Справа № 182/4189/16-к
Провадження № 1-кп/0182/167/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя кримінальне провадження № 0000248 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньотехнічна, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, не працюючого, інваліда ІІ групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
представника потерпілого - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , 31 березня 2016 року приблизно о 13:00 годині, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , рухався по мокрому покриттю проїжджої частини вулиці Першотравневої м. Нікополь Дніпропетровської області з боку вул. Карла Лібкнехта в напрямку вул. Шевченка.
Під час руху в районі будинку №3 вулиці Першотравневої м. Нікополь водій автомобіля «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, під час випередження з лівого боку автомобіля «Фотон», реєстраційний номер НОМЕР_3 , при виявлені перешкоди для руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_8 , своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, застосував гальмування та відворіт керма ліворуч, під час якого допустив наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля на велосипедиста ОСОБА_8 , який спочатку рухався вздовж правого краю проїжджої частини вул. Першотравнева попереду автомобіля «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у попутному йому напрямку та в подальшому, в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, змінив напрямок свого руху ліворуч і почав перетинати проїжджу частину з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_9 .
Своїми діями ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.1.г). 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:
п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язано знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен маги при собі: і) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
п. 2.3 б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
Порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, а саме: садна лоба зліва; забита рана потиличної області; забита рана та садно із синцем середньої третини лівої гомілки; синці в області щиколоток лівої гомілки; синець лівого плеча; синець лівої підколінної ямки; крововилив лівої поперекової області; крововилив у м`які тканини голови лівої скронево-тімьяно-потиличної області; лінійний перелом па межі скроневої та тім`яної кісток зліва; субдуральний та субарахноїдальний крововиливи лівої півкулі головного мозку; ділянки забоїв лівої півкулі; набряк головного мозку; закриті переломи обох щиколоток лівої гомілки. Всі виявлені тілесні ушкодження розглядаються сумісно, як єдина травма, спричинені від дії тупих твердих предметів або при ударі об такі предмети, зі значною силою дії та відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, що спричинили смерть потерпілого. Смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 05:00 годині в Нікопольській міській лікарні №1.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину не визнав, цивільні позови не визнав та суду показав, що 31 березня 2016 року приблизно о 13:00 годині, керував автомобілем «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по мокрому покриттю проїжджої частини вулиці Першотравневої м. Нікополь Дніпропетровської області з боку вул. Карла Лібкнехта в напрямку вул. Шевченка. Швидкість автомобіля була не вище 60 км/год. Рухався ближче лівого ряду, так як йому було потрібно повертати на вул.. Шевченка. Перед ним їхав автомобіль «Фотон». Порівнявшись з ним та проїхавши 5 метрів від нього побачив велосипедиста. Після чого, він почав гальмувати. Зрозумівши, що уникнути зіткнення не можливо, попустив гальма та почав рух керма ліворуч. В результаті сталось зіткнення. Велосипедиста побачив тільки тоді коли випередив автомобіль « Фотон». В цей час велосипедист знаходився вже на центрі проїжджої частини дороги. Також обвинувачений зазначив, що він має на утриманні доньку і просить застосувати до нього амністію.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 31 березня 2016 року він рухався на своєму автомобілі по вул.. Первомайській зі сторони вул.. Патріотів України в сторону вул.. Шевченка в м. Нікополь, зі швидкістю приблизно 50 км/год. і ближче к правому краю проїзної частини. В цей день була дощова погода, та на автомобілі працювали двірники. Під`їжджаючи до перехрестя з вул.. Перспективна в м. Нікополь , він бачив, що з лівої сторони від нього, в попутному напрямку рухався автомобіль ВАЗ 2106, білого кольору, котрий здійснював обгін і зрівнявся з передньою частиною його автомобіля, то велосипедист, котрий рухався далі в крайній правій полосі руху, показав лівою рукою в бік, тобто збирався здійснити поворот ліворуч. Однак, не переконавшись , що в його попутному напрямку рухаються транспортні засоби, почав змінювати траєкторію руху на ліво к центру проїжджої частини. В цей час він застосував гальмування, але не екстрене, чим знизив свою швидкість приблизно до 30 км/год. В цей час автомобіль ВАЗ 2106, котрий рухався без зупинки, побачивши велосипедиста на смузі свого руху, застосував гальмування, котре виразилось в загоранні на автомобілі стоп-сигналов на задній частині його автомобіля, застосувавши при цьому поворот руля вліво, з метою уникнення зіткнення. Однак, відбулось зіткнення передньою правою фарою та переднім правим крилом автомобіля ВАЗ з лівою частиною велосипедиста. Після зіткнення велосипедист впав з велосипеда, при цьому було видно, як він ударився головою. Після цього ми всі зупинились та почали велосипедисту надавати першу медичну допомогу.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що працює в КЗ « Нікопольська міська лікарня № 1» ДОР лікарем анестезіологом. Точної дати він не пам`ятає, до лікарні з черепно-мозковою травмою важкої форми, після ДТП, було доставлено ОСОБА_8 в край важкому стані. Всі реанімаційні та лікарські заходи не надали позитивного результату. Останній через деякий час помер.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що точної дати він не пам`ятає у 2016 році, у денний час, він разом зі своїм знайомим ОСОБА_13 знаходились на вул.. Першотравнева в м. Нікополь, неподалік від перехрестя, на узбіччі дороги. Він бачив як з прилеглої території на головну дорогу виїжджав велосипедист. Проїхавши по головній дорозі пару метрів, велосипедист різко почав поворот ліворуч, при цьому не зазначивши зміни напрямку руху. Після чого, через декілька секунд він почув удар та побачив, як ВАЗ збив велосипедиста. Автомобіль намагався гальмувати, але в зв`язку з тим, що йшов дощ , екстрене гальмування здійснити не вдалось. Велосипедист впав на дорогу, а водій автомобіля ВАЗ зупинивши машину почав надати йому допомогу.
Свідок ОСОБА_13 дав показання в цілому аналогічні показанням свідка ОСОБА_12 .
Допитаний в судовому засіданні старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 суду пояснив, що за його участі було проведено слідчий експеримент зі свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Відтворення обставин справи було також за його участі, двох свідків та свідка ОСОБА_10 . Однак, при призначенні експертиз покази свідків не враховувались, оскільки вони точну інформацію не змогли надати.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_15 суду пояснив, що він проводив судову автотехнічну експертизу № 3067-16 по кримінальному провадженню № 0000248. Наголосив, що похибка між первинними даними та висновком експерта, а також кількість роздільних смуг на автодорозі, не мають впливу на кінцевий результат експертизи. Відстань між автомобілем ВАЗ 2106 та велосипедистом до моменту зіткнення встановити не малось можливим. ОСОБА_3 у даній ДТП мав керуватись п. 12.3 ПДР України, де зазначено: « У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`єкту перешкоди». Експертиза була проведена, згідно вихідних даних, наданих слідчим на дослідження.
Винуватість ОСОБА_3 також підтверджується письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000248 та досліджені у судовому засіданні.
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вiд 31.03.2016 р., відповідно до якого місцем ДТП є вул. Першотравнева в м. Нікополь, огляд проводився з 13.15 год до 14.50 год. В результаті ДТП сталося зіткнення автомобіля « ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипедиста, з планом-схемою та фото-таблицями (а.п. 5-22).
Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 127 від 31.03.2016 року ( а.п. 25), ОСОБА_3 в стані будь-якого сп`яніння не перебував.
Згідно диску CD-R з відео регістратора « 5027_47.57638_34.41370_1000027.mp4» ( а.п. 33), який був переглянутий в судовому засіданні, було зафіксовано момент скоєння ДТП, чітко видно дії всіх учасників ДТП.
Згідно висновку комплексної судової авто технічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису № 4246/4247 від 24.05.2016 року ( а.п. 38-52) встановлено:
-за який час, на представленому відеоматеріалі, долав відстань велосипедист ОСОБА_8 з моменту зміни ним напрямку свого руху ліворуч до моменту контакту з автомобілем екстреним шляхом не представилось можливим;
-з якою швидкістю рухався автомобіль ВАЗ-21063 безпосередньо перед ДТП екстреним шляхом не представилось можливим;
-з якою швидкістю рухався автомобіль Foton, на якому встановлено відео реєстратор, безпосередньо перед ДТП екстреним шляхом не представилось можливим;
-чи застосовувалось гальмування (сповільнення швидкості) водієм транспортного засобу із відео реєстратором у момент, що передував ДТП екстреним шляхом не представились можливим.
Згідно постанови про визначення речовим доказом від 31.03.2016 року ( а.п. 63), автомобіль «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом та залишено на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Нікопольського відділу поліції ГУНП за адресою: м. Нікополь, вул.. Карла Маркса, 180.
Згідно постанови про визначення речовим доказом від 31.03.2016 року ( а.п. 64), велосипед «Салют», червоного кольору, визнано речовим доказом та залишено на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Нікопольського відділу поліції ГУНП за адресою: м. Нікополь, вул.. Карла Маркса, 180.
Згідно висновку експерта № 193 від 03.04.2016 року ( а.п. 70-72), було оглянуто труп ОСОБА_8 та було виявлено: садна лоба зліва; забита рана потиличної області щиколоток лівої гомілки; синець лівого плеча; синець лівої підколінної ямки; крововилив лівої поперекової області; крововилив у м`які тканини голови лівої скронево-тімьяно-потиличної області; лінійний перелом на межі скроневої та тім`яної кісток зліва; субдуральний та субарахноїдальний крововиливи лівої півкулі головного мозку; ділянки забіїв лівої півкулі; набряк головного мозку; закриті переломи обох щиколоток лівої гомілки. Також виявлено: нерівномірне забарвлення та гіпертрофія міокарду, кардіосклероз, атеросклероз судин мозку, серця, аорти. Повнокрів`я внутрішніх органів. Дистрофічні зміни внутрішніх органів. Смерть його настала від поєднаної травми голови, кінцівки, у вигляді перелому кісток черепу, внутрішньочерепних крововиливів, забою головного мозку, переломів кісток лівої гомілки, з переваженням черепно-мозкової травми, з розвитком набряку головного мозку, що слід вважати головною причинною смерті.
Всі виявлені тілесні ушкодження розглядаються сумісно, як єдина травма, спричиненні незадовго до вступу потерпілого в стаціонар, від дії тупих твердих предметів або при ударі об такі предмети, зі значною силою дії, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, що спричинили смерть потерпілого. На підставі пункту 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Аналіз крові на алкоголь в медичній картці № 173, НМЛ № 1 на ім`я ОСОБА_8 відсутній. При дослідженні трупа виявлені ознаки хронічної ішемічної хвороби, яка у причинному зв`язку зі смертю не перебуває.
Згідно висновку № 3067-16 судової авто технічної експертизи від 23 червня 2016 року ( а.п. 151-156) було встановлено, що в даній дорожній обстановці водія автомобіля «ВАЗ 21063» ОСОБА_3 з моменту виникнення небезпеки для руху, повинен був негайно вжити заходів до зниження швидкості аж до зупинки, що регламентовано вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Крім того, в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «ВАЗ 21063» ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти ДТП при своєчасному виконанні ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.
В даній дорожній обстановці дії водія « ВАЗ 21063» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України та знаходились у причинному зв`язку з настанням ДТП.
В даній дорожній обстановці велосипедист ОСОБА_8 перед початком маневрування ліворуч повинен був переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що регламентовано вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України.
В даній технічній обстановці велосипедист ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти ДТП при виконанні вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.
В даній обстановці дії велосипедист ОСОБА_8 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України та знаходились у причинному зв`язку з настанням ДТП.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винними у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.
Дії ОСОБА_3 , вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Заява захисту про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь які докази , які б вказували на скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, судом прийнята не може з наступних підстав.
Захист вважає, що протоколи проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 недопустимими доказами. Однак , в судовому засіданні зазначені свідки підтвердили данні, які були встановлені під час проведення слідчих експериментів.
Що стосується зазначеної в різних документах ширини проїзної частини 21,0 м., 21.1 м., 21,2 м., то ця різниця є несуттєвою.
Кількість полос для руху в кожному напрямку в місці дорожньо-транспортної пригоди, як пояснив в судовому засіданні експерт ОСОБА_15 , то б то особа, яка має спеціальні знання, не має значення для результатів даного ним висновку і тому не може вплинути на доведеність вини обвинуваченого.
Крім того, показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 як під час судового розгляду так і під час проведення слідчих експериментів, відповідають обставинам, зафіксованим на відео реєстраторі свідка ОСОБА_17 .
Інших доказів невинуватості обвинуваченого стороною захисту не надано.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, який добре характеризується за місцем постійного проживання. Суд приймає до уваги позицію представника потерпілих, який просив призначити максимально суворе покарання обвинуваченому і наявність порушення правил дорожнього руху в діях ОСОБА_8 .
Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального злочину, який згідно ст. 12 КК України хоча і є тяжким злочином однак визнається необережним. Стосовно відомостей про особу обвинуваченого, то зокрема, як встановлено у судовому засіданні обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_18 .
До обставини, що пом`якшують покарання, слід віднести наявність на утриманні неповнолітньої дитини.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що покарання ОСОБА_3 має бути обрано в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами,
Приходячи до такого висновку, суд також враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Як встановлено в судовому засіданні, правопорушення було скоєно обвинуваченим 31 березня 2016 року, тобто до вступу в дію Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст. 12 КК України злочин скоєний ОСОБА_3 є тяжким. Вказаний злочин є необережним.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України:
в) не позбавленні батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей яким не виповнилось 18 років.
Як встановлено в судовому засіданні і що підтверджується копією свідоцтва про народження у ОСОБА_3 на утриманні є неповнолітня донька 2016 року народження.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 вчинив злочин до вступу в силу Закону України «Про амністію у 2016 році». ОСОБА_3 раніше не судимий і до нього амністія не застосовувалася, скоїв злочин не знаходячись в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, в зв`язку з чим, до нього може бути застосована амністія і він підлягає звільненню від відбування покарання.

Потерпілим ОСОБА_19 заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 54 503,86 грн. та моральної шкоди у сумі 100 000 грн.
Потерпілою ОСОБА_20 заявлено цивільний позов до ОСОБА_21 про стягнення моральної шкоди у сумі 100 000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 проти позовних вимог, заперечував.
Розмір матеріальної шкоди понесений потерпілим ОСОБА_19 , пов`язаний з витратами на лікування та поховання, підтверджено платіжними та медичними документами, а тому, відповідно до ст. 1166 ЦК України, підлягає задоволенню в повному обсязі.
В обґрунтування моральної шкоди, завданого злочином потерпілий ОСОБА_19 посилається на моральні страждання, які він переніс побачивши свого батька смертельно травмованим, який непритомно лежав на землі і якому обвинувачений не надав медичної допомоги, не повідомив в швидку медичну допомогу. Ці обставини у нього постійно стоять перед очима. Морально, психічно він і на даний час переживає з приводу трагічної гибелі свого батька, непоправній утраті рідної людини. Всі негативні моральні, психічні хвилювання, дії відповідача погіршили його душевне та соціальне благополуччя, порушили його нормальні ділові та життєві зв`язки.
В обґрунтування спричинення моральної шкоди потерпіла ОСОБА_20 вказувала, що вона перенесла стресове становище побачивши свого смертельно травмованого чоловіка, З моральним, психічним переживанням, з приводу гибелі її чоловіка, непоправній утраті рідної людини, вона живе і по цей час. Вона втратила годувальника та помічника. Після поховання чоловіка, внаслідок хвилювань через його втрату, від страждань, самотності порушився її нормальний спосіб життя. Весь хід її звичайного способу життя було порушено.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини ...
Конвенція із захисту Прав людини й основних свобод закріплює положення про те, що визнання достоїнства, властивого всі членам суспільства, є основою волі, справедливості й загального миру. Ці ідеї відображені в Конституції й законах України, а право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадянина й законних інтересів юридичних осіб.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
З урахуванням об`єктивних та суб`єктивних обставин встановлених в суді, враховуючі наявність порушення правил дорожнього руху в діях загиблого, а також виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, з урахуванням даного конкретного випадку та моральних страждань потерпілого ОСОБА_19 , потерпілої ОСОБА_20 , суд вважає, що позовні вимоги потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 в частині відшкодування моральної шкоди, підлягають задоволенню частково, в частині відшкодування матеріальної шкоди, підлягає задоволенню повністю.
В зв`язку з тим, що власниця автомобіля «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , не є стороною провадження, необхідно зазначений автомобіль повернути власниці.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України,ст. 1 п. в) Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році», суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Згідно ст. 1 п. в) Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року - звільнити ОСОБА_3 від призначеного судом покарання на підставі акту амністії.
Цивільні позови задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_19 54 503,86 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 90 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 144 503, 86 (сто сорок чотири тисячі п`ятсот три грн.. вісімдесят шість копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_20 90 000 (дев`яносто тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Речові докази: автомобіль «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , велосипед «Салют», червоного кольору повернути власникам.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1