Справа № 457/501/18
провадження №1-кп/457/103/18
УХВАЛА

26 жовтня 2018 року м. Трускавець
Трускавецький міський суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,-
в с т а н о в и в:
У провадженні Трускавецького міського суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ухвали Трускавецького міського суду від 05 вересня 2018 року обвинувачену оголошено в розшук, а судове провадження зупинено.
26 жовтня 2018 року на адресу Трускавецького міського суду Львівської області надійшло повідомлення, що обвинувачену затримано.
Прокурором Трускавецького відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 було подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_3 25 квітня 2018 року приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «ЄВА 1557», що знаходиться на проспекті Чорновола, 5 в м. Трускавці Львівської області, з корисливого мотиву та з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за нею ніхто не спостерігає та її дії ніким не будуть помічені, умисно, таємно, повторно викрала туалетну воду «Версаче Пур» вартістю 819 грн. 69 коп., після чого не розплатившись на касі, вийшла із приміщення вказаного магазину. Беручи до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_3 не являється на виклики у судові засідання та переховується від суду, до останньої застосовано привід для забезпечення явки у судове засідання. Крім цього, обвинувачена може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше неодноразово вчиняла злочини, а також те що вона раніше судима, востаннє вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2017 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, на шлях виправлення не стала та знову вчинила умисний корисливий злочин. Просить застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задоволити, обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувачена не з`являється на виклики суду, що унеможливлює розгляд кримінального провадження у встановлений законодавством строки. Крім цього, просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечила проти застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як намірів ухилятися від суду у подальшому не має. Не з`являлася у судові засідання, хоча їй було відомо про них. У подальшому обіцяє не ігнорувати виклики суду. Щодо призначення до судового розгляду не заперечила.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, суд вважає, що у задоаолення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а кримінальне провадження підлягає та призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Справа підсудна Трускавецькому міському суду Львівської області. Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено.

Суд приходить до переконання, що є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачена неодноразово не з`являлася на розгляд справи без поважних причин, хоча щоразу була повідомлена про час та дати судових засідань, про щосвідчать відповідні розписки та телефонограми. Ухвалою суду від 26 липня 2018 року відносно обвинуваченої застосовано привід для забезпечення її явки у підготовче судове засідання, однак виконати ухвалу не видалося можливим, про що складено відповідний рапорт працівниками поліції.
З поведінки обвинуваченої однозначно вбачається злісне невиконання її обов`язків, неповага до суду, що призводить до затягування розгляду кримінального провадження, порушення процесуальних строків, намір уникнути від кримінальної відповідальності. Крім цього, одним з ризиків, передбачених КПК України, є те, що обвинувачена може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки вона засуджена вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2017 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, на шлях виправлення не стала та знову вчинила умисний корисливий злочин.
Оцінюючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку, що прокурором в судовому засіданні не надано переконливих доказів наявності таких ризиків, як спроб обвинуваченої знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого чи свідка чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Суд вважає, що на даний час стороною обвинувачення доведено лише факт того, що обвинувачена лише переховується від суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, зазначені у п.п. 1-3 цієї частини.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного вище в сукупності, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої та запобіганню встановленому судом ризику про що зазначено вище, суд приходить до висновку про застосування до обвинуваченої на час розгляду справи в суді запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, який у даному випадку буде достатнім.
За ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи особу обвинуваченої, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, зокрема те, що стороною кримінального провадження не доведено наявність ризиків, встановлених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання, що в даному випадку до обвинуваченої ОСОБА_3 , з урахуванням вимог ст. 181 КПК України, необхідно застосувати менш суворий запобіжний захід для запобігання ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, наведеному в клопотанні та з метою забезпечення виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 196, 331 КПК України, суд
у х в а л и в:
Призначити кримінальне провадження по обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до судового розгляду на 26 жовтня 2018 року о 13:05 год. у відкритому судовому засіданні в приміщенні Трускавецького міського суду Львівської області.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

У задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка поживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на 60 днів.
Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20-00 год. до 07-00 год.;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну
Контроль за виконанням ухвали покласти на Дрогобицьку місцеву прокуратуру та на Пустомитівський ВП ГУНП у Львівській області - для обліку обвинуваченої за місцем його проживання.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Термін дії ухвали суду встановити до 25 грудня 2018 року.
Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.
Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1