Справа № 487/2599/17
Провадження № 1-кп/487/118/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру за кримінальним провадженням №0004742 від 08.10.2016 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Миколаєва, громадянин України, українець, із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, на вихованні неповнолітніх дітей не маючого, раніше судимий: 24.01.2017 Інгульським районним судом міста Миколаєва за ч. 1 ст. 186 КК України до 120 годин громадських робіт, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, оскільки під час проведення досудового слідства було встановлено, що він вчинив кримінальне правопорушення в стані неосудності.
В клопотанні зазначено, що 07.10.2016 близько 22:00 години у ОСОБА_5 , який знаходився біля магазину «Гастроном 24 часа», який розташований по вулиці Генерала Карпенко, 2/2 в місті Миколаєві, раптово виник корисливий умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілого не приховуючи свого наміру протиправно заволодіти майном, у присутності сторонніх осіб відкрито шляхом ривку заволодів мобільним телефоном марки «FlyEVA3» потерпілого ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння правопорушення втік, розпорядившись вираденим майном на власний розсуд.

Своїми навмисними діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 1 000 гривень.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

В судому засіданні прокурорОСОБА_3 клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом підтримав, просив про його задоволення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру не заперечував.
ОСОБА_5 , стосовно якого передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, в судове засідання з`явився, пояснень не надав за станом здоров`я.
На підтвердження скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, в судовому засіданні були досліджені наступні докази:
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.10.2016 року;
- заява ОСОБА_5 про добровільне повернення співробітникам поліції мобільного телефону марки «FlyEVA3»;

- протокол огляду предмету від 08.10.2016 року, а саме мобільного телефону марки «FlyEVA3»;

- довідку ФОП " ОСОБА_7 " про вартість мобільного телефону марки «FlyEVA3», яка станом на 07.10.2016 рік складала 1000 гривень;

- протокол огляду предмету від 13.10.2016 року, а саме мобільного телефону марки «FlyEVA3»;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімкками від 17.10.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_6 на фотознімку №3 впізнав особу, яка викрала його телефон, а саме ОСОБА_5 ;

- протокол огляду місця події від 22.10.2016 року та фототаблиця до нього;

- Висновок судово-психіатричного експерта №125 від 07.04.2017 року, згідно якого ОСОБА_5 потребує в направленні на стаціонарну судово-психіатричну експертизу;
- Ухвала Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.11.2017 року про направлення підозрюваного ОСОБА_5 до Херсонської обласної психіатричної лікарні для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи;
- Висновок судово-психіатричного експерта №580 від 19.10.2017 року, згідно якого ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням в формі легкої розумової відсталості у ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовими розладами. У період часу, що відноситься до інкримінованому йому діянню, був психічно хворий, тоді не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. У теперішній час він також не може усвідомлювати свої дії і керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, а саме: госпіталізації до психіатричного закладу з звичайним наглядом.

Згідно ст. 19 КК України не підлягає кримінальної відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Статтею ст. 93 КК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб які вчинили у стані неосудності небезпечні діяння.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, з урахуванням вимог ст.ст. 19, 93 КК України, висновку судово-психіатричного експерта №580 року від 19.10.2017 року, приходить до переконання, що суспільно небезпечне діяння, з приводу якого було порушено кримінально провадження відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст. 186 КК України, мало місце і було вчинено особою щодо якої розглядається справа. При цьому, вказане небезпечне діяння було вчинене ОСОБА_5 у стані неосудності, у зв`язку з чим він не підлягає кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом, щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування в примусовому порядку.
Таким чином, з урахуванням характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, ступеня небезпечності психічно хворого для себе і інших осіб, відповідно до вимог ст. 94 КК України,ОСОБА_5 потребує в застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру, у вигляді госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки він за станом свого психічного здоров`я потребує госпіталізації до психіатричного закладу.
Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513, 516 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , що вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку (а саме Обласна психіатрична лікарня №1, 54003, м. Миколаїв, вул. Володарського, 4) - залишити, до набрання ухвалою законної сили.
Речовий доказ, а саме мобільний телефон марки «FlyEVA3» - залишити потерпілому ОСОБА_6 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня оголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1