Справа № 461/6068/18
Провадження № 1-кс/461/6919/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В обґрунтування внесеної скарги покликається на те, що як стало відомо потерпілому з повідомлення старшого слідчого відділу прокуратури Львівської області юриста 1 класу ОСОБА_6 від 08 серпня 2018 року ним 27 червня 2018 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб ГУ НП у Львівській області складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, слідчим фактично не здійснювалося досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, за весь час слідчим не допитано потерпілого пам`ятку про процесуальні права якому вручено ще 18 червня 2018 року, через 27 днів після закриття кримінального провадження слідчим отримано заяву потерпілого про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження і ним, тобто слідчим, навіть не повідомлено потерпілого про закриття кримінального провадження, не допитано жодного свідка, зокрема особу яка підписувала наказ про звільнення потерпілого, особу яка готувала наказ про звільнення потерпілого, особу яка видавала потерпілому трудову книжку, особу яка приймала від потерпілого заяву про звільнення і реєструвала її у журналі вхідної кореспонденції,не витребувано відповідні журнали реєстрації кореспонденції і реєстрації наказів, сам наказ про звільнення з документами які стали підставою його прийняття, особову справу потерпілого тощо.
Скаржник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.
Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого не є перешкодою у розгляді скарги.
Вивчивши скаргу та надані до скарги матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчий суддя вважає, що слідчим не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, постанова про закриття кримінального провадження є незаконною і підлягає скасуванню.
Згідно з ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження припиняється в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Під час розгляду скарги встановлено, що під час досудового розслідування слідчим не допитано свідків та потерпілого, не витребувано усіх документів, що стали підставою прийняття рішень на які посилається заявник як на такі що є незаконними, тобто не вчинено всіх необхідних дій для повного та неупередженого розслідування.
Підставою для закриття вищевказаного кримінального провадження зазначена відсутність складу кримінального правопорушення.
Однак, з врахуванням того, що незаконних документів на які посилався потерпілий не існує в реальності, слідчий суддя вважає таку підставу для закриття в даному конкретному випадку незаконною, оскільки за таких обставин справа підлягала закриттю за відсутністю події кримінального правопорушення. Однак до такого висновку можна дійти виключно опитавши потерпілого, свідків та дослідивши документи на які посилається потерпілий.
Так, частиною 1 статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
В силу положень ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
З огляду на викладене вважаю, що оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 306, 307 КПК України, суд -
скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий Суддя ОСОБА_1