Постанова
Іменем України

21 червня 2018 року
м. Київ
справа № 554/3792/16-к
Провадження № 51-4699 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003685 щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Абазівка Полтавського району Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за касаційною скаргою представника цивільного відповідача ТОВ «АВА-ЕКСПРЕС» ОСОБА_7 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 7 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 26 січня 2018 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 7 лютого 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
Стягнуто із ТОВ «АВА-ЕКСПРЕС» на користь потерпілої ОСОБА_8 23577,44 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 1033 грн. на сплату судового збору та 5000 грн. на правову допомогу.
Вирішено питання про процесуальні витрати у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26 січня 2018 року вирок залишено без зміни.
Звільнено ОСОБА_6 від відбування основного та додаткового покарання, призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 7 лютого 2017 рок,у на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 9 грудня 2015 року приблизно о 5 год. 05 хв. в темну пору доби, керуючи автобусом Рута 20 СПВ, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Європейській у напрямку вулиці Степового Фронту у м. Полтава, перед перестроюванням відволікся від керування та правим дзеркалом автобуса завдав сильного удару в голову ОСОБА_8 , яка йшла по краю проїзної частини в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_8 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі представник цивільного відповідача порушує питання про зміну оскаржуваних судових рішень в частині вирішення цивільного позову. Наголошує, що стягнута сума матеріальної шкоди не підтверджується належними доказами, оскільки відсутні назви ліків та дати їх придбання. Зазначає, суди не взяли до уваги, що обвинувачений відшкодував матеріальну шкоду у сумі 1900 грн. та 1000 грн. моральної шкоди, що підтверджується квитанціями, які знаходяться в матеріалах провадження. Вказує, що не надано належної оцінки доказам, які підтверджують розмір матеріальної та моральної шкоди та також відсутні докази призначення лікувальною установою потерпілій саме тих медичних препаратів, касові чеки на придбання яких надані суду. Вважає, що при стягненні моральної шкоди суд не врахував, що потерпіла грубо порушила Правила дорожнього руху, що призвело до ДТП, оскільки рухалась по проїзній частині, в темну пору доби, в попутному напрямку, без світло відбивальних смужок. Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК, оскільки апеляційний суд не перевірив належним чином доводи представника цивільного відповідача.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор заперечила проти задоволення касаційної скарги.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанції у межах касаційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину за який його засуджено, кваліфікація дій за ч. 2 ст. 286 КК України, призначене покарання та звільнення від нього на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» у касаційному порядку не оспорюються.

Що стосується доводів про неправильне вирішення судом цивільного позову, то колегія суддів дійшла наступного висновку.
За змістом статей 128 129 КПК України потерпілий у кримінальному провадженні має право заявити цивільний позов, який розглядається у кримінальному провадженні за правилами, встановленими цим кодексом та нормами ЦПК України.

Постановляючи вирок та стягуючи моральну шкоду в сумі 100000 грн., суд свого рішення належним чином не вмотивував, не обґрунтував ступінь немайнових витрат, не зазначив у чому полягає завдана позивачеві моральна шкода, якими доказами підтверджується її наявність, з урахуванням яких обставин визначено розмір відшкодування. Також суд не взяв до уваги поведінку потерпілої, яка у нічний час доби рухалася по краю проїзної частини, в темному одязі без світловідбивних смужок.
Таким чином вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди, суд не врахував вимог ст. 23 ЦК України.
Крім того, судом без належного вмотивування, обґрунтування та розрахунку стягнуто 23577,44 грн. матеріальної шкоди на користь ОСОБА_8 , лише формально зазначено, що вона підтверджена відповідною медичною документацією.
Однак судом не звернуто уваги, що частина касових чеків взагалі не містить інформації щодо назви ліків та дати їх придбання, що унеможливлює встановлення їх належності до спірного періоду. Більше того, деякі чеки дублюються двічі.
Також, судом не взято до уваги, що частина коштів на відшкодування матеріальної шкоди по чекам відшкодована засудженим, а також ним частково відшкодовано моральну шкоду, що підтверджується відповідними розписками та копіями грошових електронних переказів.
Незважаючи на те, що матеріальна і моральна шкода частково відшкодована самим засудженим, суд задовольняючи цивільний позов повторно стягнув уже відшкодовані кошти.
На вказані порушення вимог закону суд апеляційної інстанції увагу не звернув, доводи апеляцій представника цивільного відповідача не спростував, не виправив помилки районного суду.
З огляду на викладене вирок та ухвала в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягають скасуванню з призначенням в цій частині нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст. ст. 434, 436, 438 КПК України, суд
ухвалив:
Касаційну скаргу представника цивільного відповідача ТОВ «АВА-ЕКСПРЕС» ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 7 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 26 січня 2018 року щодо ОСОБА_6 в частині вирішення цивільного позову скасувати, та призначити в цій частині новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
У решті вирок та ухвалу залишити без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9