Справа №591/966/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/208/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 591/966/18 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 08 травня 2018 року, якою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кривоносівка Середино-Будського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

продовжений строк тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту чи застави, оскільки пред`явлена йому підозра є необґрунтованою, ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, впливати на потерпілих та свідків, вчинити новий злочин та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є недоведеними, як і те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цим ризикам, показання потерпілих та свідка різняться між собою і не узгоджуються з висновками експертиз, під час розгляду клопотання було порушено право ОСОБА_9 на захист. Крім того, вказує на відсутність висновку психолого-психіатричної експертизи підозрюваного, що унеможливлює вирішення питання продовження строку тримання під вартою відносно останнього.

25.04.2018 до Зарічного районного суду м. Сум з клопотанням, погодженим із прокурором прокуратури Сумської області, звернувся слідчий СУ ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_9 в ніч на 14.01.2018, знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , незаконно позбавив волі неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і, із погрозою застосування насильства, вчинив їх зґвалтування та задовольнив статеву пристрасть неприродним способом відносно останніх, а також примушував їх до участі у створенні відеопродукції порнографічного характеру.

14.01.2018 до ЄРДР за № 0000056 внесені відповідні відомості про вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 і ч.2 ст.146 КК України, цього ж дня ОСОБА_9 затриманий, а 14 та 16 січня 2018 року йому вручені повідомлення про підозру у вчиненні вказаних злочинів.

Крім того, 27.02.2018 до ЄРДР внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.301 КК України, про підозру у вчиненні якого ОСОБА_9 повідомлено 28.02.2018.

Ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17.01.2018 до підозрюваного ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави до 12 год. 45 хв. 14.03.2018.

06.03.2018 постановою першого заступника прокурора Сумської області строк досудового розслідування був продовжений до чотирьох місяців та ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 13.03.2018 підозрюваному ОСОБА_9 був продовжений строк тримання під вартою до 16 год. 00 хв. 12.05.2018.

Постановою заступника прокурора Сумської області від 25.04.2018 строк досудового розслідування був продовжений до шести місяців.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжких злочинів, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити нові злочини, в інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам, і завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо через необхідність виконати ряд слідчих і процесуальних дій, провести експертизи та отримати висновки експертиз, дочекатися проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи підозрюваного, після чого визначитися з остаточною кваліфікацією дій, то слідчий просив продовжити відносно ОСОБА_9 строк тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 08.05.2018 відносно ОСОБА_9 продовжений строк тримання під вартою. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочинів обґрунтовано, ризики того, що він може переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не зменшилися. При цьому, одночасно слідчий суддя зазначив, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи захисника ОСОБА_3 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги захисника без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання слідчого щодо продовження строку тримання під вартою та задовольнивши це клопотання, слідчий суддя, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшов висновку про необхідність продовження відносно підозрюваного ОСОБА_9 строку тримання під вартою.

При вирішенні зазначеного вище клопотання слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог ст.ст.176, 177, 183, 194, 197 і 199 КПК України, а саме з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, зокрема, наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що ризики переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілих, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином об`єктивно мають місце і реально не зменшилися.

Що стосується доводів захисника про те, що в клопотанні слідчого не зазначенні обставини, які б свідчили про те, що заявлені ризики не зменшилися, а також, що під час розгляду клопотання в судовому засіданні не було доведено як наявності самих ризиків, так і неможливості запобігання їм шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, то колегія суддів не може взяти їх до уваги.

Зокрема, ОСОБА_9 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно прецедентної судової практики ЄСПЛ вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування від органів досудового розслідування і суду, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Ризик незаконного впливу ОСОБА_9 на потерпілих, на думку колегії суддів, є цілком виправданим, оскільки він обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та недоторканності потерпілих, одна з яких ( ОСОБА_11 ) мешкає в будинку, що знаходиться поруч із місцем його проживання, а інша ОСОБА_12 , є подругою співмешканки останнього та спілкується з його друзями і сусідами, що об`єктивно підтверджує існування такого ризику.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність ризиків того, що підозрюваний може незаконного впливати на свідків, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину та вчинити новий злочин, є безпідставними і задоволенню не підлягають, оскільки слідчим суддею наявність таких ризиків в судовому засіданні встановлена не була та відповідно вони і не були враховані при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою.

Не може колегія суддів прийняти до уваги і твердження апеляційної скарги захисника про те, що пред`явлена ОСОБА_9 підозра є необґрунтованою.

Так, наявність відносно ОСОБА_9 обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.178 і ч.1 ст.194 КПК України, а саме, протоколами допиту потерпілих, свідків, обшуку та висновками експертів, а будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який в своїх рішеннях від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п.175) та від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення» (ч.5 ст.9 КПК).

В іншому своєму прецедентному рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), ЄСПЛ вказав, що «наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин».

При цьому, слід зазначити, що «…метою допитів під час тримання під вартою відповідно до п.(с) ч.1 ст.5 ... є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу» (п.55 рішення від 28.10.1994 у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), заява № 14310/88).

Крім того, у своїх численних рішеннях ЄСПЛ постійно наголошує, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п.3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Таким чином, враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності доказів вчинення злочинів ОСОБА_9 є необгрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження докази є достатніми на даній стадії досудового слідства для визнання підозри обґрунтованою, а доведення факту вчинення злочинів є завданням подальшого розслідування, сприяти якому й має тримання підозрюваного під вартою на теперішній час.

При цьому, незважаючи на те, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя і зобов`язаний дослідити обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч.3 ст.199 КПК України, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які обставини вчинення злочину та давати безпосередньо правову оцінку доказам його вчинення, в тому числі і тим обставинам, на які посилається сторона захисту в своїй апеляційній скарзі.

Про наявність обставин, які перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою свідчить той факт, що слідчому дійсно необхідно виконати ряд слідчих і процесуальних дій, провести певні експертизи та отримати їх висновки, в тому числі і судової психолого-психіатричної експертизи підозрюваного, після чого визначитися з остаточною кваліфікацією його дій.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 щодо відсутності підстав для продовження відносно ОСОБА_9 строку тримання під вартою, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки стороною обвинувачення, в даному конкретному випадку, було доведено, що зазначені у клопотанні слідчого обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

З аналогічних підстав не може колегія суддів прийняти до уваги і твердження захисника щодо можливості запобігання зазначеним у клопотанні слідчого ризикам шляхом застосування до ОСОБА_9 інших більш м`яких запобіжних заходів, оскільки в судовому засіданні була доведена доцільність подальшого тримання підозрюваного під вартою, що знайшло своє відображення в ухвалі слідчого судді з наведенням відповідних мотивів.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення права ОСОБА_9 на захист, то вони також є необґрунтованими, оскільки розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою неодноразово відкладався за клопотанням захисника (з яким підозрюваний уклав договір про надання правової допомоги) для забезпечення йому можливості приймати участь та здійснювати захист підозрюваного. Однак, кожного разу до суду захисник не з`являвся, надсилаючи натомість клопотання про відкладення судових засідань, які він обґрунтовував неможливістю прибути через його несвоєчасне повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання.

Враховуючи викладене, для забезпечення права на захист слідчим суддею підозрюваному був призначений захисник за рахунок держави, а також наданий час для конфіденційного спілкування з ним, що узгоджується з вимогами п.13 ч.1 ст.7, ст.ст.20, 48, 49 і 53 КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчим суддею було вжито достатньо заходів (прийнято рішень), спрямованих на забезпечення права підозрюваного на захист, враховуючи процесуальну поведінку обраного ним захисника, який про кожне судове засідання був сповіщений у передбачений законом спосіб, не допускаючи при цьому безпідставне зволікання у судового розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Також не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги захисника про те, що за відсутності висновку психолого-психіатричної експертизи підозрюваного неможливо вирішити питання продовження строку тримання під вартою, оскільки колегія суддів здійснює апеляційний перегляд ухвали слідчого судді виходячи із доказів та даних, які містяться в матеріалах судової справи на момент апеляційного розгляду, що були надані обома сторонами кримінального провадження, та не вбачає будь-яких підстав, які б перешкоджали розгляду апеляційної скарги і прийняттю рішення по ній у відповідності до положень кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного, ухвалу слідчого судді про продовження відносно ОСОБА_9 строку тримання під вартою, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 08 травня 2018 року щодо продовження відносно підозрюваного ОСОБА_7 строку тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4