АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 18.12.2017, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Києва, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді шести місяців арешту,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винною у тому, що вона 25.04.2017, близько 18 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Фоззі» ТОВ «Експансія», що за адресою: м. Київ, пр. С. Бандери, 23, маючи умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, намагалась викрасти з торгівельної зали філе риби, вартістю 1116 грн. 18 коп., однак не змогла довести злочин до кінця, оскільки була затримана працівником охорони магазину. У разі доведення своїх дій до кінця ОСОБА_6 могла спричинити ТОВ «Експансія» матеріальної шкоди на вказану суму.

Прокурор Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченої, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднати невідбуту частину покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 30.09.2016 та остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор посилається на неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає у призначенні остаточного покарання без застосування положень ст. 71 КК України, а також на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали провадження, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді шести місяців арешту, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке не було доведене до кінця, даних про особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, має тяжке захворювання, наявності обставини, яка пом`якшує покарання щирого каяття, відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд першої інстанції правильно визначив вид та розмір покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65, 68 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженої, ступеню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, ступеню здійснення злочинного наміру є необхідним і достатнім для виправлення засудженої та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженою, так і іншими особами.
Крім того, вирішуючи питання щодо доцільності призначення ОСОБА_6 більш суворого покарання у виді позбавлення волі, колегія суддів враховує ту обставину, що предметом злочину були продукти харчування, які після викриття та припинення злочинних дій ОСОБА_6 були вилучені та повернуті власнику, а тому негативні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди не настали.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та призначення ОСОБА_6 більш суворого покарання.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_6 положень ст. 71 КК України та приєднання невідбутої частини покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 30.09.2016 є безпідставними, оскільки вказаним вироком ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання в залі суду у зв`язку з його відбуттям. На час постановлення вироку Оболонського районного суду м. Києва від 18.12.2017 ОСОБА_6 повністю відбула покарання за попередніми вироками.
Таким чином колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його зміни або скасування відсутні.
Колегія суддів визнає за необхідне звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду, оскільки на час ухвалення рішення апеляційним судом вона відбула призначене їй покарання у виді шести місяців арешту.
Керуючись ст.ст.404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 18.12.2017 щодо ОСОБА_6 без змін.
ЗвільнитиОСОБА_6 з-під варти в залі суду у зв`язку з відбуттям строку покарання у виді шести місяців арешту, призначеного їй вироком Оболонського районного суду м. Києва від 18.12.2017.
Ухвала Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3