справа № 462/589/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0600 від 5.02.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Берегово Закарпатської області, громадянки України, не працюючої, раніше не судимої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 11.12.2017р. близько 06.00 год., перебуваючи на території Головного залізничного вокзалу м. Львова, що на пл. Двірцевій, 1 у м. Львові, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонньої уваги за нею, з метою незаконного збагачення, підійшовши ззаду до ОСОБА_7 , таємно викрала з її сумки мобільний телефон марки Samsung моделі S8+, імей1: НОМЕР_1 , Імей2: НОМЕР_2 вартістю 29 000 гривень, який знаходився у чохлі вартістю 1700 гривень, з карточкою пам`яті ємністю 125 Гб, вартістю 2000 гривень, вартість викраденого становить 32 000 гривень, чим спричинила шкоду на зазначену суму потерпілій ОСОБА_7 .
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнала повністю, підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини скоєння нею злочину та пояснила, що вона дійсно 11.12.2017 близько 06:00 год. на лівих бокових сходах залізничного вокзалу побачила попереду себе молоду дівчину та витягнула з її сумки телефон. Через декілька хвилин до неї підійшли працівники поліції, запросили проїхати в райвідділ і вона віддала там телефон. У скоєному кається, просила суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_6 не оспорювала фактичні обставини справи і судом було встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, що їй інкримінуються, доведена повністю. Її дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
При призначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченої, яка за місцем свого проживання характеризується позитивно, раніш не судима, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, також те, що вона визнала свою вину, висловила щире каяття у скоєному, сприяла розкриттю злочину, вчинила кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання. Також суд враховує висновок Берегівського РС філії державної установи «Ценр пробації» в Закарпатській області, згідно до якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченою оцінюється як низькій, виправлення обвинуваченої без позбавлення чи обмеження волі на певний строк є можливим.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , судом не встановлені.

Виходячи зі змісту ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У такому разі суд визначає покарання, встановлює його вид і розмір і постановляє рішення про звільнення неповнолітнього від покарання. Одночасно суд призначає вид примусового заходу виховного характеру, визначає його зміст та тривалість.

У цьому разі суд може застосувати один або декілька примусових заходів виховного характеру, передбачених ч.2 ст.105 КК України. Заходи, вказані у ч.2 ст.105 КК України, застосовуються тоді, коли суд дійде висновку, що неповнолітній, може бути виправлений без реального виконання кримінального покарання, але лише за умови застосування примусових заходів виховного характеру.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до ст.ст.98, 100 КК України, покарання у виді громадських робіт може застосовуватись до неповнолітніх.

Враховуючи викладене, суд вважає, що достатнім та необхідним покаранням ОСОБА_6 за ст. 185 ч.1 КК України буде покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин.

Суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_6 внаслідок щирого каяття та бездоганної поведінки після вчинення злочину, не потребує застосування покарання, а тому на підставі ст.105 КК України її слід звільнити від призначеного покарання та застосувати примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком 80 годин.

На підставі ст.105 КК України ОСОБА_6 звільнити від покарання з застосуванням до неї примусового заходу виховного характер у виді застереження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1