Справа № 206/2260/18
Провадження № 1-кп/206/244/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" травня 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000234 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, офіційно працюючого, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

27.02.2018, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , прибув до торгівельної зали магазину ФОП « ОСОБА_8 » «Сластьона», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи у вказаному магазині, ОСОБА_3 обрав необхідний йому товар та направився на лінію касової зони, де на прилавку побачив мобільний телефон марки «Iphone 4S», чорного кольору, який належить ОСОБА_7 , яка є продавцем у вищезазначеному магазині. В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, у цей же день, приблизно о 18 годині 15 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні торгівельної зали вищевказаного магазину біля лінії касової зони, де на прилавку знаходився мобільний телефон марки «Iphone 4S», чорного кольору, упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон ОСОБА_7 та сховав його до кишені своєї куртки.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 залишив приміщення магазину та з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово- товарознавчої експертизи № 808/18 від 22.03.2018, спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 у розмірі 2449,60 гривні.

Таким чином, дії ОСОБА_3 , виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ч.1 ст. 185 КК України.

Судом з`ясована думка всіх учасників судового провадження стосовно подальшого розгляду відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також розяснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоцілістність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та можливості обмежитись допитом обвинуваченого і потерпілої, а також дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого, що містяться в матеріалах кримінального провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від 02.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, які були надані прокурором у судовому засіданні.

Суд, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною і кваліфікує його дії за ч. 1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та надав пояснення, що дійсно о 18 годині 00 хвилин 27.02.2018 року він зайшов до торгівельної зали магазину «Сластьона», на прилавку побачив мобільний телефон марки «Iphone 4S», чорного кольору, який належав продавцю у вищезазначеному магазині, попросив продавця подати йому цукерки, в той час коли продавець відвернувся подати йому товар, ОСОБА_3 взяв мобільний телефон і поклав його собі у кишеню, після цього він здав його до ломбарду. Окрім того, підтвердив всі обставини вказані в обвинувальному акті.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті, пояснила, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 вона не має, просила призначити останньому покарання на розсуд суду, про що надала суду заяву.
Суд оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_7 в сукупності з відомостями про предмет злочинів і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 та ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

При призначенні покарання обвинуваченому згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином середнього ступеню тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 2 а.п. 55-57), за місцем мешкання характеризується позитивно (т. 2 а.п. 59), маючого на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.2 а.п. 53-54), офіційно працює ТОВ «Завод`Універсал» на посаді формувальника, що підтверджується копією трудової книжки, виданої на ОСОБА_3 (т.1 а.п.28), матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_9 відшкодована в повному обсязі, відповідно до розписки ОСОБА_9 (т.1 а.п. 29), а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є його щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Враховуючи викладене, приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства з призначенням обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.50,65,66,67, 75, 76, 100, 124 КК України,ст. 342-380 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме: 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь експерта ОСОБА_10 документально підтверджені витрати за проведення судової експертизи №808/18 від 22.03.2018 року у розмірі 300 грн.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Iphone 4S» для подальшого зберігання було передано потерпілій ОСОБА_7 згідно зберігальної розписки від 07.03.2018 року (т.2 а.п.32-33)- залишити останній за належністю;
- диск сріблястого кольору, з маркуванням «Verbatim» CD-R 700 mb. (т.2 а.п.49) - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1