Справа № 1кп/760/288/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР за № 0001535 від 12.02.2016 р. по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, громадянина України , освіта середня,

не одруженого, зареєстрований та проживає в

АДРЕСА_1 , не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2
уродженця м. Києва, громадянина України , освіта середньо-

спеціальна , не одруженого , зареєстрований та проживає в

АДРЕСА_2 , раніше не судимого ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3
уродженця Донецької області, м. Слав`янськ, громадянина України,

не одруженого , освіта середньо-спеціальна , зареєстрований в

АДРЕСА_3 , проживає в

АДРЕСА_4 , раніше не судимого,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4
уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня, неодруженого,

зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_5 , раніше

не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,-

за участю прокурора - ОСОБА_7

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11

законних представників

обвинувачених - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15

захисників - ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

ОСОБА_18 , ОСОБА_19

потерпілого - ОСОБА_20

представників служби

у справах дітей Солом`янської - ОСОБА_21 , ОСОБА_22

районної в м. Києві державної ОСОБА_23

адміністрації

в с т а н о в и в :

На початку лютого 2016 р. неповнолітні обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з корисливих спонукань та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна вирішили відкрито викрасти чуже майно у чоловіків, які мають нетрадиційну сексуальну орієнтацію, із погрозою застосування до них фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останніх.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи спільно та узгоджено, неповнолітні обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в Глобальній мережі «Інтернет» на сайті «Хорнет» створили власні акаунти, де викладали свої власні фото, з метою пошуку чоловіків нетрадиційної сексуальної орієнтації, для подальшого вчинення відносно останніх відкритого викрадення чужого майна.

Після цього неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 , якому було відведено злочинну роль, яка полягала в пошуку чоловіків нетрадиційної сексуальної орієнтації, в Глобальній мережі «Інтернет» на сайті «Хорнет», познайомився та почав спілкуватись з потерпілим ОСОБА_20 .

В подальшому, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи відповідно до спільного злочинного умислу, призначив із потерпілим ОСОБА_20 зустріч біля станції метро «Шулявська» в м. Києві.

В свою чергу, неповнолітні обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відповідно до відведених їм злочинних ролей, мали перебувати на невеликій відстані від потерпілого ОСОБА_20 та ОСОБА_8 та при подачі сигналу від останнього, прийти йому на «допомогу» з метою спільного відкритого викрадення чужого майна.

Таким чином, 11.02.2016 р. біля 19.00 неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 зустрівся з потерпілим ОСОБА_20 біля станції метро «Шулявська» у м. Києві, про що сповістив ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по телефону, повідомивши всіх через ОСОБА_10 .

В подальшому,неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 , діючи відповідно до відведеної йому злочинної ролі, вступивши в довірливі відносини з потерпілим ОСОБА_20 , прийшов на запрошення останнього до його місця проживання, а саме в квартиру АДРЕСА_6 .

В цей же час, неповнолітні обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебували на відстані від потерпілого та ОСОБА_8 і очікували на подання сигналу від останнього.

По прибуттю у вищевказану квартиру, обвинувачений ОСОБА_8 шляхом здійснення телефонного дзвінка неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_10 о 21.12 в цей же день , повідомив всіх обвинувачених про місце свого перебування, вказав номер під`їзду та квартири, що належить потерпілому ОСОБА_20 .

Відповідно до заздалегідь розподілених злочинних ролей, діючи спільно та узгоджено, переслідуючи єдиний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна із погрозою застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, неповнолітні обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прийшли за вказаною адресою та почали дзвонити у дзвінок квартири.

Потерпілий ОСОБА_20 , не підозрюючи про злочинний намір обвинувачених, відчинив вхідні двері своєї квартири.

Обвинувачений ОСОБА_9 , діючи відповідно заздалегідь відведеної йому злочинної ролі та наслідуючи єдиний злочинний умисел, висловив до потерпілого ОСОБА_20 усну погрозу про застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, а обвинувачений ОСОБА_11 дістав заздалегідь приготовлену для вчинення кримінального правопорушення бейсбольну биту та спільно із обвинуваченим ОСОБА_10 намагались затягнути потерпілого до приміщення його квартири, оскільки бажали уникнути викриття їх сусідами чи будь-якими сторонніми особами.

Потерпілий ОСОБА_20 , сприймаючи усну вимогу неповнолітнього ОСОБА_9 та дії

ОСОБА_11 і ОСОБА_10 як реальну загрозу застосування до нього фізичного насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, почав чинити опір та намагався відбігти на коридор загального користування будинку, для подальшого виклику допомоги.

При цьому, обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , незважаючи на опір потерпілого ОСОБА_20 , продовжували свої намагання затягнути останнього до квартири.

В цей момент, у потерпілого ОСОБА_20 , з кишені штанів випав на підлогу належний йому мобільний телефон « iPhone 6 » ІМЕІ : НОМЕР_1 , вартістю 24 705 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , вартістю 35 гривень, на рахунку якої було 200 гривень.

В подальшому неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 , звернувся до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 і наказав забрати вищевказаний мобільний телефон.

Обвинувачений ОСОБА_8 , виконуючи вказівку ОСОБА_9 та наслідуючи єдиний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, підняв з підлоги мобільний телефон « iPhone 6 » ІМЕІ : НОМЕР_1 та почав при собі утримувати.

Не очікуючи опору з боку потерпілого ОСОБА_20 обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , утримуючи при собі відкрито викрадене чуже майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли. В подальшому обвинувачені розпорядились викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_20 матеріальну шкоду на загальну суму 24 940 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_8 не визнав себе винуватим і пояснив в суді, що в січні 2016 року ОСОБА_10 розповів йому про сайт «Хорнет», де спілкуються чоловіки нетрадиційної орієнтації. Після цього, він, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вирішили зайти на цей сайт, зареєструватись . Вони мали намір роз`яснити цим людям про неприродність їх уподобань, направити їх на шлях виправлення. Оскільки на сайті можна було реєструватись тільки повнолітнім, то він вказав,що йому є 18 років.

На сайті він познайомився з ОСОБА_20 , переписувався з ним, а потім домовився з ним про зустріч.

Він розповів про це своїм друзям і вони вирішили на зустрічі пояснити ОСОБА_20 про його неправильний спосіб життя, в крайньому випадку побити його.

Оскільки він не знав яка людина потерпілий, то ОСОБА_11 , ОСОБА_10 повинні були бути неподалік і спостерігати за зустріччю. Він повинен був надати їм сигнал, що це саме та людина і вони повинні були підійти.

Також до них приєднався в цей день знайомий ОСОБА_11 ОСОБА_9 , якого він раніше не знав.

Зустріч з потерпілим відбувалась біля 21 г. біля станції метро «Шулявка», в ході розмови потерпілий запропонував піти з ним до нього додому, на що він погодився.

Коли вони прийшли до квартири, то він відійшов до ванної кімнати де написав смс-повідомлення ОСОБА_10 , де вказав адресу потерпілого.

Через декілька хвилин у двері подзвонили, потерпілий відчинив. Він пішов за ним, побачив ОСОБА_9 і потерпілий раптово сам впав на підлогу, став кричати. Хтось закричав «валимо» і він забравши свої речі також став виходити з квартири.

Всі разом побігли в метро, де ОСОБА_10 витягнув з кишені мобільний телефон і запитав чий він і сказав, що знайшов його на підлозі коли втікав з коридору біля квартири потерпілого.

Оскільки телефон нікому з них не належав, то саме він запропонував звернутись до його знайомого на ім`я ОСОБА_24 , який має кіоск по ремонту телефонів і здати його.

Оскільки телефон був заблокований, то за нього ОСОБА_24 надав їм 1000 гривень та два мобільних телефони «Айфон 4». ОСОБА_10 взяв гроші, а він та ОСОБА_11 по телефону. Тільки в поліції вони дізнались про те,що це був телефон потерпілого.

Обвинувачений стверджував, що ніяких погроз потерпілому не висказували , бити при собі не мали , фізичного насильства не застосовували , телефон його взяли помилково.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечував наявність змови на вчинення відкритого викрадення , і вважає ,що винний тільки в тому ,що приніс потерпілому деяке турбування.

Просив його виправдати.

Обвинувачений ОСОБА_11 в суді також не визнав себе винуватим, підтвердив обставини викладені ОСОБА_8 .

Обвинувачений також стверджував, що не мав змови з іншими обвинуваченими на вчинення злочину , мав намір тільки на проведення бесіди з потерпілим , насильства та погроз по відношенню до останнього не вчиняв і бити не мав , не бачив щоб це робили інші хлопці. ОСОБА_9 його знайомий і він його запросив «провчити гея» , той погодився .

Те що він отримав він продажу мобільного телефону потерпілого , «Айфон 4» розцінює як товариський жест друзів і не вважає це крадіжкою ,оскільки не знав, що мобільний телефон належав потерпілому. Просив суд виправдати його.

Обвинувачений ОСОБА_9 в суді не визнав себе винуватим.

Пояснив,що в лютому 2016 року йому зателефонував його товариш ОСОБА_11 та запропонував зустрітись . При зустрічі ОСОБА_11 повідомив ,що він та його знайомі мають намір поїхати на зустріч з чоловіком нетрадиційної орієнтації та навчити його як правильно повинен вести себе чоловік . Вони біля станції метро «Шулявська» стояли і спостерігали як ОСОБА_8 неподалік від них зустрівся з раніше незнайомим йому потерпілим та прослідували по вулиці на деякій відстані від них. Потім ОСОБА_10 прийшло смс повідомлення з адресою і вони піднялись до вказаної квартири. Коли двері відчинив їм ОСОБА_25 ,він особисто сказав йому виходити , але той раптово впав на підлогу і став кричати. Тоді вони відразу стали втікати , спустились в метро і він поїхав додому . Про викрадений телефон дізнався тільки в поліції. Тому вважає ,що в його діях відсутній склад злочину і просив його виправдати.

Обвинувачений ОСОБА_10 також не визнав себе винуватим, підтвердив всі вищевикладені іншими обвинуваченими обставини , наполягав на відсутності між ними змови , погроз та застосування будь - якого насильства до потерпілого . Вважає ,що свої дії виправданими і законними . Розпорядження телефоном потерпілого та своє збагачення за цей рахунок законним . Також просив його виправдати.

Недивлячись на таке відношення обвинувачених до вчиненого ,суд приходить до висновку,що винність кожного із них знайшла своє підтвердження зібраними по провадженню доказами.

Потерпілий ОСОБА_20 в суді пояснив ,що в 2016 році познайомився на сайті знайомств з молодим хлопцем ,як пізніше було встановлено це був ОСОБА_8 , вів з ним переписку. Останній вказував в своїй анкеті , що він повнолітній , виставив своє фото і вказав своє ім`я - « ОСОБА_26 ».

Вони домовились з ним зустрітись 11.02.2016 року і біля 21.00 цього ж дня , біля заводу «Більшовик» він чекав на ОСОБА_8 .

Вони прогулялись ,а потім він запропонував піти до нього додому і обвинувачений погодився. Вони пішли пішки і біля його під`їзду ОСОБА_8 деякий час стояв та курив, потім йому хтось зателефонував . Коли вони піднялись до його квартири , то ОСОБА_8 зайшов і відмовився роздягатись , попрямував до ванної кімнати, де перебував деякий час. Коли він зайшов до кухні, то майже одразу у вхідні двері подзвонили.

Він відчинив двері та побачив перед собою трьох молодих людей, які були вдягнуті у спортивний одяг. При цьому ОСОБА_8 підійшов до нього та став позаду.

В подальшому він дізнався , що ці люди ,які були раніше йому незнайомі - обвинувачені по провадженню. У чоловіка ,який стояв посередині ОСОБА_11 , в руках була бита .

Інший чоловік ОСОБА_9 надав команду бити його , ОСОБА_11 на нього замахнувся битою , але він відхилився і намагався вийти з квартири. Обвинувачені навпаки намагались його тричі затягнути у квартиру. Він казав їм,що квартира в їх розпорядженні , щоб вони його не чіпали. В цей же момент з кишені його штанів на підлогу випав його мобільний телефон марки «Айфон 6» ,вартістю 24705 грн. , в моменту коли впав на підлогу , його хтось із обвинувачених витяг за ногу .

Він став відходити до дверей сусідів і став дзвонити у двері , щоб покликати на допомогу.

З місця де він знаходився побачив,що ОСОБА_8 виходячи з квартири , нахилився та підібрав його мобільний телефон.

Обвинувачені зрозуміли ,що їх дії можуть бути викриті та втікли з місця вчинення злочину.

Він зайшов до квартири та з іншого мобільного телефону зателефонував до поліції.

Після затримання обвинувачених ,поліція запросила його і проводилось впізнання ,де він впізнав всіх ,окрім ОСОБА_9 , оскільки його не добре роздивився . Але по кремезній статурі ,він дуже схожий на злочинця, до того ж той прикривав обличчя битою.

Потерпілим також був заявлений в суді цивільний позов до всіх обвинувачених про відшкодування йому солідарно моральної шкоди в сумі 100 000 гривень . Обгрунтовує свої вимоги тим, що своїми діями обвинувачені спричинили порушення його нормальних життєвих зв`язків,він переніс стрес, був позбавлений можливості користуватись своїм майном .

Свідок ОСОБА_27 в суді пояснив,що його знайомий ОСОБА_28 , який займається ремонтом мобільних телефонів , в лютому 2016 року передав йому мобільний телефон марки «« iPhone 6 » , розповів,що придбав його у хлопців , як він назвав їх «малолєткі» , попрохав його продати через мережу «інтернет» на запчастини , оскільки йому не вдалось його розблокувати,а ціна значно нижча його вартості. Він виклав пропозицію на сайті і наступного дня з ним зв`язався покупець , який виявився працівником поліції.

Також свідок вказав, що впізнає обвинуваченого ОСОБА_8 ,якого він бачив декілька разів в кіоску, де працює ОСОБА_28 , також він був не один.

Свідок повідомив,що ОСОБА_28 розказував ,що ОСОБА_8 і є тим хлопцем , який здав йому вищевказаний телефон.

Свідок ОСОБА_28 в суді пояснив,що знайомий наглядно з обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ,які декілька разів навідували його кіоск про ремонту мобільних телефонів.

В лютому 2016 року ці обвинувачені заходили до нього та запропонували придбати «Айфон 6» ,хоча паролю вони не знали , коробки та зарядного пристрою до телефону також. Заплатив їм 3500 гривень .

Він вирішив його придбати на запчастини і передав його в подальшому своєму знайомому ОСОБА_27 .

Через деякий час в поліції дізнався ,що телефон був викрадений у потерпілого . Також він впізнавав обвинувачених ,які здавали йому телефон.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 12.02.2016 р. була оглянута квартира АДРЕСА_6 , в ході якого був вилучений один слід папілярного узору із стакану , що знаходився в кухні . Висновком експерта № 10780д від 03.03.2016 встановлено ,що він належить ОСОБА_20 ( а.п. 120- 124 , 128 т. 1)

Протоколом огляду від 27.02.2016 р. встановлено,що в приміщенні службового кабінету відділу поліції Солом`янського району м. Києва , розташованого по вул. Шутова,3 в м. Києві гр. ОСОБА_27 видав мобільний телефон марки « iPhone 6 » ІМЕІ : НОМЕР_1 і повідомив ,що отримав його від свого знайомого ОСОБА_28 .(а.п. 139- 140, т.1)

Відповідно протоколів про пред`явлення особи для впізнання від 14.06.2016 р. потерпілий ОСОБА_20 серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 як осіб, які вчинили відносно нього злочин. ( а.п. 144 , 153 , 159 ,т.1)

Протоколами пред`явлення особи для впізнання від 14.06.2016 р. встановлено,що свідок ОСОБА_28 вказав на ОСОБА_8 як на особу, яка передала йому мобільний телефон марки «Айфон 6» йому під заставу та ОСОБА_10 ,який був при цьому також присутній. (а.п. 147, 150 т. 1).

Як доказ суд оглянув СД-диски , на яких зафіксовані вищевказані процесуальні дії. (а.п. 165, т.1 ).

Крім того , відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 22.06.2016 р. та СД-диску ,на якому зафіксовано вказана слідча дія , потерпілий ОСОБА_20 відтворив події ,що мали місце 11.02.2016 р. при вчиненні відносно нього злочину. (а.п. 166-168, т.1 ).

Аналіз наведених вище доказів , приводить суд до висновку про винність обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_8 у вчинені умисних дій ,що виразились у відкритому викраденні чужого майна ( грабіж) , поєднаного із погрозою застосування насильства ,що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ,вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Дії кожного з них суд кваліфікує за ст. 186 ч. 2 КК України .

Невизнання своє вини обвинуваченими суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Суд не знаходить підстав для сумніву в показаннях потерпілого , які були послідовні як в ході досудового розслідування, так і в суді.

Про наявність між обвинуваченими змови свідчить їх дії по підготовці до злочину , розподілення ролей , миттєве розпорядження викраденим майном і розподіл між ними незаконної вигоди.

Пояснення обвинувачених про те,що вони мали намір провести бесіду з потерпілим з метою виправлення його способу життя , ,суд розцінює як неправдиве. Обвинувачені навіть не намагались розпочати розмову з потерпілим ,а з самого початку домовлялись по їх висловам «надавати йому по вухам» . Крім того , суд вважає,що поведінка обвинувачених була вкрай цинічною , вони не мають будь якого морального права оцінювати спосіб життя іншої дорослої людини та таким чином його засуджувати .

Суд вважає,що всі зібрані по провадженню докази допустимі та належні і для винесення виправдувального вироку відсутні законні підстави.

Призначаючи покарання кожному із обвинувачених, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого відповідно до ст. 12 КК України злочин віднесений до категорії тяжких злочинів , особу кожного обвинуваченого і вважає ,що вони заслуговують на покарання у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи обставини , що пом`якшують покарання обвинувачених - вчинення злочину в неповнолітньому віці , перше притягнення до кримінальної відповідальності , позитивні характеристики з місця навчання ,суд вважає можливим звільнити їх від відбуття покарання з випробуванням -з іспитовим строком на певний період на підставі ст. 75 КК України , з відповідними вимогами ст. 104 КК України.

Обставин , що обтяжують покарання обвинувачених судом не встановлено.

Цивільний позов потерпілого суд вважає таким,що підлягає частковому задоволенню.

Суд визнає ,що діями обвинувачених йому були спричинені стрес та деякі життєві зміни і вважає достатнім стягнення з кожного обвинуваченого на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди по 3 000 грн.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України , суд-

У х в а л и в :

Визнати ОСОБА_29 винуватим за ст. 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 ,104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбуття покарання з випробуванням - іспитовим строком на 2 роки .

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язок періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Визнати ОСОБА_30 винуватим за ст. 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 ,104 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбуття покарання з випробуванням - іспитовим строком на 2 роки .

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язок періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Визнати ОСОБА_31 винуватим за ст. 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 ,104 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбуття покарання з випробуванням - іспитовим строком на 2 роки .

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_32 обов`язок періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Визнати ОСОБА_6 винуватим за ст. 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 ,104 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбуття покарання з випробуванням - іспитовим строком на 2 роки .

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_11 обов`язок періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Речові докази: мобільний телефон «« iPhone 6 » ІМЕІ : НОМЕР_1 » - залишити в розпорядженні власника .

Стягнути на користь ОСОБА_20 із ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 по 3 000 грн. з кожного в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 на користь держави з кожного по 175,92 грн. за проведення експертизи ( а.п. 127, т.1 ).

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: