Справа №295/3716/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.04.2018 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря судового
засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
До суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 .
Прокурор в судовому засіданні висловив думку, яку підтримав представник потерпілого, щодо призначення провадження до судового розгляду, оскільки клопотання складено відповідно до вимог КПК України.
Захисник ОСОБА_6 подала клопотання про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 . В обґрунтування зазначила, що висновок прокурора про те, що ОСОБА_7 за станом здоров`я може приймати участь під час судового розгляду не ґрунтується на висновках судово-психіатричної експертизи, оскільки такі питання перед експертами під час досудового розслідування взагалі не ставилися, що є обов`язковим згідно положень ст. 512 КПК України. Зазначила, що в порушення вимог ст.ст. 278,293 КПК України прокурор не вручив її підзахисному повідомлення про підозру, погоджене 27.10.2017 року та клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, затверджене 27.03.2018 року. Крім того зазначила, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не відповідає вимогам ч.3 ст.503 КПК України, зокрема відсутнє в клопотанні визначення ступеню суспільної небезпечності її підзахисного на момент звернення з клопотанням до суду.
Прокурор і представник потерпілого заперечили проти заявленого клопотання.
Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст. 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
Так, за змістом клопотання вбачається, що участь ОСОБА_7 за станом здоров`я під час судового провадження є можливою. При цьому, згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 07.11.2017 року, на яке є посилання у клопотанні, ступінь наявних у ОСОБА_7 психічних розладів настільки виражена, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Під час підготовчого судового засідання прокурор зазначив, що висновок про те, що ОСОБА_7 може приймати участь під час судового розгляду, є його особистою суб`єктивною думкою, і з врахуванням зазначеного висновку експертизи, вважав за можливе проводити засідання у відсутність особи, щодо якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. За погодженням з іншими учасниками судового провадження, підготовче судове засідання проводиться у відсутність ОСОБА_7 .
Суд приходить до висновку, що доводи викладені у клопотанні про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосуються оцінки доказів, які суд на даній стадії не досліджував і не має права їх оцінювати.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Керуючись ст. ст. 314 КПК України, суд, -
Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1