10.10.2018 Провадження № 1-кс/331/4767/2018
Єдиний унікальний номер 331/2459/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2018 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , та матеріали кримінального провадження № 0000014, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваної
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має вищу освіту, заміжньої, яка не має на утримані неповнолітніх дітей, не працевлаштованої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 21.09.2007 року придбала житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , площею 119,7 кв. метри. Зазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га, яка виділена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Так, з 2008 року на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_3 , розпочала будівництво п`ятиповерхового офісного приміщення, будівництво якого закінчилось у 2010 році. При цьому, ОСОБА_6 не вжила передбачених законодавством України заходів щодо зміни цільового призначення вищевказаної земельної ділянки. Відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 за №548, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 за №1011/18306: до земель житлового забудови належить землі, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Таким чином, ОСОБА_6 , діючи умисно, достовірно знаючи про використання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , у комерційних цілях, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення сплатила до місцевого бюджету за період з 2012 року по 2017 рік грошові кошти на загальну суму в розмірі 1400,73 грн., як за землі житлової забудови. При цьому, мала сплачувати земельний податок за використання земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , у комерційних цілях. Тим самим ОСОБА_6 в період з 2013 року по 2017 рік заволоділа коштами місцевого бюджету м. Запоріжжя, відповідно до висновку експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №20-92 від 16.07.2018 року, на загальну суму 123 843,27 грн., спричинивши значну шкоду міській громаді м. Запоріжжя, яка в 100 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. Підозра ОСОБА_6 обґрунтована доказами, зібраними під час досудового розслідування із дотриманням вимог законодавства, а саме: протоколом допиту представника потерпілого, протоколами допиту свідків, висновком експертизи. У зв`язку із чим слідчий порушує питання щодо обрання підозрюваній запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з метою запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: спробам переховування від органів досудового розслідування, суду, а також можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають значення для даного кримінального провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтрималв просив його задовольнити та обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Захисники підозрюваної адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого, зазначив, що ніяких ризиків, передбачених ст.177 КПК України у клопотання не наведено, ті припущення, які робить слідчий щодо можливого переховування від слідства або впливу на свідків не підтверджуються жодними доказами. Інформації про те, що ОСОБА_6 може вчинити новий злочин взагалі є безпідставною. Вважають таке клопотання необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Підозрювана ОСОБА_6 підтримала позицію захисників, просила залишити клопотання без задоволення.
Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження №0000014, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обґрунтоване тим, що підозрювана ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового слідства та знищити речі чи документи, які можуть мати значення для з`ясування обставин кримінального провадження.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховатися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В судовому засіданні прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри вважати, що ОСОБА_6 , імовірно, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, що підтверджується протоколом допиту представника потерпілого, протоколом допиту свідків, та іншими матеріалами справи.

При цьому, аналізуючі дані про особу підозрюваної, слідчий суддя доходить висновку, що ризик переховування від органів досудового слідства не підтвердився, оскільки підозрювана має стійки соціальні зв`язки, власну родину, зареєстроване місце проживання, що, на думку слідчого судді, забезпечить на достатньому рівні належну процесуальну поведінку підозрюваної. Крім того, слідчий суддя зазначає, що під час розслідування даного провадження підозрювана не допускала неявок за викликом слідчого для проведення процесуальних дій.
Крім того, ризик знищення чи спотворення речей чи документів, які можуть бути доказами у вказаному кримінальному провадженні, також не знайшов свого підтвердження, оскільки впродовж всього часу здійснення досудового розслідування, починаючи з лютого 2018 року, перешкод для здійснення досудового розслідування підозрювана не чинила, даних про те, що вона може перешкоджати слідству у подальшому немає.
Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п.1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.2 та п.3 частини першої цієї статті.
Таким чином, оцінюючи надані прокурором докази в обґрунтування пред`явленого клопотання щодо обрання запобіжного заходу, слідчий суддя доходить висновку про те, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК України, при цьому не доведено наявність жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим слідчий суддя приходить до висновку про те, що у застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_6 необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 184, 194, 196 КПК України, -
У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання по кримінальному провадженню № 0000014, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2018 року, відносно підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 , - відмовити.
Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1