Ухвала

Іменем України

Справа № 712/7762/18

Провадження № 1кп/712/529/18

11 вересня 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі колегії :

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався, і на момент розгляду справи закінчується.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження запобіжного заходів.
Захисник в судовому засіданні при розгляді зазначеного клопотання покладалася на розсуд суду.

Представник потерпілого підтримав позицію прокурора.

Обвинувачений на заперечував проти задоволення клопотання.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд вважає за необхідне розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. П.4 ч.2 ст.183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Мета та підстави застосування запобіжних заходів передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, і були враховані Соснівським районним судом м. Черкаси при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченим при прийнятті вказаного рішення судом було враховано суспільну небезпечність злочинів, в яких вони обвинувачуються, стан здоров`я та сімейний стан, а також інші ризики.
Частина друга статті 29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011). Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.
У частині першій статті 183 Кодексу визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе: наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частини перша, друга статті 194 Кодексу).
Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.
Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК : вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарань, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушення, у вчиненні яких він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність судимостей, суд вважає, що на даний час існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Керуючись ст. ст. 182,183, 314 - 316, 331 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задоволити .
Продовжити запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_8 на 2 місяці, тобто по 11листопада 2018 включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий : ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_3
Суддя ОСОБА_2