Справа № 589/2049/17
Провадження № 1-кп/577/56/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" серпня 2018 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду м. Конотоп кримінальне провадження у відношенні ,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клишки Шосткинського району Сумської області, українця, громадянина України, освіта базова середня, не одруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 та мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 153, ч.3 ст. 152, ч.1 ст. 185 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 квітня 2017 року за № 0000433

Встановив:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України, яке виразилося в насильницькому задоволенні статевої пристрасті неприродним способом щодо неповнолітньої із застосуванням фізичного насильства та погрозою його застосування та за ч. 3 ст. 152 КК України, яке виразилося у статевих зносинах з неповнолітньою із застосуванням фізичного насильства( згвалтуванні) , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 153 КК України, а також за ч. 1 ст. 185 КК України - у вчиненні таємного викрадення чужого майна,

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід тримання під вартою, який продовжувався судом і строк дії якого спливає 20 серпня 2018 року. Кримінальне провадження не може бути завершено до цього часу з незалежних від суду причин і є необхідним призначення судового розгляду на інший час.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Прокурор просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки ризики, які враховувалися при застосуванні запобіжного заходу, не перестали існувати, не змінилися і не зменшилися, серед яких вказує можливість ухилення від суду через суворість покарання, яке передбачено санкцією статей, за якими обвинувачується, у кримінальному провадженні не допитані свідки, на яких, а також на потерпілу ОСОБА_6 може впливати, схиляючи до показань на його користь. ОСОБА_6 характеризується посередньо і як особа, яка раніше звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 263 КК України, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку і дає підстави вважати , що він може вчинити інший злочин. За таких обставин, інший, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну поведінку обвинуваченого і не убезпечить від ризиків вчинення іншого злочину, незаконного впливу на свідків та потерпілу.

Представник потерпілої ОСОБА_8 підтримує клопотання прокурора , оскільки обвинувачений не розкаюється у вчиненому , не визнає вину, не допитаний свідок захисту, на покази якого може впливати, вчинений злочин щодо неповнолітньої, на яку може вчинити тиск, ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків, тому може ухилитися від суду .

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечує проти задоволення клопотання, просить замінити йому запобіжний захід на домашній арешт, чинити тиск на свідків наміру не має.

Захисник ОСОБА_7 не погоджується з доводами прокурора, підтримує підзахисного. На його переконання, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту забезпечить належну поведінку обвинуваченого і убезпечить від ризику ухилення від суду. ОСОБА_6 має родину, ухилятися від суду не буде і не буде чинити тиск ні на потерпілу, ні на свідків. Твердження обвинувачення з цього приводу вважає надуманими.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 тримання під вартою до двох місяців.

Продовжуючи застосований вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, існування яких встановлено в цьому провадженні, із ступеню тяжкості інкримінованих злочинів, і що обставини, які свідчать про існування ризиків, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу, не перестали існувати, не змінилися і вони унеможливлюють застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про тривалість тримання під вартою має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин і може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років. Обставини, на які посилається прокурор, є вагомими для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою і свідчать про існування ризику, що обвинувачений може впливати на потерпілу та свідків, вчинити інший злочин і такими, що виправдають потреби судового провадження та вказаний ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого.

Вищевикладене узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою з наведених підстав, виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного судового розгляду кримінального провадження про особливо тяжке кримінальне правопорушення і встановлення істини, і що існування таких обставин переважає принцип поваги до особистих свобод. Суд переконаний , що інший вид запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого і не убезпечить від ризиків скоєння іншого злочину чи ухилення його від суду і з цих підстав не підлягає задоволенню клопотання обвинуваченого про заміну запобіжного заходу на більш м`який у виді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 183, 331 КПК України,-

Ухвалив :

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про заміну йому запобіжного заходу на більш м`який у виді домашнього арешту відмовити.

Запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_6 продовжити до 11 жовтня 2018 року до 24 години.

Ухвала не оскаржується

СуддяОСОБА_1