Справа № 204/2342/18
Провадження № 1-кп/204/432/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження № 0000011 внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 29 березня 2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вільногірська, громадянки України, одруженої, не працюючої, маючої на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 приблизно 05 вересня 2016 року, у денний час доби, більш точну дату та час у ході досудового розслідування встановити не вдалося, знаходячись на вул. Робочій у м. Дніпро, з невстановленою слідством особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, вступила у попередню змову, направлену на підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичних осіб, а саме внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з досягнутою з невстановленим співучасником злочину змовою, ОСОБА_7 повинна була за обіцянку матеріальну винагороду у сумі 400 грн. підписати надані їй невстановленою особою виготовлені проекти документів, які у подальшому невстановленим слідство співучасником злочину будуть подані для проведення державної реєстрації змін у реєстраційних документах юридичної особи.

З метою закінчення реалізації злочинного плану ОСОБА_7 приблизно о 08.09.2016 року, у денний час доби, більш точну дату та час у ході розслідування встановити не вдалося, зустрілася із невстановленою особою та, ознайомившись зі змістом документів, перебуваючи в офісному приміщенні приватного нотаріуса по вул. Робочій у м. Дніпро, точну адресу встановити не вдалося, діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що вона ніколи не здійснювала та не буде здійснювати функції директора ТОВ «СОКТА» (), не буде реалізовувати набуті повноваження відповідно до затвердженого статуту підприємства та провадити фінансово- господарську діяльність товариства, розподілу прибутків та збитків, та згідно із досягнутою нею невстановленою особою злочинною змовою, підписала завідомо підготовлені за невстановлених обставин невстановленою особою документи, які містили завідомо неправдиві відомості та які подаються для проведення державної реєстрації юридичних осіб, а саме: наказ № 3-к від 14.09.2016 року про призначення себе на посаду директора ТОВ «СОКТА» (); протокол Загальних зборів учасників ТОВ «СОКТА» № 13/09/2016 від 13.09.2016 року про вихід із учасників товариства попереднього директора та перерозподілі частки у статутному капіталі товариства у розмірі 100% ОСОБА_7 ; протокол № 13/09/2016/1 від 13.09.2016 року «Про реєстрацію учасників загальних зборів учасників ТОВ «СОКТА»; договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «СОКТА» від 13.09.2016 року, відповідно до умов якого вона стає власником частки у статутному капіталі; заяву від 14.09.2016 року про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомостей щодо зміни керівника юридичної особи та зміни складу засновників юридичної особи, тобто власноруч підписала документи, на підставі яких можливе проведення державної реєстрації змін у реєстраційних документах юридичної особи.

Таким чином, ОСОБА_7 , заздалегідь усвідомлюючи про відсутність навиків і досвіду для виконання обов`язків службової особи та засновника підприємства, а також навиків здійснювати підприємницьку діяльність, не маючи наміру здійснювати таку діяльність від імені ТОВ «СОКТА», виконувала свою частину досягнутої з невстановленою особою злочинною змовою та засвідчила власним підписом завідомо неправдиві відомості у вищевказаних документах, які в подальшому, 14 вересня 2016 року, було подано невстановленою особою до відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців виконавчого комітету Нікопольської міської ради за адресою: м. Нікополь, вул. Перспективна, 189.

У подальшому на підставі отриманих документів, у цей же день, державним реєстратором внесені зміни до реєстраційних документів, про що свідчить реєстраційний запис № 00.

За свої злочинні дії, що виразились у внесенні в документи, які відповідно до закону подавались для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «СОКТА» () ОСОБА_7 отримала від невстановленої особи грошову винагороду в розмірі 400 грн.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину визнала в повному обсязі, заявив про щире каяття у вчиненому і пояснила, що дійсно 05 вересня 2016 року, у денний час доби вона зустрілася з невідомою їй особою, який їй запропонував 400 грн. за те, що вона підпише документи, які подаються для проведення державної реєстрації юридичних осіб і вона підписала якісь проекти документів. Потім, приблизно 08.09.2016 року, у денний час доби, вона зустрілася з невідомою їй особою та, ознайомившись зі змістом документів, поїхали до приватного нотаріуса і перебуваючи в офісному приміщенні приватного нотаріуса на вул. Робочій у м. Дніпро, точну адресу не пам`ятає, підписала завідомо підготовлені документи, які подаються для проведення державної реєстрації юридичних осіб. Будь-яких дій, пов`язаних з діяльністю підприємства вона не здійснювала. Навиків роботи в неї немає. Будь-яких документів пов`язаних з діяльністю підприємства, вона не підписувала.

Також, обвинувачена підтвердила, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до неї недозволених методів дізнання та проведення розслідування не застосовувалося, у вчиненому щиро кається. Просила, застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки у неї є малолітня дитина.
Обвинувачена визнала свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що вона правильно розуміє зміст пред`явленого їй обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності її позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченій порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.
Таким чином, дії ОСОБА_7 , правильно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 205-1 КК України, як внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченій згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, раніше не судимої, маючої на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка за місцем проживання характеризується позитивно, не прибуваючої на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд визнає: щире каяття.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, а також наявності обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги повне визнання ОСОБА_7 своєї вини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у виді штрафу та знаходить підстави для застосування акту амністії згідно Закону України «Про амністію у 2016 році».
Згідно ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 року набрав чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним законом чинності включно.
Відповідно до вимог п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання особи, які засуджені за умисні злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Відповідно до ст. 10 зазначеного Закону України питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.
Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі.
Згідно ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинила злочин невеликої тяжкості до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» (08.09.2016 року) і на зазначений день є матір`ю неповнолітньої дитини, щодо якої не позбавлений батьківських прав.
Таким чином, ОСОБА_7 відноситься до осіб, які підпадають під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обставини, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_7 судом не встановлені.
Враховуючи, що ОСОБА_7 є особою, на яку поширюється дія Закон України «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з тим, що на день набрання чинності цим Законом вона є матір`ю неповнолітньої дитини віком до 18 років, стосовно якої не позбавлена батьківських прав, кримінальне правопорушення у вчиненні якого вона обвинувачується не є тяжким або особливо тяжким, а також те, що Закон України «Про амністію у 2016 році» поліпшує становище обвинуваченої, зокрема, передбачає звільнення останньої від призначеного покарання, суд вважає необхідним клопотання обвинуваченої про її звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» задовольнити.
Судом роз`яснюється обвинуваченій ОСОБА_7 наслідки застосування амністії, а саме, що в подальшому протягом десяти років до неї не може бути застосовано амністію.
Речові докази по справі відсутні.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої фактичну вартість проведення судово-почеркознавчої експертизи, згідно наданого акту.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 205-1 КК Українита призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн. 00 коп.
Звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України ОСОБА_9 , який знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Волкова, 2, витрати, пов`язані з проведенням судово-почеркознавчої експертизи № 1409/1410/18-27 від 29.03.2018 року у сумі 2288 грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1