У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., за участі секретаря Єфремової М.Й. розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції Меренич М.С., погоджене прокурором Ісак В.М., про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, 07 вересня 2018 року, близько 07 години 55 хвилин на автодорозі сполученням «Київ-Чоп» неподалік села Глибоке, Ужгородського району водій вантажного мікроавтобуса марки «Mersedes-Sprinter» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 рухаючись у напрямку м.Ужгорода, проявив неуважність до дорожньої ситуації що склалася, не впорався з керуванням тим самим грубо порушуючи вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3(б), 2.9(б), 10.1, 12.1, Правили дорожнього руху України, виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з вантажним автомобілем марки «DAF» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водій ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

Після зіткнення вантажний автомобіль втратив керованість та по інерції змінив свою траєкторію руху, виїхавши на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем марки «ВАЗ-2107» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , який в той час зі своєю дружиною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ., та сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , рухався у своїй смузі руху в зустрічному напрямку до м.Ужгород.

Внаслідок ДТП ОСОБА_4 від отриманих травм померла на місці події, ОСОБА_3 від отриманих травм помер у медичному закладі, а пасажир (син) ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження: ЗЧМТ. ЗТГК. Закритий перелом таранної ключової кістки лівої стопи з зміщенням. Забійна рвана рана правої гомілки.

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3(б), 2.9(б), 10.1, 12.1. Правил дорожнього руху України, якими визначено:
п.п. 1.3 - Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

п.п. 1.5 - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

п.п. 2.3(б) - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.п. 2.9(б) Водію забороняється:

б) керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу;

п.п. 12.1 - Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Невиконання водієм ОСОБА_1 вказаних вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3(б), 2.9(б), 10.1, 12.1. Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, зокрема ОСОБА_4 від отриманих травм померла на місці події, ОСОБА_3 від отриманих травм помер у медичному закладі, а пасажир (син) ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.
07 вересня 2018 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було виявлено та вилучено: вантажний автомобіль марки «DAF» моделі TE95XF/480/ реєстраційний номер Словацької республіки НОМЕР_4 у щепленні з причепом марки «KOGEL» моделі «SN24 P-100/» реєстраційний номер Словацької республіки НОМЕР_5 .

Клопотання мотивоване тим, що вилучений в ході проведення огляду місця ДТП автомобіль, є предметом кримінального правопорушення, на якому збереглися сліди злочину, для їх подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок зіткнення, характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз (технічного стану транспортних засобів, транспортно-трасологічної, авто-технічної та авто-товарознавчої експертиз), що неможливо без вказаних транспортних засобів, тому, з метою унеможливити розпоряджатися власникові вказаними речами та автомобілями, їх ремонту до проведення необхідних експертиз, а потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов, про відшкодування моральних та матеріальних витрат, з метою забезпечення кримінального провадження, слідчий просить накласти арешт на вантажний автомобіль марки «DAF» моделі TE95XF/480/ реєстраційний номер Словацької республіки НОМЕР_4 у щепленні з причепом марки «KOGEL» моделі «SN24 P-100/» реєстраційни номер Словацької республіки sk BJ464YD. Визначити місце зберігання арештованого майна на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів при Ужгородського РВП ГУНП в Закарпатській області.

У судове засідання учасники кримінального провадження не з`явилися, про час і місце розгляду клопотання були належним чином повідомлені. В матеріалах клопотання міститься заява слідчого про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує, просить задовольнити.
Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Враховуючи, що стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно, а також з метою збереження речових доказів, саме по собі та з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення. Вирішення питання щодо збереження речових доказів не входить до кола питань, які вирішуються слідчим суддею.
Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на вантажний автомобіль марки «DAF» моделі TE95XF/480/ реєстраційний номер Словацької республіки НОМЕР_4 у щепленні з причепом марки «KOGEL» моделі «SN24 P-100/» реєстраційни номер Словацької республіки sk BJ464YD.

У задоволенні решти клопотання - відмовити.
Згідно з ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов