Справа № 591/2987/18
Провадження № 1-кп/591/452/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 серпня 2018 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017,близько 15:55 год., ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем ЗАЗ-110307, д.н. НОМЕР_1 , рухався по дорозі до вул. Інтернаціоналістів в м. Суми. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого в районі буд. 43б по вул. Інтернаціоналістів, при засліпленні світлом фар зустрічного автомобіля, ОСОБА_4 знехтував мірами безпеки дорожнього руху, завчасно не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, чим порушив п. 18.1, 19.3. ПДР України, та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, зліва направо відносно напрямку руху автомобіля. У наслідок дорожньо-транспортної події потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження закритий перелом лонної кістки справа з незначним зміщенням, закритий перелом сідничної кістки справа без зміщення, закритий уламковий перелом правої ключиці зі зміщенням, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 16 від 06.02.2018 кваліфікуються, як середньої тяжкості тілесні ушкодження. Порушення п. 18.1, 19.3. ПДР України допущеного водієм ОСОБА_4 знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що 14.12.2017 року близько 16-00 години він їхав по вул.Г.Крут та вул.Д.Коротченка. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, його засліпив зустрічний автомобіль. Він убрав ногу з педалі газу, проте не загальмував відразу, як того вимагають Правила дорожнього руху. А коли вже побачив потерпілу, яка стояла на нерегульованому пішохідному переході, то почав гальмувати, але не встиг зупинитись та допустив наїзд на потерпілу. Потерпіла впала на капот, потім з капоту впала на землю. Він відразу, зупинившись, почав надавати їй першу допомогу, викликав поліцію та швидку допомогу. Про вчинене шкодує. Цивільний позов визнає в повному обсязі та просив врахувати, що на даний час він частково зазначену в позові суму відшкодував і планує найближчим часом погасити решту визначеної в позові суму.

Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.286 КК України, оскільки він порушив п.18.1, 19.3 ПДР, що призвело до наїзду на потерпілу ОСОБА_5 та спричинило останній середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Характеризуючи особу обвинуваченого слід зазначити, що ОСОБА_4 згідно ст.89 КК України є не судимою особою, на обліку в диспансерах не перебуває, позитивно характеризується.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити у виді штрафу.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації про відшкодування витрат у сумі 10773,98 грн. на лікування потерпілої від злочину необхідно задовольнити частково, а саме: за винятком сплаченої добровільно ОСОБА_4 суми, тобто в розмірі 6118,53 грн. (10773,98-4655,45).

Згідно із ст.ст.118, 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути витрати, пов`язані з проведенням експертиз на загальну суму 3289,00 грн.

Крім того, відповідно до ст. 100 КПК України необхідно вирішити долю речових доказів у справі.
Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, призначивши йому покарання за цим законом у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме: у розмірі 5100,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Головного фінансового управління Сумської обласної державної адміністрації витрати на лікування потерпілої ОСОБА_5 в розмірі 6118,53 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі за проведену експертизу в сумі 3289,00 грн.

Речовий доказ: взуття (чоботи жіночі зимові чорного кольору), що передані під зберігальну розписку потерпілій, після набрання вироком законної сили вважати повернутими законному володільцю ОСОБА_5 .
Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний райсуд м. Суми, а для засудженого з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1