Провадження №11-сс/772/386/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2018 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 05.06.2018, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_7 про арешт майна та повернуто ОСОБА_8 грошові кошти, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_9 від 12.05.2018 під час обшуку 24.05.2018 в салоні автомобіля марки VOLKSVAGEN CADDY д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 .
Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що в судовому засіданні не було доведено наявності підстав і мету арешту відповідно до положень статті 170, 173 КПК України, а також те, що у клопотанні вказано лише кількість та номінал банкнот без уточнення їх індивідуальних ознак: номера, серії тощо. Крім того до клопотання не додано оригінали або копії документів, якими слідчий, прокурор обгрунтовує доводи клопотання.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам та ухвалити нове рішення, яким накласти арешт на вилучене майно з автомобіля, який належить ОСОБА_8 .

На думку прокурора, вилучені грошові банкноти відповідно до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки є предметом злочину, передбаченого ч.1 ст. 199 КК України, а тому факт підроблення грошової валюти може бути доведено лише за висновком експерта.

Накладення арешту шляхом лише заборони використання майна чи розпорядження ним не можуть бути застосовані, оскільки це суперечитиме вимогам ч.4, 5 ст.170 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу та скасувати ухвалу слідчого судді задовольнивши клопотання слідчого, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Як встановив Суд, за зверненням ОСОБА_10 про придбання ним під час обміну валюти на Центральному ринку м.Вінниці підробних 100 доларів США, здійснюється кримінальне провадження №0000055 за ст.199 ч.1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.05.2018 надано дозвіл на проведення обшуку в салоні автомобіля марки VOLKSVAGEN CADDY д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , з метою відшукання та вилучення підробленої іноземної валюти.
Обгрунтованість та необхідність проведено такого обшуку саме в автомобілі ОСОБА_8 було предметом перевірки слідчим суддею під час надання цього дозволу та узгоджується з поясненнями потерпілого ОСОБА_10 .
На підставі зазначеної вище ухвали слідчого судді, з салону автомобіля марки VOLKSVAGEN CADDY д.н.з. НОМЕР_1 , підроблені гроші не вилучались, а вилучена вся іноземна валюта: долари США, російські рублі, єгипетські фунти, шотландські фунти, тощо - як тимчасово вилучене майно, про що складено протокол від 24.05.2018.
Це тимчасово вилучене майно було оглянуто слідчим та визнано речовими доказами.
Аналізуючи норми закону Суд зазначає, що згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації.

Згідно ч.4 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України .
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України, а ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Повертаючись до матеріалів справи Суд зазначає, що з дотриманням процесуальних строків, та дотриманням норм закону, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - гроші, з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації та надав ксерокопію протокол обшуку в якому міститься детальний перелік вилучених коштів з ухвалою слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку в салоні автомобіля марки VOLKSVAGEN CADDY д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 .
Таким чином Суд дійшов висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, а підстави відмови в його задоволенні, що до клопотання не додано оригінали або копії документів, якими слідчий, прокурор обгрунтовує доводи клопотання, не лише суперечать матеріалам справи, а й вимогам ч. 3 ст. 172 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, та встановлює строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу, а не відмовляє в задоволенні клопотання, як вказав слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.
Окрім того, згідно ч. 4 ст. 172 КПК України під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя має право за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна, чого не робив.
Під час апеляційного розгляду прокурором надано постанову про приєднання вилучених коштів до справи в якості речових доказів.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В ході судового розгляду встановлено, що у звязку з розслідування кримінального провадження за фактом збуту підроблених доларів США в автомобілі ОСОБА_8 обгрунтовано, з дозволу слідчого судді, проведено обшук, та вилучено валюту, що визнана речовим доказом.

Також ч.1 ст.96-2 КК України передбачено, що у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання,

то застосовується спеціальна конфіскація.

Таким чином, в судовому засіданні безспірно доведена необхідність накладення арешту на тимчасово вилучені кошти долари США, оскільки саме в звязку з їх підробленням, здійснюється дане досудове розслідування і вони обгрунтовано визнані речовим доказом та щодо них слід провести відповідну експертизу.

В звязку з викладеним, оскаржувану ухвалу слідчого судді слід скасувати, а клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити частково, та накласти арешт лише на вилучені долари США.

Що стосується накладення арешту на інше тимчасово вилучене майно російські рублі, єгипетські та шотландські фунти, тощо, то слідством не здійснюється розслідування збуту іншої підробленої валюти, а тому підстави для накладення арешту ше й на ці кошти відсутні, тому їх слід повернути ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 05.06.2018, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_7 про арешт майна та повернуто ОСОБА_8 грошові кошти, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_9 від 12.05.2018 під час обшуку 24.05.2018 в салоні автомобіля марки VOLKSVAGEN CADDY д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 - скасувати.

Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_7 про арешт майна належного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Накласти арешт на належну ОСОБА_8 іноземну валюту долари США, тобто одна банкнота номіналом 1 долар США, одна банкнота номіналом 2 долара США, одна банкнота номіналом 5 доларів США.

Номера та серія банкнот, яких зазначено у протоколі обшуку від 24.05.2018, а саме: В 38134508N; D 09166213A; IG81101848A.

В іншій частині в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП у Вінницькій області відмовити та повернути ОСОБА_8 вилучені грошові кошти, а саме: одна банкнота номіналом 200 російських рублів серії АА 129900550; одна банкнота номіналом 10 Єгипетський фунтів (TEN POUNDS); одна банкнота номіналом 20 Шотландських фунтів серії WHV-910-749, три банкноти номіналом 10 Шотландських фунтів серії D-22035420, D-32237655, AR 981416.

Копію ухвали надати слідчому СУ ГУ НП у Вінницькій області для виконання.
Ухвала остаточна оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3