Справа № 345/183/17
Провадження № 11-кп/779/158/2018
Категорія ч. 2 ст. 286 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

представника потерпілого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000607 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Калуського міськрайонного суду від 19 березня 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,зареєстрованого у АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, працюючого водієм «ВіЕС Груп», одруженого, ІІІ група інвалідності, раніше несудимого, українця, громадянина України, -

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Ввироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі п.г ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році» звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави 879 грн. 60 коп. за проведення експертиз.

Цивільний позов прокурора Калуської місцевої прокуратури задоволено та стягнено з ОСОБА_8 в користь Комунального закладу «центральна районна лікарня Калуської міської і районної рад Івано-Франківської області шкоду завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 21434 грн.29 коп.

Цивільний позов потерпілого задоволено частково та стягнено з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_10 40000 грн. моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням та 5000 грн.витрат на правову допомогу.

Вирішено питання про речові докази в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 порушив правила безпеки дорожнього руху, який керував транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Злочин вчинено при наступних обставинах.

28.04.2016 року близько 08 год. 10 хв. ОСОБА_8 , керував автомобілем МАЗ 437041-280 реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався із території ТзОВ «Дейсон», у м.Калуші по вул.Б.Хмельницького,84, у напрямку головної дороги вул.Б.Хмельницького. В той час у напрямку вул.Промислова по головній дорозі вул.Б.Хмельницького рухався велосипедист ОСОБА_10 . Під час виїзду на головну дорогу водій ОСОБА_8 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку не дав дорогу велосипедисту ОСОБА_10 , який рухався по головній дорозі та здійснив на нього наїзд.

При цьому водій ОСОБА_8 порушив Правила дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3. "б", який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;

п. 12.3., згідно якого водій в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п.16.11. на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

У результаті порушення ОСОБА_8 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку тяжкого ступеня, гематомами, саднами та раною в ділянці голови, ускладнена лівобічним геміпарезом; закритий черезвертельний перелом лівої стегнової кістки із зміщенням відламків, що викликало необхідність проведення операції (Проведення спиці. Скелетний витяг. 28.04.2016 року.); садна тулуба; садна в ділянці обох рук та ніг.

Закрита черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку тяжкого ступеня, гематомами, саднами та раною в ділянці голови, ускладнена лівобічним геміпарезом, згідно висновку експерта № 302 від 02.11.2016 відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення.

На вищевказаний вирок ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу в який він просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Вважає, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення і не спростував його твердження про те, що він не не винний у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Посилається на те, що суд не надав належної оцінки дослідженим доказам у вироку та н прийняв до уваги, що досудовим розслідуванням не було встановлено місце наїзду на велосипедиста та інші обставини дорожньо-трансполртної пригоди, які мають істотне значення для об`єктивного розгляду справи.

Вказує на те, що суд першої інстанції, не мотивуючи своє рішення, відмовив йому у задоволенні клопотання про дослідження речових доказів та в подальшому безпідставно послався на відповідні протоколи огляду речових доказів.

Зазначає, що протокол огляду місця події від 28.06.2016 року містить тільки опис розташування об`єктів після пригоди, а схема ДТП відображає їх розташування після пригоди та свідчить про те, що подія відбулася за осьовою роздільною лінією на відстані більше 5 м від краю проїзджої частини дороги.

Вказує на те, що судом не дана оцінка допиту судово-медичного експерта ОСОБА_12 в судовому засіданні за його клопотанням щодо тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_10 .

Зокрема, у висновку судово-медичного експерта №302 від 02.11.2016 року (а.с. 112-116) були неточності та розбіжності в описовій частині та підсумках щодо тілесних ушкоджень по тілу: в описовій частині зазначено « садна кінцівок», а в підсумках зазначено «садна в ділянках обох рук та ніг», без визначення їх кількості та локалізації.

Вважає,що висновок експерта №302 є необґрунтованим та суперечливим, оскільки суд не дав належну оцінку вказаним обставинам та не звернув увагу на те, що згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказам міністерства охорони здоров`я №6 від 17.01.1195 з послідуючими змінами та доповненнями в п.4 судово-медична експертиза з метою встановлення тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих.

Вважає, що судом не було встановлено наїзду на потерпілого ОСОБА_10 автомобілем під його керуванням, що свідчить про відсутність його вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Адвокат ОСОБА_11 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_10 подав заперечення, в яких просить апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхилити а вирок залишити без змін. Вважає, що суд першої інстанції повно,всебічно та об`єктивно дослідив дійсні обставини справи та прийняв правильне рішення за наслідками розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст.289 КК України. Вказує на те, що покликання апелянта на суперечливість висновку судово-медичної експертизи є голослівними, оскільки як на стадії досудового розслідування, так і в суді ОСОБА_8 не заперечував щодо результатів судово-медичної експертизи, їх неповноти та недостовірності даних. Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення;

- прокурор, потерпілий ОСОБА_13 та його представник адвокат ОСОБА_11 заперечили з приводу поданої апеляційної скарги, вважали, що суд першої інстанції прийняв законне, справедливе та обґрунтоване рішення і просили вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст.ст.370, 374 КПК України, оскільки ухвалений компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінально-процесуальним законом, на підставі об`єктивно встановлених обставин, які підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням з врахуванням їх належності, допустимо

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 стверджує, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Зі змісту пояснень, які були надані обвинуваченим ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що він свою вину в інкримінованому йому злочині визнає частково, погоджується з тим, що своїми діями допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України, однак вважає, що потерпілий ОСОБА_13 сам впав, не впоравшись з керуванням велосипедом.

Колегія суддів вважає, що вищевказані доводи обвинуваченого ОСОБА_8 є неспроможними і не відповідають дійсності, оскільки суд першої інстанції навів в мотивувальній частині вироку докази які спростовують вищевказане твердження обвинуваченого, свідчать про правильність встановлених судом фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме внаслідок того, що обвинувачений ОСОБА_8 , керуючи автомобілем МАЗ 437041-280 реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час виїзду на головну дорогу проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку не дав дорогу велосипедисту ОСОБА_10 , який рухався по головній дорозі та здійснив на нього наїзд.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується показаннями свідків, висновками експертиз, протоколами слідчих та процесуальних дій, копії виписки відділу комп`ютерної томографії і рентгенодіагностики від 29.04.2016 року(а.с.103), довідкою Калуської ЦРЛ (а.с. 29)та іншими документами, що безпосередньо досліджені під час судового розгляду справи, які суд вважає належними та допустимими доказами.

Зі змісту пояснень обвинуваченого ОСОБА_8 , наданих в суд першої інстанції вбачається, що він виїхавши на головну дорогу, побачив перед своїм автомобілем велосипедиста, у зв`язку з чим негайно застосував екстрене гальмування та зупинив транспортний засіб, що свідчить про те, що він визнає факт порушення ним правил дорожньогоо руху та створення аварійної ситуації, внаслідок чого він був змушений застосувати екстрене гальмування.

Разом з тим, в своїх показаннях як в суді першої інстанції так і під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 стверджував, що не вчиняв наїзду на потерпілого і останній впав сам .

Вказані доводи обвинуваченого ОСОБА_8 повністю спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який стверджував, що впав саме внаслідок наїзду на нього автомобілям марки МАЗ, під керуванням обвинуваченого, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження.

Суд першої інстанції обґрунтовано послався на протокол огляду місця події від 28.06.2016 р., в ході якого зафіксовано факт дорожньо - транспортної пригоди та схему до протоколу огляду місця події від 28.06.2016 р. з додатком фото таблиці до протоколу огляду місця події (а.с. 77-81), оскільки вказані докази дозволяють встановити, що місцем вчиненя дорожньо транспортної пригоди є виїзд на вул. Б.Хмельницького у м. Калуші із території ТзОВ «Дейсон» та вказують на розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди.

Показання потерпілого повністю узгоджуються з висновком судово-медичного експерта № 302 від 02.11.2016, з якого вбачається, що у ОСОБА_10 мались тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку тяжкого ступеня, гематомами, саднами та раною в ділянці голови, ускладнена лівобічним геміпарезом; закритий черезвертельний перелом лівої стегнової кістки із зміщенням відламків, що викликало необхідність проведення операції; садна тулуба; садна в ділянках обох рук та ніг, які утворились від дії тупих твердих предметів. Закрита черепно мозкова травма із забоєм головного мозку тяжкого ступеня, гематомами, саднами та раною в ділянці голови, ускладнена лівобічним геміпарезом відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як таких що є небезпечними для життя в момент спричинення; закритий черезвертельний перелом лівої стегнової кістки із зміщенням відламків, що викликало необхідність проведення операції, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення, а решта описані вище тілесні ушкодження відносяться до легких (а.с.112-116).

Висновком комісійної судово-медичної експертизи № 098 від 13.01.2017 у ОСОБА_10 встановлені закрита черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку тяжкого ступеня, гематоми, садна та рана в ділянці голови, ускладнені лівобічним геміпарезом, які по своєму характеру та терміну розладу здоров`я відносяться до тяжких тілесні ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент заподіяння; закритий черезвертельний перелом лівої стегнової кістки із зміщенням відламків, що викликало необхідність проведення операції, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості; садна тулуба, в ділянках обох рук та ніг, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.118-121).

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_8 стосовно того , що суд першої інстанції, обґрунтовуючи доведеність його вини у вчиненні злочину, безпідставно послався на вказані експертизи, оскільки вони мають певні неточності та розбіжності в описовій частині та підсумках.

Колегія суддів вважає, що висновки вищевказаних експертиз мотивовані належним чином та повністю узгоджуються з поясненями потерпілого ОСОБА_10 та сукупністю інших доказів, які були досліджені судом першої інстанції в частині обставин за яких потерпілим були отримані тілесні ушкодження, механізму їх утворення та локалізації.

В судовому засіданні, з метою усунення неповноти судового розгляду було допитано експерта ОСОБА_12 , , яка пояснила, що закрита черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку тяжкого ступеня, гематомами, саднами та раною в ділянці голови, ускладнена лівобічним геміпарезом відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя у момент спричинення.

Зі змісту пояснень потерпілого ОСОБА_10 вбачається, що в результаті наїзду на нього транспортним засобом під керуванням обвинуваченого, було пошкоджено його одяг та велосипед.

Зі змісту протоколів огляду огляду речей (велосипеда) від 29.04.2016 р. вбачається, що з заді сидіння вилосипедиста наявний багажник, який дещо деформований та направлений у ліву сторону (а.с. 91).

Зі змісту протоколом огляду речей (одяг потерпілого) від 10.05.2016 р. вбачається, що на білій підкладці із лівої сторони матерчатої шапки (кепки) наявні плями бурого кольору, при візуальному огляді матерчатої куртки на правому рукаві нижче рівня ліктя наявне пошкодження тканини, у верхній частині над рукавом (район плеча) на відстані 3 см. від повздовжнього шва до переду та 3 см. від шва рукава наявне пошкодження матеріалу у вигляді потертості, з обох сторін на рукавах наявне нашарування бруду. На лівій штанині джинсів із зовнішньої сторони наявне нашарування бруду (а.с.108).

Під час апеляційного розгляду судом у відповідності до вимог ст..357 КПК України були досліджені та оглянуті вищевказані речові докази ,в результаті чого було встановлено , що вони дійсно мають ознаки, які зазначені у протоколах їх огляду. Зокрема, судом було встановлено, що дійсно з заді сидіння вилосипедиста наявний багажник, який незначно деформований та направлений у ліву сторону

, а одяг потерпілого ОСОБА_10 має пошкодження які відповідно до пояснень останнього утворились саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Апреляційний суд звертає увагу на те, що на білій підкладці із лівої сторони матерчатої шапки (кепки) дійсно наявні плями бурого кольору, які відповідно до показань потерпілого утворились саме від травми голови, яку він отримав в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 щодо неповноти судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення кримінально-процесуального закону є необґрунтованими і не відповідають дійсності.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Суд першої інстанції дотримався наведених вимог закону України про кримінальну відповідальність, та призначаючи покарання ОСОБА_8 , врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особи винних, наявність обставин, що обтяжують і пом`якшують покарання в силу ст. ст.66, 67 КК України.

Суд першої інстанції обґрунтовано у відповідності до вимог ст..66 КК України вивхнав обставиною, що пом`якшує покарання часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин з необережності, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, має третю групу інвалідності, позитивну характеристику за місцем проживання,раніше несудимий.

Суд першої інстанції на підставі ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році» обґрунтовано за згодою обвинуваченого ОСОБА_8 , звільнив його від відбування призначеного покарання.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень кримінально-процесуального закону, які можуть бути підставою для скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376 ч.2,404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 березня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5