Провадження № 1-кп/161/868/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 20 вересня 2018 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

Судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку, кримінальні провадження, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000434, від 28.05.2018 року, та за №0000657, від 01.08.2018 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, із середньою освітою, пенсіонера, відповідно до ст.89 КК України такий, що немає судимості, -

за ч.1 ст.121; ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , 27.05.2018 року, близько 18.00 год., знаходячись за місцем проживання, в приміщенні буд. АДРЕСА_1 , під час сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом та керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій, наніс останньому близько 4-х ударів лопатою, яку взяв на подвір`ї, в область голови та лівої руки, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , згідно до висновку судово-медичного експерта за №468, від 18.07.2018 року, тілесні ушкодження у вигляді:

зламу тім`яної кістки справа, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя;

зламу лівої кістки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21-ї доби;

політравми у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, ран на скроневій та тім`яній ділянці голови справа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для її загоєння необхідний час більше 6-ти діб.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , 31.07.2018 року, близько 16.00 год., діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, через відчинене вікно, незаконно проник в буд. АДРЕСА_2 , де в приміщенні кухонної кімнати, з верхньої полички, що в холодильній камері таємно викрав грошові кошти в сумі 4 000 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаними з проникненням у житло, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.

З приводу інкримінованого йому даним вироком злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 дав показання про те, що дійсно він, у вказаний час, за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , під час суперечки із своїм сином потерпілим ОСОБА_5 , наніс йому лопатою, яку взяв на подвір`ї, кілька ударів в область голови та руки, чим спричинив зазначені в обвинуваченні тяжкі тілесні ушкодження. Свою винуватість у вчиненні даного злочину, визнає повністю та щиро розкаюється.

В судовому засіданні, допитаний у якості потерпілого ОСОБА_5 , повністю підтвердив обставини спричинення йому його батьком обвинуваченим ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, які той йому спричинив ударами лопатою по голові та лівій руці. Разом з тим, потерпілий ОСОБА_5 просив суд, суворо не карати його батька обвинуваченого ОСОБА_4 з яким він повністю примирився.

Таким чином, враховуючи, що ні потерпілий ОСОБА_5 , ні обвинувачений ОСОБА_4 , ні інші учасники судового провадження, не оспорюють зібрані під час досудового розслідування докази по обставинах вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, суд, у відповідності до положень, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, визнає їх дослідження в судовому засіданні, недоцільним.

З приводу інкримінованого йому даним вироком злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 дав показання про те, що дійсно він, у вказаний в обвинуваченні час, з метою знайдення недопалків цигарок, через відчинене вікно, проник у приміщення будинку, що по АДРЕСА_2 , де в кухонній кімнаті, з холодильної камери, викрав грошові кошти у сумі 4 000 грн., які він відразу повернув потерпілому ОСОБА_6 , після приїзду працівників поліції.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_4 , в частині його умислу направленого на проникнення в житло, які з його слів були направлені не на крадіжку коштів, суд до уваги не приймає, оскільки вважає їх надуманими, дані ОСОБА_4 з метою пом`якшити свою відповідальність за вчинений злочин і вони спростовуються показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , про те, що він 31.07.2018 року, у вечірній час, за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_2 , виявив викрадення належних йому грошових коштів у сумі 4 000 грн., які знаходились на верхній полиці у холодильній камері, про що було відомо його сусіду обвинуваченому ОСОБА_4 , який їх йому повернув відразу після приїзду працівників поліції.

Крім цього, потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що оскільки обвинувачений ОСОБА_4 не був його товаришем, досить рідко був у нього дома то він ніякого доступу до його житла не мав, мету проникнення обвинуваченого в будинок, яке він здійснив через вікно, вважає корисливою, з метою викрадення вказаних грошових коштів, оскільки про їх наявність ОСОБА_4 було відомо, так як він про це раніше йому казав.

Крім таких показань в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки, поєднаної з проникненням у житло, повністю підтверджується і зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в суді доказами, а саме:

Протоколами, відповідно:

прийняття заяви потерпілого ОСОБА_6 , від 01.08.2018 року про викрадення належних йому грошових коштів у сумі 4 000 грн.;

огляду місця події із фото таблицю до нього, від 01.08.2018 року, який був проведений за добровільної згоди потерпілого ОСОБА_6 , про що свідчить його заява, від 01.08.2018 року, яким зафіксовано огляд приміщення кухонної кімнати буд. АДРЕСА_2 , звідки були викрадені грошові кошти ОСОБА_6 ;

добровільної видачі потерпілим ОСОБА_6 грошових коштів у сумі 4 000 грн., які у нього були викрадені та які йому повернув обвинувачений ОСОБА_4 , які були оглянуті та приєднані до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів.;

проведення слідчого експерименту, від 16.08.2018 року, яким зафіксовано як обвинувачений ОСОБА_7 чітко та послідовно відтворює обставини викрадення ним грошових коштів у сумі 4 000 грн., за місцем проживання потерпілого ОСОБА_6 , по АДРЕСА_2 .

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 , дослідивши надані стороною обвинувачення письмові докази, які були досліджені в судовому засіданні, в їх сукупності, суд приходить до висновку про повну доведеність наявності у діях обвинуваченого ОСОБА_4 корисливого умислу, під час вчинення ним крадіжки чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, у відповідності до положень, передбачених ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії тяжких, дані про його особу, обставини які пом`якшують його покарання:
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме те, що він щиро розкаявся, активно сприяв у його розкритті, думку потерпілого ОСОБА_5 , який просив не позбавляти волі його батька обвинуваченого ОСОБА_4 ;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, добровільне відшкодування завданої шкоди, думку потерпілого ОСОБА_6 , який просив суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_4 та не позбавляти волі.
Разом з тим, приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні фактично свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав частково, то суд не враховує, вказані досудовим розслідуванням такі пом`якшуючі обставини як його щире каяття та активне сприяння у розкритті даного злочину.
Обставин, які обтяжують його покарання у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121 та ч.3 ст.185 КК України, досудовим розслідуванням не інкримінується.
Таким чином, приймаючи до уваги той факт, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому даним вироком злочинів, повністю доведена та встановлена в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що покарання йому слід призначити в межах санкцій Закону за яким він притягується до кримінальної відповідальності, на підставі ч.1 ст.70 КК України, у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи наведені по справі обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, те що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України у розкритті якого активно сприяв, повністю примирився з потерпілим ОСОБА_5 , який просив обвинуваченого суворо не карати, повністю, добровільно відшкодував завдані внаслідок вчинення крадіжки потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки, який просив не позбавляти волі ОСОБА_4 , який визнаний таким, що немає судимості, є пенсіонером, як особа характеризуються посередньо, досудову доповідь органу пробації, згідно якої виправлення та перевиховання останнього, можливе у суспільстві, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне звільнити його від відбування призначеного покарання, на підставі ст.75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування так і під час судових розглядів виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, не ухилявся від досудового розслідування та суду, покарання йому призначено із випробуванням, суд вважає обрання йому, до вступу вироку в законну силу, запобіжного заходу, недоцільним.

Керуючись ст.ст. 368; 369; 370; 371; 373; 374 КПК України / в редакції 2012 року/, суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати винним обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121 та ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання:

за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять)років;

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 3 (три) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього, передбачені ст.76 КК України, обов`язки, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази:
грошові кошти у сумі 4 000 (чотири тисячі) гривень, залишити за належністю їх власнику потерпілому ОСОБА_6 ;
металеву частину лопати із заламаним дерев`яним держаком знищити;
одяг та постіль, повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд Волинської області, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ОСОБА_1