АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/888/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
УХВАЛА
Іменем України
21 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Московського районного суду м. Харкова від 19.04.2017р. відносно ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ленінабад Республіка Танжикистан, апатрид, з середньою освітою, офіційно не працюючий, раніше в силу ст.89 КК України не судимий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за ч.1 ст.115 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі.
Цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат, а також розв`язаний цивільний позов.

Згідно вироку, 17.10.2015р. близько 19год. 45хв. ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , сварився із співмешканкою ОСОБА_10 та її неповнолітнім сином ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час подружжя ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , знаходячись біля під`їзду, в якому на першому поверху розташована вищевказана квартира АДРЕСА_2 , почувши сварку між раніше знайомими їм ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаючи про здатність ОСОБА_9 до застосування насилля відносно своєї сім`ї, почувши крики ОСОБА_10 та неповнолітнього ОСОБА_11 , з метою припинення цієї сварки, підійшли до вхідної двері квартири АДРЕСА_2 та почали стукати в двері і вимагати припинити сварку. ОСОБА_9 , відчинивши двері, вийшов на сходовий майданчик, тримаючи в руці ніж, який він заздалегідь взяв з кухні вказаної квартири. Після чого, ОСОБА_9 , розуміючи, що його протиправні дії відносно членів сім`ї стали явними для мешканців будинку, будучи розлюченим та обуреним, діючи умисно, тримаючи в правій руці заздалегідь заготовлений ніж, з метою протиправного позбавлення життя ОСОБА_13 , усвідомлюючи, що від його злочинних дій можуть настати наслідки у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, одразу наніс один удар кухонним ножем в область живота ОСОБА_13 , який стояв на сходовому майданчику перед входом в квартиру АДРЕСА_2 . Від першого удару ножом ОСОБА_13 відскочив назад на протилежні двері сходового майданчику, впавши на підлогу таким чином, що спиною оперся об двері, простягнувши ноги вперед, а ОСОБА_14 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи умисно наніс ОСОБА_13 ще три удари кухонним ножем по тулубу, а саме: два в область передньої та бокової поверхні грудної клітини зліва, а один в область лівого тазостегнового суглобу. Після чого, ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

З отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_13 був доставлений до Харківської міської лікарні швидкої невідкладної допомоги ім. проф. Мещанінова, де, незважаючи на надану медичну допомогу, ІНФОРМАЦІЯ_3 о 02год. 50хв. ОСОБА_13 від отриманих поранень помер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №59/315-Ат/15 від 02.12.2015р. у ОСОБА_13 мали місце наступні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення живота з пошкодженнями брижі товстої кишки, пораненням тонкого кишечника, внутрішньочеревна кровотеча; два непроникаючі колото-різані поранення передньої і бічної поверхні грудної клітки зліва; колото-різана рана в області лівого тазостегнового суглоба. Причиною смерті ОСОБА_13 стало проникаюче колото-різане поранення живота з пошкодженням брижі товстої кишки, поранення тонкого кишечника, розвинулися в наслідок цього ускладнення внутрішньочеревна кровотеча, геморагічний шок. Наявний причинний зв`язок між проникаючим колото-різаним пораненням живота, встановленим у ОСОБА_13 і його смертю.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений просить вирок скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Так, апелянт вважає, що висновки суду не підтверджуються дослідженими у суді доказами.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони захисту, яка підтримала апеляційну скаргу, а решта учасників судового провадження просили залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляцію слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з вироку суду (т.2 а.с.108-112), фактичні обставини справи встановлені у загальному порядку на підставі досліджених у суді доказах, що зазначені у вироку.

При цьому, ОСОБА_9 вину не визнав та показав, що 17.10.2015р. близько 19год. він знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_1 , готував вечерю. В двері подзвонила ОСОБА_15 , яка стала з`ясовувати з ним відносини з приводу конфлікту з її чоловіком. Бесіда тривала 2хв., після чого вона пішла. Через 5-7хв. в двері стали гучно стукати, прийшла ОСОБА_16 із чоловіком ОСОБА_13 . Вони стали кричати, а ОСОБА_13 накинувся на нього, нахилив та намагався вдарити коліном у живіт. ОСОБА_16 також намагалася його вдарити. Він відштовхнув ОСОБА_13 та закрив за собою двері у квартиру. Після чого він намагався з мобільного телефону викликати поліцію, а коли це не вдалося, вирішив піти до дільничного, що знаходився неподалеку. З цією метою, він виліз через вікно, що розташовано з іншої частини будинку, для уникнення зустрічі з Кобозєвими. Коли він йшов, то провалився у каналізаційний люк, де впустив телефон та ніж. По дорозі зустрів знайомих, з якими покурив. Потім побачив, що до будинку під`їхала поліція та повернувся для з`ясування подій.

В апеляційному суді, версія обвинуваченого де в чому була інакшею. Так, обвинувачений не заперечував, що саме від його дій ОСОБА_13 отримав ножові поранення, але запевняв що це сталося в наслідок самозахисту та випадково.

Не зважаючи на наведену вище позицію обвинуваченого ОСОБА_9 , його вина у вчинені інкримінованого злочину підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_16 , у судовому засіданні показала, що її родина мешкає в під`їзді того ж будинку, що і ОСОБА_10 , яку вони знають з народження, а ОСОБА_9 після того як він почав жити разом із ОСОБА_17 . Із останніми вони тісно спілкувалися як сусіди, відпочивали разом. 17.10.2015р. близько 19год. вона йшла додому, а коли проходила повз квартири АДРЕСА_2 , то почула крики дитини: ОСОБА_18 не надо. Двері відчинила сусідка навпроти, яка сказала, що у квартирі АДРЕСА_2 скандал. Вона подзвонила в двері, однак не відчиняли, крики та конфлікт продовжувався. Вона зателефонувала чоловікові ОСОБА_13 , який був у сусідньому під`їзді. Коли він прийшов, вони стали дзвонити в двері квартири АДРЕСА_2 , вийшов ОСОБА_19 , який нецензурно лаявся, був з явними ознаками сп`яніння. Вона стояла позаду чоловіка, в руках тримала куплені речі. Раптово ОСОБА_9 вдарив її чоловіка ОСОБА_13 , від чого останній почав падати та сповз по двері сусідів навпроти, а ОСОБА_9 продовжив наносити йому удари зверху кулаком чи ножем вона бачила не чітко, приблизно 3-4 удари. ОСОБА_9 пішов, захлопнувши за собою двері. Чоловік їй сказав, що той його підрізав, просив викликати лікаря. У чоловіка крові на одежі не було. Вона вивела чоловіка з під`їзду, коли його забирала швидка він вже не розмовляв. Через 7 годин він помер у лікарні від отриманих поранень.

Крім того, з протоколу огляду місця події від 17.10.2015р. випливає, що на сходовому майданчику в 4 під`їзді будинку АДРЕСА_3 , між 3 і 4 поверхами виявлені сліди речовини бурого кольору. Поблизу вказаного під`їзду на дерев`яній лавочці також наявні сліди речовини бурого кольору. Між будинком АДРЕСА_4 у каналізаційному люку, кришка якого відкрита, виявлений ніж з металевою рукояткою, місце знаходження якого вказав ОСОБА_9 , пояснивши, що викинув цей ніж, яким він спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_13 (т.2 а.с.27-31).

Згідно висновку експерта №60/315-Ат/15 від 04.12.2015р. не виключена вірогідність того, що виявлені на тілі ОСОБА_13 ушкодження могли бути отримані від дії клинка ножа (20см), що наданий для дослідження (т.2 а.с.46-47).

З урахуванням наведених доказів та приймаючи до уваги аргументацію суду першої інстанції, який розцінив критично не визнання обвинуваченим своєї вини та пояснення ОСОБА_9 , що в нього не було умислу вбивати ОСОБА_13 , а діяв він лише з метою самозахисту і сприйняв таку позицію як спосіб захисту від обвинувачення з метою уникнення відповідальності, оскільки доводи захисту не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання та спростовуються наведеними у вироку доказами, колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду.

Крім наведеного, колегія суддів, як і суд першої інстанції враховує характер та кількість ударів, інтенсивність нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому, а також дані судово-медичних експертиз, що виключають можливість їх утворення ненавмисно при самозахисті чи падінні, а це підтверджує умисел ОСОБА_9 на їх спричинення.

Виходячи з цього, приймаючи до уваги, що районний суд ретельно дослідив докази, які мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, врахував спосіб скоєння злочину, знаряддя злочину кухонний ніж із клинком 20см, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому, а також ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_9 , після спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 , втік з місця події, а по дорозі викинув знаряддя злочину і таким чином, вчинив ряд усвідомлених послідовних дій, спрямованих на приховування слідів злочину, які у сукупності свідчать про наявність умислу на заподіяння потерпілому смерті, тобто умисне вбивство.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія судів приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції, щодо встановлених фактичних обставин, повністю підтверджуються дослідженими під час судового розгляду і наведеними у вироку доказами, а версія обвинуваченого, що він діяв у стані самозахисту спростовується висновками експерта.

Так як, судом встановлено, що ОСОБА_9 вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне спричинення смерті потерпілому ОСОБА_13 то суд вірно кваліфікував ці його дії за ч.1 ст.115 КК України.

Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Московського районного суду м. Харкова від 19.04.2017р. відносно ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, - у той же строк з моменту отримання копії.

Головуючий

Судді