Провадження №1-кс/193/222/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
12 липня 2018 року смт.Софіївка

Слідчий суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участі представника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі сел.Софіївка клопотання представника власника майна Державного підприємства "Софіївське підприємство по племенній справі в тваринництві" - ОСОБА_3 про скасування арешту майна, за фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Державного підприємства "Софіївське підприємство по племінній справі в тваринництві" - ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, в якому просив скасувати арешт на майно накладене ухвалою слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровській області від 27 червня 2018 року по справі №193/907/18 провадження №1кс/193/216/18 та яке знаходиться у володінні державного підприємства "Софіївське підприємство по племінній справі в тваринництві" на праві постійного користування, а саме на посів сільськогосподарських зернових культур, засіяних на семи земельних ділянках неправильної геометричної форми загальною площею 37,2 га, які знаходяться між земельними ділянками з кадастровим номером :02:002:0044, що належить ОСОБА_6 , :02:002:0042, що належить ОСОБА_7 , :02:001:0053, що знаходиться в державній власності та :02:001:0058, що як стверджує заявник знаходиться на праві постійного користування у державного підприємства "Софіївське підприємство по племінній справі в тваринництві".

В судовому засіданні представник заявника підтримав клопотання та просив його задовольнити. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що земельна ділянка, на яку накладено арешт, перебуває у користуванні заявника на підставі розпорядження Голови софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 04.02.2008 року №73-р, що підтверджує що заявник правомірно набув право користування на зазначену земельну ділянку. Надав на розгляд суду документи, що підтверджують те, що на даний час з 2012 року здійснюється технічна розробка документації по земелекористуванню зазначеними земельними ділянками, але кадастрові номери на даний момент на земельні ділянки відсутні та державні акти на право постійного користування земельними ділянками наразі не отримані.

Прокурор та слідчий в судовому засідання заперечували проти задоволення клопотання та просили відмовити в повному обсязі, у зв`язку з відсутністю у державного підприємства підтверджуючих правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки.

При наданні правової оцінки вимогам клопотання суд враховує, що згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За правилами статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено із поданих слідчому судді матеріалів досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2016 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, на даний час не закінчено.

27 червня 2018 року ухвалою слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області накладено арешт на посів сільськогосподарських зернових культур, засіяних на семи земельних ділянках неправильної геометричної форми загальною площею 37,2 га., які знаходяться між земельними ділянками з кадастровим №;02;002:00:0042; №;02;002:00:0044 та земельними ділянками з кадастровим №;02;001:00:53; №;02;001:00:58 на території Вакулівської сільської ради, Софіївського району Дніпропетровської області, шляхом заборони будь-кому розпоряджатись будь-яким чином та використовувати його до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту, окрім слідчого та прокурора для забезпечення збереження вказаного речового доказу та подальшого звернення врожаю в дохід держави/законних власників.

Слідчий суддя, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає доводи клопотання про незаконність накладення арешту безпідставними, оскільки арешт накладено в межах розслідування кримінального провадження № 0000384 від 17.08.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України цілком обґрунтовано та відповідно до чинного законодавства, так як дане кримінальне провадження внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та в межах цього кримінального провадження триває досудове розслідування. Обєктом даного кримінального правопорушення є земельна ділянка, на посіви на якій накладено арешт.

Згідно наявної в матеріалах кримінального провадження довідки (викопіювання із публічної кадастрової карти ) Вакулівської сільської ради №1636 від 22.06.2018 , підписаної сільським головою ОСОБА_8 вбачається, що земельні ділянки орієнтовоною площею 37,2 га, обробляє Державне підприємство "Софіївське підприємство по племенній справі в тваринництві" без правовстановлюючих документів.

Таким чином, на час вирішення клопотання досудове розслідування, в межах якого було накладено арешт на майно Державного підприємства "Софіївське підприємство по племенній справі в тваринництві", не завершено, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст.131 КПК України, кримінальне провадження триває, тому потреба у такому арешті не відпала.

Посилання представника заявника ОСОБА_9 , що дана земельна ділянка належить заявнику на підставі розпорядження Софіївської райдержадміністрації судом не можуть бути прийняті до уваги при розгляді цього клопотання, оскільки вони стосуються правової оцінки наявності підстав для подальшого розслідування кримінального правопорушення, а не наявності підстав для скасування заходів забезпечення кримінального провадження, тобто виходять за межі цього розгляду.

Відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» саме Державним земельним кадастром визначається перш за все цільове призначення тієї чи іншої земельної ділянки. Проте в Державному земельному кадастрі ці земельні ділянки відсутні і такої інформації у справі немає.

Таким чином, вважаю, що представник заявника Державного підприємства "Софіївське підприємство по племенній справі в тваринництві" - ОСОБА_3 , як власника майна не довів в судовому засіданні належними та допустими доказами вимог свого клопотання в частині належності вказаних земельних ділянок на праві постійного користування, а тому вбачається, що в подальшому застосуванні арешту не відпала потреба та арешт накладено обґрунтовано. Таким чином, у судовому засіданні не встановлено достатніх правових і фактичних підстав для задоволення вимог клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 170-174, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника власника майна Державного підприємства "Софіївське підприємство по племенній справі в тваринництві" - ОСОБА_3 про скасування арешту майна - відмовити.

Повний текст ухвали проголошений о 12 годині 45 хвилин 16 липня 2018 року.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: