Справа № 369/6723/16-к
Провадження № 1-кп/369/334/18
В И Р О К
іменем України
25.10.18 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
потерпілої ОСОБА_11 ,
представника потерпілої ОСОБА_12 ,
захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодруженого, уродженця с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_15 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за наступних обставин.

28.09.2015 близько 13.30 год. ОСОБА_15 , перебуваючи біля поліклініки Києво-Святошинської ЦРЛ Київської області за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. 40 років Жовтня, 51, в ході сварки, що виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_11 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній, умисно наніс їй удар в нижню частину правої ноги, від чого ОСОБА_11 не втримала рівновагу та впала на лівий бік.

В результаті отриманих тілесних ушкоджень згідно висновку експерта №359/Д від 16.12.2015 ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому лівої малогомілкової кістки на протязі дистальної діафізу зі зміщенням уламків, перелом заднього краю і медіальної кісточки лівої великогомілкової кістки зі зміщенням відломків, вивих лівої стопи, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та показав суду, що 28.09.2015 він прийшов до Боярської ЦРЛ до кабінету лікаря зайняти чергу. Там була потерпіла, яка без черги пропустила одну людину. Він її запитав чому вона пропускає людей без черги, на що та посміхалася. Потім він її сказав, що тоді він також зайде без черги та хотів зайти до кабінету лікаря, але потерпіла йому перегородила дорогу. Потерпіла його штовхнула і він пішов на вулицю, сів в свій автомобіль, щоб уникнути конфлікту. Приблизно через дві хвилини побачив потерпілу біля свого автомобіля. Він вийшов з автомобіля і запитав її що вона робить. Потерпіла почала від нього тікати і впала. Він її не торкався. Тілесних ушкоджень їй не спричиняв. Цивільний позов заявлений до нього потерпілою не визнає.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим його винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, його винність у вчиненні даного злочину доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_11 показала суду, що 28.09.2015 приблизно о 12-й годині вона прийшла до лікаря терапевта в поліклініку. Приблизно о 14-й годині прийшов обвинувачений разом з дівчиною, почали всім грубити. Приблизно о 15-й годині підійшла її черга заходити до кабінету лікаря. В цей час підійшла жінка та попросила пропустити її, оскільки їй потрібно було занести якісь документи, на що вона погодилася. Після цього до неї підійшов обвинувачений і сказав, що якщо вона всіх пропускає то повинна пропустити і його, на що вона відмовилася це зробити, але той пішов до кабінету лікаря без черги. Вона не пропускала його. Після цього він її вдарив. Від отриманого удару вона впала, а обвинувачений втік. Вийшов лікар і порадив їй написати заяву в поліцію. Після цього вона вийшла на вулицю і побачила обвинуваченого в автомобілі. Вона вирішила підійти до автомобіля, щоб запам`ятати номер автомобіля, але обвинувачений вибіг з автомобіля та почав її бити в плечі, а потім в живіт. Після цього вона почала тікати, проте обвинувачений її наздогнав та поставив їй підніжку. Від цього вона впала і зламала ногу, а обвинувачений втік. Просить суд призначити максимальне покарання обвинуваченому. Заявляє до нього цивільний позов у відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином.

Свідок ОСОБА_16 показав суду, що 28.09.2015 він стояв з колегою на території поліклініки. Побачив, що в їх сторону біжить потерпіла, а за нею женеться хлопець, який наздогнав її та вдарив по нозі. Від цього та впала і стала кричати, а хлопець сів в автомобіль. Зазначив, що обвинувачений, який знаходиться в залі судового засідання візуально схожий на того хлопця, який гнався за дівчиною.

Свідок ОСОБА_17 показав суду, що в 28.09.2015 приблизно о 15-й годині він з колегою вийшов з поліклініки та побачив як на них біжить потерпіла та обвинувачений, які присутні в залі судового засідання. Потерпіла була обернута до них обличчям. Потім хлопець наздогнав її та зробив підсічку. Після цього вона впала, стала кричати і кликати на допомогу. Хлопець сів в автомобіль. Він з колегою намагалися з`ясувати стан дівчини. Він бачив, що у неї скривлена нога. Коли з`явилися працівники поліції, вони їм назвали номера автомобіля в який сів хлопець.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується також іншими доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- даними з рапорту оперативного чергового чергової частини Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, згідно якого до Боярської центральної районної лікарні надійшло повідомлення до відділу поліції, що потерпіла ОСОБА_11 звернулася за медичною допомогою 28.09.2015 (Т. 2 а.с 11);
- даними з протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.09.2018, згідно якого потерпіла ОСОБА_11 заявила, що 28.09.2015 приблизно о 15-й годині невідома особа нанесла їй тілесні ушкодження біля поліклініки в м. Боярка (Т. 2 а.с.12-13);
- даними з висновку експерта № 359/Д від 06.01.2016, відповідно до якого, згідно наданої медичної документації та висновку консультанта-рентгенолога КОБСМЕ у ОСОБА_11 малися: уламковий перелом лівої малогомілкової кістки на протязі дистальної діафізу зі зміщенням уламків, перелом заднього краю і медіальної кісточки лівої великогомілкової кістки зі зміщенням відломків, вивих лівої стопи. Описані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмету, можливо в термін та за обставин вказаних в постанові та відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що викликали довготривалий розлад здоров`я (Т. 2 а.с. 35-36);
- даними з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.04.2016 та довідкою до протоколу впізнання від 18.04.2016, згідно якого свідок ОСОБА_17 , на фото впізнав ОСОБА_15 як особу, яка 28.09.2015 нанесла удар по лівій нозі дівчині поблизу поліклініки в м. Боярка (Т. 2 а.с. 83-85);
- даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 14.04.2016, згідно якого потерпіла ОСОБА_11 відтворила обставини вчинення щодо неї злочину 28.09.2015 на території поліклініки Києво-Святошинської ЦРЛ Київської області (Т. 2 а.с. 87-90);
- даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 18.04.2016 згідно якого свідок ОСОБА_17 відтворив обставини вчинення злочину щодо потерпілої 28.09.2015 на території поліклініки Києво-Святошинської ЦРЛ Київської області (Т. 2 а.с. 91-94);
- даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 19.04.2016 згідно якого свідок ОСОБА_16 відтворив обставини вчинення злочину щодо потерпілої 28.09.2015 на території поліклініки Києво-Святошинської ЦРЛ Київської області (Т. 2 а.с. 95-98);
- даними з висновку експерта № 107/Д від 21.06.2016, відповідно до якого, згідно наданої медичної документації та висновку консультанта-рентгенолога КОБСМЕ у ОСОБА_11 малися: уламковий перелом лівої малогомілкової кістки на протязі дистальної діафізу зі зміщенням уламків, перелом заднього краю і медіальної кісточки лівої великогомілкової кістки зі зміщенням відломків, вивих лівої стопи. Удар нанесений по внутрішній поверхні гомілки під час бігу ОСОБА_11 , який показала потерпіла та свідки під час проведення слідчих експериментів у квітні 2016 року, міг призвести до неправильно постановки стопи, що при переносі ваги тіла на дану кінцівку в процесі бігу призвело до виконання описаних переломів. (Т. 2 а.с. 107).
Cудово-медичний експерт ОСОБА_18 в судовому засіданні повністю підтвердила свої висновки за результатами проведених експертиз № 359/Д від 06.01.2016 та № 107/Д від 21.06.2016 і пояснила, що виявлені у потерпілої ОСОБА_11 уламковий перелом лівої малогомілкової кістки на протязі дистальної діафізу зі зміщенням уламків, перелом заднього краю і медіальної кісточки лівої великогомілкової кістки зі зміщенням відломків та вивих лівої стопи є одним тілесним ушкодженням і не можуть розглядатись окремо.
Оцінивши та проаналізувавши наведені вище докази в їх сукупності, суд визнає, що потерпіла ОСОБА_11 та свідки ОСОБА_17 і ОСОБА_16 давали послідовні та правдиві показання суду, які узгоджуються між собою та з іншими встановленими обставинами справи і свідчать про вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину.

Показання обвинуваченого про його непричетність до отриманих потерпілою тілесних ушкоджень спростовуються наведеними вище показаннями потерпілої ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_17 і ОСОБА_16 , а також наведеними вище даними, які містяться в протоколах проведення слідчих дій за їх участі. Тому суд розцінює показання обвинуваченого як спосіб захисту.

Оцінивши та проаналізувавши наведені вище докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що ці докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, є належними та допустимими і беззаперечно доводятьпричинний зв`язок між діями обвинуваченого та наслідками, що настали у виді тілесних ушкоджень середньої тяжкості спричинених потерпілій, тобто вчинення злочину обвинуваченим.

Посилання захисника на ту обставину, що відповідно до наданого суду стороною висновку експерта № 107/Д від 21.06.2016 у потерпілої виявлені як вивих ноги так і переломи кісток, а тому не можна стверджувати що між діями обвинуваченого і тілесними ушкодженнями потерпілої у виді переломів не має зв`язку, оскільки потерпіла спочатку вивихнула ногу, а потім впала та отримала переломи, спростовуються наведеними вище даними з висновку експерта з висновку експерта № 107/Д від 21.06.2016, а також показаннями, які надав суду судово-медичний експерт ОСОБА_18 , яка повністю підтвердила складений нею висновок і пояснила, що виявлені у потерпілої ОСОБА_11 уламковий перелом лівої малогомілкової кістки на протязі дистальної діафізу зі зміщенням уламків, перелом заднього краю і медіальної кісточки лівої великогомілкової кістки зі зміщенням відломків та вивих лівої стопи є одним тілесним ушкодженням і не можуть розглядатись окремо.
Твердження захисника, що дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ст. 128 КК України як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, суд визнає безпідставним, оскільки вважає доведеним, що в даному випадку обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання, тобто діяв з непрямим умислом.

Суд вважає, що органом досудового слідства дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, є злочином середньої тяжкості, враховуючи особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, не працює, на обліку у психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, який перебував у розшуку, у вчиненому не розкаявся, належних для себе висновків не зробив, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_15 покарання за вчинений злочини у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України.

Враховуючи особу винного, приймаючи до уваги інші встановлені обставини справи, суд дійшов до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 у відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає до задоволення частково, в частині доведеності його доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судові витрати відсутні.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_15 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_15 рахувати з дня його затримання 23.02.2018.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIIІ "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26.11.2015), зарахувати ОСОБА_15 в строк відбування призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні з 15.07.2016 до 16.07.2016, а також з дня його затримання 23.02.2018 до дати набрання даним вироком чинності з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_15 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_11 19768 (дев`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят вісім) грн. 82 коп. у відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_11 30000 (тридцять тисяч) грн. у відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_11 450 гривень судового збору, сплаченого потерпілою за подання позовної заяви у відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1