25.05.2018 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/600/18
Провадження № 1-кп/533/65/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

участю: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина Полтавської області кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000129 від 25.04.2018 року відносно обвинуваченого:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шепелівка, Козельщинського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, освіта професійно-технічна, не працюючого, раніше судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 , взимку 2015 року на території нежилого домоволодіння в с. Омельниче Козельщинського району Полтавської області знайшов дві пластикові пляшки з сипучою речовиною сірого кольору, яку вирішив забрати собі з метою подальшого використання у власних цілях. Будучи обізнаним у тому, що зазначена речовина є порохом у обвинуваченого ОСОБА_3 виник умисел на незаконне зберігання вибухової речовини, не маючи дозвільних документів на це.Реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне придбання і зберігання пороху, який є вибуховою речовиною, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, обвинувачений ОСОБА_3 привласнив, знайдені дві пластикові пляшки загальною масою 457 г., які в подальшому приніс до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив зберігати їх у кімнаті житлового будинку, з метою використання пороху у власних цілях.
24.04.2018 року, під час проведення обшуку домогосподарства за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 у АДРЕСА_1 , у кімнаті житлового будинку було виявлено дві пластикові пляшки із порохом, загальною вагою 457 г, який згідно висновку експерта № 83 від 04.05.2018 року є вибуховою речовиною.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, оскільки він придбав та зберігав вибухові речовини без передбачуваного законом дозволу.

21.05.2018 року між обвинуваченим та прокурором укладена угода про визнання винуватості.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України зобов`язався: сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому за вчинене ним злочин, передбачений ч.1 ст. 263 КК України у виді 3(трьох) років позбавлення волі.

Сторонами узгоджено звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України вбачається, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Далі судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 21.05.2018 року відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст. 263 КК України, вину у вчиненні вищезазначеного злочину визнає повністю, погоджується на призначення узгодженого покарання. Цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які були роз`ясненні судом. Усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, які передбачені ст. 476 КПК України.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні вищезазначену угоду про визнання винуватості підтримав та прохав її затвердити.
Прокурор в судовому засіданні прохав затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки остання відповідає вимогам норм КПК України та КК України.
Далі, судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України вбачається, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та державним обвинувачем.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого: є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого - не встановлено.
Підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого судом не встановлено.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта у справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в розмірі 1 144,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 21.05.2018 року між прокурором Козельщинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000129 від 25.04.2018 року.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
В порядку ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази: дві пластикові пляшки із порохом, загальною вагою 457 грам- знищити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення Полтавським НДЕКЦ експертизи № 83 від 04.05.2018 року в розмірі 1144,00 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України зокрема:
1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Козельщинський районний суд Полтавської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок надрукований суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя