Справа № 415/4471/17 1-кс/415/697/17
Провадження № 11-сс/782/101/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши на відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 діючого в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 04 серпня 2017 року про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №00001525 від 30.07.2017, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області надійшло клопотання слідчого СВ Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Лисичанської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна.

Згідно клопотання 30 липня 2017 року надійшов рапорт від РПСПОП «Тернопіль» про те, що у цей день на посту блокування напрямом «Лисичанськ - Бахмут» з метою перевірки, було зупинено автомобіль марки «Toyota Prado», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , в ході огляду якого було виявлено предмети, зовні схожі на боєприпаси.

Клопотання слідчого СВ Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Лисичанської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна задоволено, накладено арешт на тимчасово вилучені речі під час огляду місця події від 30.07.2017, який було проведено за адресою: Луганська область, місто Лисичанськ, на автомобільній трасі напрямом «Лисичанськ - Бахмут»: а саме автомобіль «Toyota Prado», чорного кольору, держаний номер НОМЕР_1 , юридичним власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_7 , який знаходиться в опечатаному вигляді.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя послався на ст.167, ч.2, 3, ст.168, ч.1, 2, 3 ст.170 та на ч.1 ст.98 КПК України, яка встановлює, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набугі кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, враховуючи, що на автомобілі марки «Toyota Prado», чорного кольору, держаний номер НОМЕР_1 , було скоєно злочин, він підпадає під ознаки речового доказу, передбачені ч.1 ст.98 КПК України, а саме, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

На ухвалу слідчого судді адвокатом ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 04 серпня 2017 року, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що ухвала незаконна та необґрунтована, була постановлена в результаті одностороннього розгляду матеріалів клопотання про накладення арешту, без повного й всебічного з`ясування всіх обставин справи, необхідних для прийняття такого рішення. У слідчого судді не було законних підстав для накладення арешту на майно.

Захисник вказує, що як пояснив ОСОБА_9 , він тимчасово використовує автомобіль марки «Toyota Prado», чорного кольору, державний номер АА080ЮК, що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , та що 30.07.2017 року до нього підійшли люди у військовій формі та попросили відвести їх до міста Бахмут, Донецької області, на що він відмовив, але дозволив залишити свої речі у вищезазначеному автомобілі, те що в цих речах знаходилися предмети які на думку слідчого, прокурора підпадають під ознаки вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України йому нічого не відомо, він не перевіряв, що за предмети знаходяться в цих речах, оскільки це були паперові коробки щільно обмотані поліетиленом і на них були наклеєні бирки перевізника.

Тобто виходячи з зазначеного можна зробити висновок, що суб`єктивна сторона злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України характеризується умисною виною, умислу в діях ОСОБА_9 , що до перевезення предметів які на думку слідчого, прокурора підпадають під ознаки злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України не існує, а тим більше в діях ОСОБА_7 , а транспортний засіб на який накладено арешт не підпадає під ознаки речового доказу, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отже речовими доказами в даному кримінальному провадження з урахуванням всіх обставин справи можуть бути паперові коробки в яких знаходилися предмети, що на думку слідчого, прокурора можуть підпадати під ознаки злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Також вказує, що всупереч ст.170 КПК України прокурор та слідчий не довели необхідність накладення арешту на транспортний засіб, а їх позиція ґрунтувалась на припущеннях, які не знайшли свого підтвердження в матеріалах, якими обґрунтовувалось клопотання про накладення арешту на майно, а тому слідчий суддя повинен був відмовити у задоволенні такого клопотання прокурора.

Крім того, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання прокурора про арешт майна розглядається за участю власника майна, але слідчим суддею участь власника майна на розгляд клопотання забезпечено не було. Що призвело до порушення права на захист власника майна.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення слідчого, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно вимогам ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає рішення слідчого судді обґрунтованим, вмотивованим та законним, а доводи апеляційної скарги безпідставними з огляду на наступне.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що «Toyota Prado», чорного кольору, державний номер АА080ЮК є речовим доказом, бо існують достатні підставі вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, мають значення для кримінального провадження та існують підстави вважати, що в разі не накладення арешту вказане майно може бути приховано, знищено чи відчужено.
Автомобіль марки «Toyota Prado», чорного кольору, держаний номер НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є ОСОБА_7 , та фактично у використанні вищевказаний автомобіль знаходиться у ОСОБА_9 , що підтверджується його поясненнями, а також тим, що на момент скоєння злочину він керував вищевказаним автомобілем.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Як вбачається з матеріалів провадження, майно, на яке слідчим суддею накладено арешт, має ознаки речових доказів, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Висновки слідчого судді про те, що автомобіль може бути знаряддям вчинення злочину, оскільки слідчим попередню правову кваліфікація дій, які внесені до ЄРДР за №00001525 вказано за ч.1 ст.263 КК України, яка передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, а в разі достовірного підтвердження вказаного факту вказаний автомобіль підпадає під поняття майна, що підлягає спеціальній конфіскації відповідно до ст. 96-1 КК України, колегія суддів вважає обґрунтованими та вмотивованими.
З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення слідчого судді є обґрунтованим, вмотивованим та законним судовим рішенням, підстави для його скасування або зміні відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405,407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 04 серпня 2017 року, якою накладено арешт на тимчасово вилучені речі під час огляду місця події від 30.07.2017 року, а саме: автомобіль марки «Toyota Prado», державний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1