АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 629/1121/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/302/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Шахрайство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2018 року колегія судців судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого - судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 червня 2017 року у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 14.03.2012 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України до 5 років позбавлення волі та штрафу 1190 гривень. Звільнений від подальшого відбування покарання 16.07.2014 року на підставі ухвали Червоногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у відповідності до ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_8 засуджений:

- за ч. 1 ст. 125 КК України - 200 (двісті) годин громадських робіт;
- за ч. 1 ст. 162 КК України - 2 років обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України - 4 років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 186 КК України - 5 років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 189 КК України - 5 років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 190 КК України - 3 років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 304 КК України - 5 років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 353 КК України - 3 років обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Згідно вироку, ОСОБА_8 , будучи раніше засуджений, маючи не зняту та не погашену судимість за скоєння корисних злочинів, скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.125, ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189, ч.2 ст.190, ч.2 ст.304, ч.1 ст.353 КК України, вчинені при наступних обставинах:
13 січня 2016 року близько 09-00 години, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в гаражі № НОМЕР_1 гаражно-будівельного кооперативу № 17 м. Лозова, Харківської області, який належить ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, з корисливого мотиву, з метою наживи, таємно здійснив крадіжку 10 кг металолому міді. Після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 830 гривень.
Крім цього, 16 січня 2016 року близько 09-00 години, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в орендованій ним квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, з корисливого мотиву, з метою наживи, таємно здійснив крадіжку холодильника «Донбас» вартістю 1233 гривні та пилососу «Ракета» вартістю 483 гривні. Після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1716 гривень.
Крім цього, 31 січня 2016 року близько 20-00 години, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, повторно, знаходячись в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_4 , де мешкає ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, представився працівником правоохоронного органу та склав в потерпілого враження про те, що електронна техніка, яка знаходиться в його квартирі є краденою, після чого заволодів його майном, мотивуючи це законним вилученням для перевірки, а саме музичним центром «Панасоник» вартість в ході досудового слідства не встановлена, DVD «SUPRA» S-DP10, вартістю 300 гривень, TV-тюнером зі супутникового телебачення вартість якого вході досудового слідства не встановлена, телевізором «Rainford» TV 5156ТС, вартістю 816 гривень 67 копійок, мобільним телефоном «Nokia 1208», вартістю 243 гривні 33 копійки. Після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1360 гривень.
Крім цього, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на самовільне присвоєння владних повноважень з метою використання їх для вчинення суспільно небезпечного діяння шахрайства, 31 січня 2016 року близько 20-00 години, знаходячись в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_4 , в якій мешкає ОСОБА_11 , де маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, представився потерпілому ОСОБА_11 працівником правоохоронного органу та склав у останнього враження про те, що електронна техніка, яка знаходиться в його квартирі є краденою. Після чого заволодів його майном, мотивуючи це законним вилученням для перевірки, а саме музичним центром «Панасоник» вартість в ході досудового слідства не встановлена, DVD «SUPRA» S-DP10, вартістю 300 гривень, TV-тюнером зі супутникового телебачення вартість якого в ході досудового слідства не встановлена, телевізором «Rainford» TV 5156ТС, вартістю 816 гривень 67 копійок, мобільним телефоном «Nokia 1208», вартістю 243 гривні 33 копійки. Після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1360 гривень.
Крім цього, ОСОБА_8 31 січня 2016 року близько 20-00 години, будучи вітчимом малолітньої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, поєднаний з метою втягнення останньої в злочинну діяльність, знаходячись в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_4 , де мешкає ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, представився потерпілому ОСОБА_11 працівником правоохоронного органу та склав у останнього враження про те, що електронна техніка, яка знаходиться в його квартирі є краденою, після чого заволодів його майном, мотивуючи це законним вилученням для перевірки, а саме музичним центром «Панасоник» вартість в ході досудового слідства не встановлена, DVD «SUPRA» S-DP10, вартістю 300 гривень, TV-тюнером зі супутникового телебачення вартість якого в ході досудового слідства не встановлена, телевізором «Rainford» TV 5156ТС, вартістю 816 гривень 67 копійок, мобільним телефоном «Nokia 1208», вартістю 243 гривні 33 копійки. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір попрохав ОСОБА_12 принести йому санчата для транспортування викраденого майна. ОСОБА_12 достовірно розуміючи, що дії ОСОБА_8 являються незаконними, принесла до квартири ОСОБА_11 санчата, де ОСОБА_8 передав ОСОБА_12 музичний центр «Панасоник» для того щоб остання віднесла його додому. Після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1360 гривень.
Крім цього, ОСОБА_8 02 лютого 2016 року близько 20-00 години, маючи прямий умисел, направлений на незаконне проникнення до житла ОСОБА_11 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи мету незаконного проникнення до житла, всупереч волі власника не маючи законних підстав, заліз на балкон вказаної квартири, де проти волі ОСОБА_11 через шибку проник до її приміщення.
Крім цього, ОСОБА_8 03 лютого 2016 року близько 23-00 години, знаходячись в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_4 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконне одержання грошових коштів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання, повторно, з корисливого мотиву, з метою наживи, погрожуючи господарю вказаної квартири ОСОБА_11 фізичним насильством, з метою схилити його отримати в кредит грошові кошти, вимагав після отримання зазначених коштів, не конкретизуючи їх суму, передати їх ОСОБА_8 ..
Крім цього, ОСОБА_8 03 лютого 2016 року близько 23-00 години, маючи прямий умисел направлений на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 знаходячись в його квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс декілька ударів в обличчя ОСОБА_11 в результаті чого спричинив останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді поверхносної забійної рани слизистої губи.
Крім цього, ОСОБА_8 08 лютого 2016 року близько 00-30 години, знаходячись біля будинку № 9 на 2 мікрорайоні в м. Лозова, Харківської області, побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_13 .. В цей час у ОСОБА_8 виник умисел, направлений на відкрите викрадення його майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_8 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання з метою відкритого викрадення чужого майна (грабежу), повторно, підійшов до ОСОБА_13 , та в ході розмови, склав помилкове враження у останнього про те, що він являється працівником правоохоронного органу, та попрохав прослідувати за ним до Лозівського ВП ГУНП в Харківській області. Потерпілий ОСОБА_13 вважаючи законними вимоги ОСОБА_8 прослідував за ним. Коли ОСОБА_13 та ОСОБА_8 проходили по тротуару між загальноосвітньою школою № 1 та дитячим дошкільним закладом № 7, що на 5 мікрорайоні в м. Лозова, Харківської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, ОСОБА_8 наблизився до ОСОБА_13 та із застосуванням фізичного насильства, у вигляді удару кулаком в область потилиці, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_13 подавив волю до спротиву останнього. Після чого відкрито заволодів його майном, а саме мобільним телефоном «Samsung Duos» GT- НОМЕР_2 , чорного кольору, вартістю 420 гривень в якому була карта пам`яті «Micro CD» на 4 ГБ, вартістю 35 гривень, гаманцем виконаним з шкірозамінника коричневого кольору, вартістю 20 гривень, в гаманці знаходились гроші в розмірі 80 гривень, мобільним телефоном марки «Sony Experia E1D2005Black», вартістю 1098 гривень. Після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 1653 гривні.
Крім цього, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на самовільне присвоєння владних повноважень з метою використання їх для вчинення суспільно-небезпечного діяння грабежу, 08 лютого 2016 року близько 00-30 години, знаходячись біля будинку № 9 на 2 мікрорайоні в м. Лозова, Харківської області, побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_13 .. В цей час у ОСОБА_8 виник умисел, направлений на відкрите викрадення його майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання з метою відкритого викрадення чужого майна (грабежу), повторно, підійшов до ОСОБА_13 , та в ході розмови, склав помилкове враження у останнього про те, що він являється працівником правоохоронного органу, та попрохав прослідувати за ним до Лозівського ВП ГУНП в Харківській області. Потерпілий ОСОБА_13 вважаючи законними вимоги ОСОБА_8 прослідував за ним. Коли ОСОБА_13 та ОСОБА_8 проходили по тротуару між загальноосвітньою школою № 1 та дитячим дошкільним закладом № 7, що на 5 мікрорайоні в м. Лозова, Харківської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, ОСОБА_8 наблизився до ОСОБА_13 та із застосуванням фізичного насильства, у вигляді удару кулаком в область потилиці, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_13 подавив волю до спротиву останнього. Після чого відкрито заволодів його майном, а саме мобільним телефоном «Samsung Duos» GT- НОМЕР_2 , чорного кольору, вартістю 420 гривень в якому була карта пам`яті «Micro CD» на 4 ГБ, вартістю 35 гривень, гаманцем виконаним з шкірозамінника коричневого кольору, вартістю 20 гривень, в гаманці знаходились гроші в розмірі 80 гривень, мобільним телефоном марки «Sony Experia E1D2005Black», вартістю 1098 гривень. Після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 1653 гривні.
Крім цього, 20 січня 2017 року ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, близько 20-00 години знаходячись в вагоні потягу «Гусарівка Харків», під час руху, між станціями «Лозова» та «Заводська» Лозівського району, Харківської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, шляхом ривка відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_14 марки «Nokia» «108 RM-944», вартістю 323 гривень 33 копійки, завдавши потерпілому майнову шкоду на вказану суму. Після скоєння грабежу, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, 07 лютого 2017 року ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, близько 20-00 години знаходячись біля будинку № 11 по вул. Комінтерну в м. Лозова, Харківської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, шляхом ривку відкрито заволодів сумкою ОСОБА_15 , вартістю 180 гривень в якій знаходились 500 гривень, мобільний телефон «Samsung GT-E 1195», вартістю 270 гривень та мобільний телефон марки «Samsung GT-E 1200 І», вартістю 419 гривень, завдавши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 1369 гривень. Після скоєння грабежу, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
В апеляційній скарзі прокурорпросить вирок суду першої інстанції за обвинуваченням ОСОБА_8 - скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину, особі обвинуваченого, що за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість. Посилається на те, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.Однак, судом не взято до увагу вказані вимоги законодавства та застосовано метод поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким до злочинів, за вчинення яких судом призначено однакове покарання у виді 5 років позбавлення волі за кожний. В таких випадках необхідно застосовувати принцип складання покарань. Крім цього, вказує на те, що судом не взято до уваги і обтяжуючі покарання обставини - повторність злочинів та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Просить ухвалити новий вирок у кримінальній справі у відношенні ОСОБА_8 та призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України - у виді 4 років позбавлення волі; ч. 2 ст. 190 КК України - у виді 3 років позбавлення волі; ч. 1 ст. 353 КК України - у виді 3 років обмеження волі; ч.2 ст.304 КК України - у виді 6 років позбавлення волі; ч.1 ст.162 КК України - у виді 2 років обмеження волі; ч. 2 ст. 189 КК України - у виді 5 років позбавлення волі; ч. 2 ст. 125 КК України - у виді 200 годин громадських робіт; ч.2 ст.186 КК України - у виді 5 років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш тяжкого більш тяжким, призначити остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі. В обґрунтування посилається на те, що ОСОБА_8 , звільнившись 16.07.2014 від відбування покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, призначеного за вчинення тяжких злочинів, знову вчинив вісім злочинів, три з яких, відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженню, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст.. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, в апеляційному порядку не заперечуються та колегією суддів не перевіряються.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, як вбачається з вироку, послався на дані про його особу наявність судимостей,посередню характеристику за місцем проживання,наявність на утриманні неповнолітньої дитини; на ступінь тяжкості вчинених ним умисних злочинів - невеликої , середньої тяжкості та тяжкі злочини; на обставини, що пом`якшують відповідальність щире каяття та сприяння розкриттю злочинів , обтяжуючі обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та повторність злочину , передбаченого ч.1 ст. 353 КК України.

Разом із тим, суд першої інстанції не в повній мірі врахував наведені ним обставини , вирішуючи питання призначення покарання за кожний із злочинів, що входять до їх сукупності, як того вимагають засади індивідуалізації, гуманності і справедливості покарання.

На думку колегії суддів покарання, призначене судом першої інстанції за ч. 2 ст. 189 КК України - у виді 5 років позбавлення волі та за ч.2 ст.186 КК України - у виді 5 років позбавлення волі є надто суворим, оскільки наявність двох пом`якшуючих обставин знижують ступінь суспільної небезпеки ОСОБА_8 та дозволяють обрати розмір покарання меншим, але в межах санкцій зазначених статей КК України. Встановлена невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого є підставою для прийняття рішення на користь обвинуваченого, в інтересах якого не надходили апеляційні скарги, як це передбачено ч.2 ст. 404 КПК України зокрема для зміни вироку суду відповідно до ч.2 ст. 409 КПК України.
Що стосується покарання , призначеного судом за ч.2 ст. 304 КК України, то його вид та розмір, на думку колегії суддів , цілком відповідають тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого і підстав вважати його надто м`яким, як це зазначає прокурор, колегія суддів не знаходить, а тому залишає без задоволення апеляційну скаргу в цій частині.
Разом із тим, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про неправильне призначення судом остаточного покарання за правилами ч.1 ст. 70 КК України. Так суд не врахував роз`яснення, надані п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» про те, що однакові за видом і розміром покарання не підлягають поглиненню при призначенні покарання за сукупністю злочинів, крім випадків , коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей КК України.
Неправильне застосування судом положень ч.1 ст.70 КК України при визначенні принципу призначення остаточного покарання ОСОБА_8 є підставою для зміни вироку суду відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України.
З огляду на це, апеляційна скарга прокурора в частині неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність відповідно до ст.. 413 КПК України, на думку колегії суддів, є обґрунтованою, а тому колегією суддів апеляційна скарга задовольняється частково.

При цьому , враховуючи пом`якшення покарань ,призначених ОСОБА_8 остаточне покарання колегія суддів призначає за правилами ч.1 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим .

На думку колегії суддів, саме таке остаточне покарання є справедливим та сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним кримінальних правопорушень.

Істотних порушень кримінального процесуального закону органами досудового слідства та судом першої інстанції, які б тягнули за собою безумовне скасування судового рішення не встановлено.
Керуючись: ст.ст.404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч.2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково. Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 червня 2017 року у відношенні ОСОБА_8 - змінити.

Пом`якшити покарання ОСОБА_8 :

- за ч.2 ст.189 КК України, призначивши його у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі,

- за ч.2 ст.186 КК України призначивши його у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_8 засудженим до покарання призначеного судом :

- за ч. 1 ст. 125 КК України - 200 (двісті) годин громадських робіт;

-за ч. 1 ст. 162 КК України - 2 років обмеження волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України - 4 років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 190 КК України - 3 років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 304 КК України - 5 років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 353 КК України - 3 років обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначити покарання ОСОБА_8 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі.

В решті цей вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду

протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою з дня отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді - -