Справа № 131/416/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2018 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000056 від 15.03.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, непрацюючого, освіта неповна середня, раніше судимого 30.03.2018 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком тривалістю 2 роки з покладенням обов1язків передбачених ст. 76 КК України,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, за умисний злочин, 30.03.2016 Іллінецьким районним судом Вінницької області по ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю два роки, маючи не зняту та не погашену судимість, в період іспитового терміну, повторно вчинив новий умисний злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 , 14.03.2018 близько 21:00 години, за добровільної згоди господарів знаходився в житловому будинку, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в АДРЕСА_2 , де спільно з ним вживали спиртні напої та після цього полягали спати.

15.03.2018 ОСОБА_4 , прокинувся близько 00 год. - 02 год. та вирішив йти додому, однак помітив на вікні однієї з кімнат житлового будинку мобільний телефон, після чого в останнього виник умисел на його викрадення.

Переконавшись, що ОСОБА_7 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , сплять в іншій кімнаті, достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 із підвіконня однієї з кімнат житлового будинку таємно викрав мобільний телефон марки NOKIA, моделі х3-00 та карту пам`яті «micro SD 2 Gb», які належать ОСОБА_6 , після чого залишив вказаний житловий будинок, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Згідно висновку товарознавчої експертизи № 1907/1908/18-21 від 20.03.2018 ринкова вартість мобільного телефону марки NOKIA, моделі х3-00 станом на 14.03.2018 складає 183 грн.; ринкова вартість карти пам`яті «micro SD 2 Gb» станом на 14.03.2018 складає 73 грн.;

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв матеріальної шкоди ОСОБА_6 на суму 256 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В даному кримінальному провадженні 28.09.2018 року між потерпілою та обвинуваченим укладено угоду про примирення відповідно до вимог ч. 1 ст. 468 КПК України, за умовами якої потерпіла та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_4 - за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді трьох місяців арешту.

Сторонам угоди зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, що у відповідності до ст. 473 КПК України є:

1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 393, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України;

2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Також сторонам угоди зрозумілі наслідки невиконання угоди, які визначені ст. 476 КПК України, якими є:

1) У разі не виконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

2) Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, розглядається в судовому засіданні за участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду.

3) Суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулась з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.

4) Ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку може бути оскаржена в апеляційному порядку.

5) Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 просить затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання та просить затвердити угоду про примирення.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення сторонами угоди про примирення від 28.09.2018 року є добровільним і не суперечить вимогам закону.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим.

Враховуючи вище викладене суд встановив, що вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення є доведеною та ніким не оспорюється, а тому за вчинений злочин він підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення від 28.09.2018 року, у виді 3 місяців арешту.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставинами суд визнає його щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Суд не бере до уваги зазначену в обвинувальному акті, як обтяжуючу обставину вчинення ОСОБА_4 злочину повторно, оскільки вказана обставина є кваліфікуючою ознакою складу злочину визначеного ч. 2 ст. 185 КК України.

У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», якщо підозрюваний чи обвинувачений у період відбування покарання за вчинене кримінальне правопорушення вчинив інше кримінальне правопорушення, у провадженні щодо якого у подальшому було укладено угоду, суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду, призначає узгоджену сторонами міру покарання, а остаточне покарання визначає, керуючись правилами статей 71, 72 КК.

За таких обставин, беручи до уваги, що вказаний злочин в провадженні по якому укладено угоду про примирення обвинувачений вчинив в період відбування покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком тривалістю 2 роки з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України призначеного йому вироком Іллінецького районного суду від 30.03.2016 року.

Відтак остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за сукупністю вироків у відповідності до ст. 71 КК України, частково приєднавши до покарання визначеного в угоді про примирення невідбуту частину покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 30.03.2016 року, визначивши його у виді позбавлення волі, що на думку суду буде відповідати меті покарання , визначеній ст. 50 КК України.

Матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням не завдано, цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід органами досудового слідства не обирався і підстав для його обрання судом не встановлено.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути 297,00 грн. витрат за проведення судово товарознавчої експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 474, 475 КПК України суд, -

ПРИСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 28 вересня 2018 року, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді трьох місяців арешту.

У відповідності до ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 30.03.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України та визначити його у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Стягнути зі ОСОБА_4 297,00 грн. витрат за проведення судово товарознавчої експертизи на користь держави.

Речовий доказ мобільний телефон марки NOKIA моделі х3-00,який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Іллінецького ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути власнику ОСОБА_6 .

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Іллінецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з особливостями, передбаченими ч. 3 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: