посилання суду на експертизу № 2017 від 25.10. 2016 року ,за відсутністю обвинуваченого, який належним чином був повідомлений про дату та час розгляду апеляційних скарг, але не скористався своїм правом бути присутнім та надати пояснення, думку потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та частково дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Положеннями ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі прокурора та обвинуваченого не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до ч.3 ст.370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Згідно п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначаються докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Доводи апеляційних вимог прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону заслуговують на увагу.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ч.1 ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ч.2 ст.86 КПК України, недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку як на доказ вини обвинуваченого ОСОБА_7 послався на висновок експерта № 2187 від 21.11.2016 року (л.с. 60-61) та на висновок експерта № 2017 від 25.10. 2016 року ( а.п.40-42)
Між тим, згідно висновку експерта № 63 від 17.01.2017 року встановлену ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому ОСОБА_9 , що вказані у висновку експерта № 2187 від 21.11.2016 року, визнано такими, що втратили силу (л.с. 65-66), у висновку експерта № 2365 від 26.12. 2016 року вказано про визнання недійсними висновків експерта № 2017 від 25.10. 2016 року ( а.п.62-63), тому на думку колегії суддів існують підстави для виключення з рішення суду зазначених експертиз.
Згідно п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни вироку суду першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Вимогами п.3 ч.1 ст. 413 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку необґрунтовано послався як на доказ вини обвинуваченого на висновки експерта: № 2187 від 21.11.2016 року, № 2017 від 25.10. 2016 року, які тим же експертом після проведення слідчих дій, було визнано недійсними, тому доводи апеляційної скарги прокурора підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо прийняття судом не мотивованого рішення в частині вирішення цивільного позову щодо відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого, колегія суддів вважає необґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом та із застосуванням норм Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 1 ст. 129 КПК передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до вимог абзацу 7 п. 2 ч. 3 та абзацу 6 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову та рішення про цивільній позов.

Тобто відповідно до вимог вказаних вище статей кримінального процесуального закону суд повинен навести у вироку мотиви прийнятого рішення про задоволення чи відхилення цивільного позову, якими доказами це підтверджується, а також навести відповідні розрахунки сум, які підлягають стягненню, вказавши матеріальний закон, на підставі якого вирішено цивільний позов.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 в частині вирішення моральної шкоди всебічно з`ясував усі обставини при вирішенні цивільного позову, а саме: глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, з чого складається заподіяна шкода, якими доказами підтверджується, у зв`язку з чим суд стягнув 25 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, тобто частково задовольнив вимоги потерпілого,який в апеляційній інстанції підтвердив згоду на вирішення саме в такому об`ємі цивільного позову, тому апеляційна інстанція вважає вирішення цивільного позову справедливим, з урахуванням, як страждань потерпілого, так і поведінки обвинуваченого та його матеріального становища та розумності стягнення.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року, відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України змінити.

З мотивувальної частини вироку виключити посилання як на докази: висновок експерта № 2187 від 21.11.2016 року,висновок експерта № 2017 від 20.10.2016 року.

В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Верховний Суд протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області
---------------------- ------------------------- ------------------------ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4