26.06.2018 Єдиний унікальний номер 205/1749/18
Провадження №1-кп/205/565/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року колегія суддів Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

по кримінальному провадженню, внесеному 20.01.2018 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000148

про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, який має середню-технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину 2006 р.н., військово-зобов`язаного, учасника антитерористичної операції, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

потерпілої - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_5 , 20.01.2018 року, в період часу приблизно з 15 год. 00 хв. до 18 год.00 хв., перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Мостова, буд. 192, разом з раніше знайомим ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , сумісно розпивали спиртні напої.

Приблизно о 18 год. 00 хв. між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт. В цей момент у ОСОБА_5 на ґрунті особистих неприязних стосунків, раптово виник прямий злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_9 тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Так, ОСОБА_5 , знаходячись у вказаному місті та у вказаний час, тобто у домоволодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 наніс не менше двох ударів руками в область носа та не менше двох ударів в область верхніх кінцівок потерпілого після чого взяв господарський (кухонний) ніж, який лежав на столі та наніс вказаним ножем потерпілому один удар в область тулубу. В результаті умисних дій ОСОБА_5 ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово - медичної експертизи №177 отримав наступні тілесні ушкодження у вигляді:

- 2 саден на спинці носа праворуч у верхній третині та на спинці носа ліворуч у середній третині, садно по задній поверхні правого ліктьового суглобу, синець по верхньо-передній поверхні лівого плечового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

- проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини - колото-різану рану на передній поверхні грудної клітини в середній третині на 137 см вище від підошовної поверхні стоп та на 1 см вліво від середньої умовної лінії тулуба та приблизно на 58 см вище рівня сідничних горбів, яке переходить в раневий канал, що їде спереду назад, дещо справа наліво та незначно знизу вверх, пошкоджує підшкірно-жирову клітину, повністю пересікає хрящову тканину 7 ребра ліворуч по біля підгрудній лінії, пошкоджує клітковину середостіння та серцеву сорочку, проникає в її порожнину та наскрізь ушкоджує стінку правого шлуночка, де затухає, довжина раневого каналу становить 9-10 см; згорток крові в порожнині серцевої сорочки об`ємом близько 280 мл., що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, від якого настала смерть ОСОБА_9 . Смерть ОСОБА_9 настала приблизно у проміжок часу з 18:05 до 20:05 год. 20.01.2018.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочині не визнав у повному обсязі та суду пояснив наступне.

Так він, 20.01.2018 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 знаходився разом із потерпілим ОСОБА_9 , якого, попередньо, запросив до себе у гості з метою відсвяткувати звільнення з лав Збройних сил України. В ході святкування вони вживали алкогольні напої, в результаті чого потерпілий ОСОБА_9 знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння. Під час завершення святкування, виникла сімейна сварка з його дітьми та дружиною, в ході якої батько став його заспокоювати, а в цей же час, на нього здійснив напад потерпілий ОСОБА_9 , завалив його на підлогу та він відчув численні удари по ребрам. Надалі він з потерпілим вступили у боротьбу, в результаті чого він, відмахуючись від потерпілого, наніс декілька ударів йому та останній припинив боротьбу та побіг до коридору з метою поїхати додому. Зі спливом часу, потерпілий ОСОБА_9 повернувся до кімнати де він знаходився та продовжив сварку, кричав, ображав та погрожував йому, продовжив боротьбу, схвативши його руками за шию та почав душити, він почав чинити опір, намагався вирватись, після чого у нього потемніло в очах та він втратив свідомість, а прийшовши до тями, він побачив, що потерпілий сидить на колінах на полу біля нього, після чого він залишив кімнату та вийшов на вулицю. Повернувшись назад, мати йому повідомила, що потерпілий ОСОБА_9 не має ознак життя. Як потерпілий ОСОБА_9 отримав смертельні тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани в область грудної клітини, він не розуміє, оскільки втратив, у той момент, свідомість.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що 20.01.2018 року її син ОСОБА_9 повідомив їй, що їде на відпочинок до обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки вони разом проходили військову службу та останній запросив його до себе у гості. Зі спливом часу, вона почала телефонувати сину, однак той не брав слухавку, а вже 21.01.2018 року їй подзвонили та повідомили що її син - ОСОБА_9 був вбитий. Крім того, потерпіла також зазначила, що спілкувалась з дружиною обвинуваченого ОСОБА_5 , яка зазначала, що останній інколи може бути дуже агресивним, тобто вона не виключала можливість того, що ОСОБА_5 міг вбити ОСОБА_9 , однак, в подальшому, дружина ОСОБА_5 відмовлялась від спілкування з нею. Заявлений цивільний позов підтримала повністю та просила його задовольнити.

Вина ОСОБА_5 в скоєнні злочину при викладених у даному вироку обставинах, знайшла своє повне підтвердження у безпосередньо досліджених судом письмових та речових доказах, які колегія судів вважає належними та допустимими, а саме:

-із протоколу огляду від 20.01.2018 року вбачається, що об`єктом огляду є приміщення житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 де було скоєно вбивство потерпілого ОСОБА_9 . У вказаному будинку, в ході огляду було виявлено та вилучено: у кімнаті №1 ніж срібного кольору, розміром 98 мм. х 20мм. з довжиною рукоятки 105мм. х 19мм., який має сліди РБК; з дерев`яних дверей до кімнати №1 вилучено 3 слідів пальців рук, слід ділянки долоні; фрагмент шпалери з РБК та ганчірку зі слідами РБК; мобільний телефон марки «Самсунг»;

- з протоколу огляду трупа від 20.01.2018 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 в приміщенні кімнати №1 було виявлено труп ОСОБА_9 , на одязі якого, а саме на куртці та штанях було видно рідину бурого кольору, схожу на кров. Крім цього, оглядом було виявлено та зафіксовано різане ушкодження на передній поверхні грудної клітини зліва, з якої виділялась кров. В ході огляду було вилучено зрізи піднігтьових пластин обох рук трупа, мікрочастинки, які знаходились на правій та лівій руці трупа;

- з лікарського свідоцтва про смерть №177 від 22.01.2018 року вбачається, що смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок травми серця з крововиливом в навколосерцеву сумку, в результаті проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини;

-із протоколу огляду від 24.01.2018 року вбачається, що об`єктом огляду є особисті речі потерпілого ОСОБА_9 , а саме: куртка з синтетичного матеріалу, кофта темного кольору, футболка, штани, спортивні штани, носки та чоботи. Вказані речі містили сліди рідини бурого кольору та були вилучені і опечатані;

- з висновку судово-психіатричної експертизи №39 від 03.03.2018 року слідує, що обвинувачений ОСОБА_5 хронічними душевними захворюваннями в період часу, що стосується інкримінованого йому діяння, не страждав та на даний час не страждає. В період скоєння суспільно-небезпечного діяння міг надати оцінку своїм діям та керувати ними. В стані фізіологічного афекту або в іншому емоційному стані, яке суттєво вплинуло на свідомість або поведінку не знаходився;

- відповідно до висновку судової медичної експертизи №681е від 06.03.2018 року, у обвинуваченого ОСОБА_5 за даними медичної документації та при огляді, будь-яких тілесних ушкоджень або наслідків від їх загоєння на голові, обличчі, тулубі та верхніх кінцівках не виявлено;

- із висновку судової медичної експертизи №177 від 22.02.2018 року слідує, що труп потерпілого ОСОБА_9 має:

?два садна на спинці носа праворуч у верхній третині та на спинці носа

ліворуч у середній третині, садно по задній поверхні правого ліктьового суглобу, синець по верхньо-передній поверхні лівого плечового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

?Проникаюче колото-різаного поранення грудної клітини - колото-різану

рану на передній поверхні грудної клітини в середній третині на 137 см вище від підошовної поверхні стоп та на 1 см вліво від середньої умовної лінії тулуба та приблизно на 58 см вище рівня сідничних горбів, яке переходить в раневий канал, що їде спереду назад, дещо справа наліво та незначно знизу вверх, пошкоджує підшкірно-жирову клітину, повністю пересікає хрящову тканину 7 ребра ліворуч по біля підгрудній лінії, пошкоджує клітковину середостіння та серцеву сорочку, проникає в її порожнину та наскрізь ушкоджує стінку правого шлуночка, де затухає, довжина раневого каналу становить 9-10 см; згорток крові в порожнині серцевої сорочки об`ємом близько 280 мл., що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, від якого настала смерть ОСОБА_9 . Смерть ОСОБА_9 настала близько з 4-6 годин до огляду трупа на місці події;

- з висновку судової-імунологічної експертизи №190/Н від 09.03.2018 року встановлено, що на вилученій у ОСОБА_5 в ході затримання, футболці містяться сліди крові людини, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_9 . При цьому, виключається походження вказаних слідів від підозрюваного ОСОБА_5 ;

- судовою медико-криміналістичною експертизою №363-МК від 12.03.2018 року встановлено, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_9 на дослідженому шматку шкіри з передньої поверхні грудної клітини могло бути заподіяне клинком ножа, який було вилучено в ході проведення огляду місця події 20.01.2018 року та наданого на дослідження, або іншим знаряддям з подібними конструктивними властивостями його клинка;

- з висновку судово-цитологічної експертизи №174 від 09.03.2018 року встановлено, що походження клітин в піднігтьовому вмісті лівої руки трупа ОСОБА_9 , які були вилучені в ході огляду трупа 20.01.2018 року можуть містити домішки клітин обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи його групову характеристику крові;

- з висновку судово-цитологічної експертизи №173 від 09.03.2018 року встановлено, що сліди крові на ножі, який було вилучено в ході огляду місця події 20.01.2018 року, можуть походити від потерпілого ОСОБА_9 , а також можуть містити домішки крові обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи його групову характеристику крові;

- з протоколу проведення слідчого експерименту від 09.03.2018 року та стенограми до нього за участю обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що останній вказав на механізм спричинення йому тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_9 , а також вказав кількість та локалізацію ударів, які сам наносив потерпілому, а саме те, що наніс близько трьох ударів в область голови потерпілого. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 показав та розказав про дії потерпілого ОСОБА_9 , в ході яких останній душив його, а він, в свою чергу, намагався вирватись та від недостачі кисню втратив свідомість;

- додатковим висновком судово-медичної експертизи за №177/79-Е від 12.03.2018 року встановлено, що характер та локалізація тілесних ушкоджень, на які вказав обвинувачений ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту 09.03.2018 року, а саме у вигляді саден на спинці носа, не суперечать механізму їх отримання потерпілим ОСОБА_9 , тобто отримані ним тілесні ушкодженні могли бути спричинені від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути рука зжата у кулак або інші тупі тверді предмети;

- речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, є безпосередньо досліджений в ході судового розгляду - кухонний ніж срібного кольору, який було вилучено в ході огляду місця події 20.01.2018 року;

- відповідно до постанови старшого слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , речовими доказами по справі також є: фрагмент шпалер з РБК, фрагмент килиму з РБК та ганчірку, які були вилучені в ході огляду місця події 20.01.2018 року та були предметами експертних досліджень;

- відповідно до постанови слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 вилучені в ході огляду місця події та в ході огляду трупа ОСОБА_9 ніж зі змивами та витяжками, футболка ОСОБА_5 зі змивами та витяжками, нігтьові пластини ОСОБА_9 та зразки крові ОСОБА_5 , які були предметами експертних досліджень, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла повне підтвердження в ході судового розгляду, і його умисні дії, що виразилися у в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині за ч.1 ст.115 КК України кваліфіковано вірно.

Разом з цим, колегія суддів, оцінив кожен доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про неспроможність свідчень обвинуваченого ОСОБА_5 та його бажання уникнути покарання за скоєний злочин, з огляду на наступне.

Так, посилання обвинуваченого ОСОБА_5 на той факт, що він не наносив удари по обличчю потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок яких останній отримав легкі тілесні ушкодження, спростовується дослідженими як протоколом проведення слідчого експерименту від 09.03.2018 року на якому обвинувачений ОСОБА_5 вказав про те, що він наніс близько трьох ударів в область голови потерпілого, так і висновком додаткової судово-медичної експертизи №177/79-Е від 12.03.2018 року, в якому зазначено, що характер та локалізація тілесних ушкоджень, на які вказав обвинувачений ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту 09.03.2018 року, не суперечать механізму їх отримання потерпілим ОСОБА_9 , тобто отримані ним тілесні ушкодженні могли бути спричинені від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути рука зжата у кулак або інші тупі тверді предмети.

Крім цього, колегія суддів критично ставиться до показів ОСОБА_5 в тій частині, що в результаті удушення потерпілим ОСОБА_9 він втратив свідомість та не пам`ятає, щоб наносив останньому удар ножем в область грудної клітини, оскільки, як слідує з дослідницької частини висновку судово-психіатричної експертизи №39 від 03.03.2018 року, висловлювання обвинуваченого на ту обставину, що він втратив свідомість не є хворобливими, а носять захисно-симулятивний характер, тобто є захисно-установчою поведінкою внаслідок реакції на суб`єктивно складну судово-слідчу ситуацію.

Такий висновок експертів, на глибоке переконання колегії суддів повністю відображає поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та його психічний стан на момент скоєння злочину. Так, сам обвинувачений ОСОБА_5 у своїх показах зазначав, що 20.01.2018 року він вживав алкогольні напої, не спавши тривалий час до цього, в нього виник конфлікт з дружиною та батьками, в ході якого батько намагався його заспокоїти та покласти спати, на що ОСОБА_5 відреагував емоційно негативно та залишив приміщення дому з метою заспокоїтись. Тобто, вже на той момент ОСОБА_5 знаходився у стані емоційного збудження, а неправомірні, на думку останнього, дії потерпілого ОСОБА_9 , якими він принижував його честь та гідність в присутності родичів, ще більше обурили ОСОБА_5 та стали підставою для заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_9 ..

Так, у зазначеному експертному дослідженні зазначено, шо в той момент ОСОБА_5 не знаходився у стані фізіологічного афекту або іншому емоційному стані, яке суттєво вплинуло на його свідомість та поведінку. Крім цього, силове протиборство з потерпілим не призвело до різкого порушення його звичного стереотипу реагування у конфліктних ситуаціях. Таким чином, дії ОСОБА_5 відповідали критеріям його душевного комфорту та були повністю усвідомленими останнім, а протиправна, на думку ОСОБА_5 , поведінка потерпілого й стала мотивом для вбивства останнього.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , про наявність тілесних ушкоджень у самого обвинуваченого ОСОБА_5 , які, за його показами, йому наніс потерпілий ОСОБА_9 , спростовується висновком судово-медичної експертизи №681е від 06.03.2018 року, яким встановлено відсутність будь-яких тілесних ушкоджень у обвинуваченого ОСОБА_5 , що, в свою чергу, спростовує обставини на які вказує сам обвинувачений та свідчить лише про наявність прямого умислу на вбивство потерпілого, а не про дію в межах необхідної оборони.

Відтак, виходячи із обставин даної справи, з урахуванням показань самого обвинуваченого ОСОБА_5 та досліджених письмових та речових доказів, колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку про те, що метою ОСОБА_5 був не самозахист, а можливість самоствердитися в очах своїх родичів за рахунок застосування фізичної сили та холодної зброї відносно потерпілого ОСОБА_9 ..

Окремо, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на одностайну позицію в справі свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які є близькими родичами обвинуваченого та скористувавшись наданим їм правом не свідчити відносно обвинуваченого, відмовилися від надання суду показів, щодо відомих їм подій, які мали місце 20.01.2018 року та призвели до вбивства потерпілого ОСОБА_9 .

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права».

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), конституційними принципами, закладеними у ст.62 Конституції України, та загальних засадах кримінального провадження, визначених ст.7 КПК України, гарантовано, що кожна людина має право на справедливий розгляд справи, не може бути піддана кримінальному покаранню, поки не буде визнана винною в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена належними, допустимими доказами, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні із застосуванням принципу змагальності сторін у поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 5 ст.9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, суд, оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення Європейського Суду з прав людини від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення Європейського Суду з прав людини від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).

Так, аналізуючи встановлені обставини по справі, які підтверджуються належними та допустимими доказами, колегія суддів, керуючись принципом доведеності «поза розумним сумнівом», приходить до обґрунтованого висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого та його вини в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_9 , що знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

По справі потерпілою ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Виходячи з принципів законності, розумності і справедливості, колегія суддів вважає за необхідне цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задовольнити частково, з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, потерпілою ОСОБА_8 заявлена сума матеріальної шкоди в розмірі - 49600 грн. та складається з:

-витрат понесених на ритуальні послуги у сумі 18120 грн.;

-оренду кафе у сумі - 5900 грн.;

-копку могили на кладовищі у сумі - 4 000 грн;

-панахиду 1500грн.;

-закупку продуктів на 9 та 40 днів 5000 грн.;

-на встановлення надгробного пам`ятника 12000 грн.;

-витрати на річницю смерті 3000 грн.

Щодо витрат, понесених на ритуальні послуги та на панахиду, колегія суддів погоджується з заявленою потерпілою ОСОБА_8 сумою в розмірі 19 620 грн., оскільки вказана сума повністю підтверджується належними доказами.

Разом з цим, колегія суддів не може погодитись з заявленими іншими сумами витрат потерпілої ОСОБА_8 , оскільки останньою не надано жодних доказів того, що вона дійсно понесла такі витрати та саме на таку заявлену суму.

Щодо вирішення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

За змістом ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч.3 цієї статті, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом об`єктивно встановлено, що потерпілій ОСОБА_8 внаслідок протиправних дій, які пов`язані з позбавленням життя її сина ОСОБА_9 , обвинуваченим ОСОБА_5 були заподіяно моральної шкоди, що полягає у значному порушенні нормального життєвого та сімейного укладу, пов`язаного з втратою близької людини, глибоких фізичних та душевних стражданнях та переживаннях, а також з урахуванням похилого віку, значному погіршенні стану здоров`я.

Обговорюючи доведеність позовних вимог потерпілої про відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад розумності та справедливості, колегія суддів приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог у цій частині та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_8 суми в розмірі - 200 000 грн., оскільки, на переконання суду, саме така сума матеріальної компенсації завданої моральної шкоди відповідає глибині душевних страждань потерпілої.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , колегія суддів керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не обліках у лікарів нарколога або психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину, є учасником анти-терористичної операції на сході України. Крім того, колегія суддів враховує і позицію потерпілої щодо покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності до ст.66 КК України, колегією суддів не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності до ст.67 КК України, колегія суддів визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе виключно в умовах ізоляції його від суспільства, з реальним та тривалим відбуванням покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 та запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 20.01.2018 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , до набрання цим вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 суму в розмірі - 19 620 грн (дев`ятнадцять тисяч шістсот двадцять гривень) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 суму в розмірі - 200 000 (двісті тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_8 відмовити.

Речові докази:

* фрагмент шпалер з РБК, фрагмент килиму з РБК та ганчірку, які були вилучені в ході огляду місця події 20.01.2018 року, куртку, кофту, штани, спортивні штани, носки та чоботи в які був одягнений ОСОБА_9 , ніж зі змивами та витяжками, футболка ОСОБА_5 зі змивами та витяжками, нігтьові пластини ОСОБА_9 та зразки крові ОСОБА_5 - які знаходяться в камері схову Новокодацького ВП ДВП ГУПН в Дніпропетровській області знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_2

ОСОБА_3

З оригіналом згідно: Суддя - Секретар -