УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року

м. Київ
справа № 495/2984/17
провадження № 51-9211ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2018 року в межах кримінального провадження № 00002464 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Петропавловськ-Камчатський Російської Федерації, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК.
Суть питання
За вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 вересня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати постановлені у кримінальному проваджені судові рішення щодо ОСОБА_4 і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414).
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Однак всупереч наведеним положенням процесуального закону, захисник ОСОБА_5 в своїй касаційній скарзі, порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, обмежився формальним посиланням про невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК.
При цьому захисник не конкретизував, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції, під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судових рішень, та чому їх (ці порушення) слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду, з огляду на положення ч. 1 ст. 438 КПК, та на положення статей 370, 404, 412-414, 419 цього Кодексу.
Разом з тим, касаційна скарга захисника не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційної скарги засудженої.
Крім того захисник ОСОБА_5 , вказуючи на порушення допущені, на його думку, судом першої інстанції, не зазначає як саме ці порушення завадили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.
Також захисник не обґрунтував своїх доводів щодо порушення під час досудового розслідування права засудженої на захист, а саме захисник не зазначає в чому саме полягало це порушення з огляду на положення ст. 52 КПК, в якій наведений перелік випадків обов`язкової участі захисника у кримінальному проваджені.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків сім днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3