Справа №1-1/11
Провадження №1/672/2/18
ПОСТАНОВА

про повернення справи на додаткове розслідування

25.07.2018 року Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:

Головуючого судді Сакенова Ю.К.

при секретарі Ратушняк Л.В.

за участю прокурора Дідуха Р.В.

за участю адвокатів Гавриленка Р.В., Лисинчука О.О.

підсудного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину передбаченому за ч.3 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Городоцьким районним судом Хмельницької області розглядається кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.3 ст.286 КК України.

Під час судового розгляду даної справи захисниками Гавриленко Р.В. та Лисинчуком О.О. в інтересах ОСОБА_1 заявлені клопотання про повернення справи на додаткове розслідування. Свої вимоги захисники мотивують тим, що при передачі справи від одного органу дізнання чи досудового слідства до іншого, направленні справи прокуророві чи до суду, а так само при передачі справи з одного суду до іншого речові докази передаються разом із справою, стаття 79 КПК України 1960 року (Далі КПК України).

Речові докази повинні бути оглянуті судом і пред`явлені учасникам судового розгляду, а коли це необхідно, - свідкам і експертам.

Огляд речових доказів, які не можна доставити в судове засідання, проводиться в разі необхідності на місці їх знаходження, стаття 313 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, речовими доказами у справі є автомобілі учасників ДТП «ГАЗ 24» та «ХЮНДАЙ», які відсутні в Городоцькому районному суді на зберіганні, що не дає можливості захисникам їх оглянути, а результати огляду використати в якості доказу невинуватості підсудного.

На даний час, місцезнаходження доказів невідоме, прокуратурою та слідством на момент розгляду справи у Городоцькому районному суді Хмельницької області, проігноровано вимоги статті 79, 313 КПК України, що свідчить про порушення права підсудного на захист.

Натомість, в матеріалах справи наданих до суду разом із обвинувальним актом, в довідці про рух кримінальної справи зазначено лише те, що автомобілі «ХЮНДАЙ» н.з. НОМЕР_1 та ГАЗ 24 д.н.з НОМЕР_2 передані на зберігання до Війтовецької роти ДПС, якої на даний час не існує, без зазначення посилання на відповідні аркуші справи, де підшито документи, які підтверджують здачу на зберігання майна.

Також обвинувальний висновок не відповідає вимогам ст.223 КПК України, оскільки не містить таких даних:

-не наведені доводи обвинуваченого зазначені ним на свій захист (лише скопійовано його покази);

-не зазначено результатів перевірки доводів обвинуваченого зазначених ним на свій захист (взагалі не зазначено жодних відомостей з даного питання та не перевірено покази ОСОБА_1 шляхом проведення експертизи траспортного засобу ГАЗ- 24, не встановлено місце зіткнення автомобілів та відповідність поведінки водія ГАЗ-24 встановленим Правилам дорожнього руху що також свідчить про однобічність проведення досудового слідства;

Відповідно до абз.4 Листа Верховного суду України від 26.05.2006 року №9-53 підставою для повернення справи на додаткове розслідування є посилання в обвинувальному висновку на відсутні в матеріалах справи докази, так у обвинувальному висновку зазначено як доказ експертизу від 26.03.2008 року за №41, проте жодного експертного дослідження із вказаною датою складення у матеріалах справи немає.

В протоколі про кожну слідчу дію повинні бути зазначені: місце і дата його складання: посади і прізвища осіб, що проводять дію; прізвища осіб, які брали участь у проведенні слідчої дії. адреси цих осіб; роз`яснення їх прав і обов`язків; зміст проведеної слідчої дії, час її початку і закінчення; всі істотні для справи обставини, виявлені при виконанні даної слідчої дії, стаття 85 КПК України.

В матеріалах справи є протоколи огляду транспортних засобів, допит свідків, обвинуваченого, які усі без винятку містять дефекти форми та дефекти змісту, що свідчить про порушення допущених слідчим та прокурором при проведенні досудового слідства та є прямим порушенням права на захист на підставі статті 85 КПК України.

У разі порушення кримінальної справи прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов`язані вручити копію відповідної постанови особі, щодо якої порушено справу, та потерпілому негайно. При неможливості негайного вручення копія постанови вручається не пізніше трьох діб з моменту її винесення, стаття 98-2 КПК України.

Постанова про порушення кримінальної справи від 23.12.2007 року ОСОБА_1 не вручена, що свідчить про не повідомлення його про розслідування відносно нього кримінальної справи, що є порушенням вимог стаття 98-2 КПК України.

У матеріалах справи відсутні жодні докази щодо належного виконання слідством вимог статті 98-2 КПК України, а суд в свою чергу не вправі підміняти собою повноваження органу слідства та прокуратури щодо вручення постави про порушення кримінальної справи.

Фактом того, що кримінальна справа порушена відносно ОСОБА_1 є постанова про допуск до участі в справі захисника від 26.02.2008 року (аркуш справи 140) де зазначено: «Допустити до участі захисника в справі порушеної відносно ОСОБА_1 по ст. 286 ч.3 КК України захисника Долгополова М.Д.». Крім того, про вказане додатково свідчить факт того, що всіх учасників ДТП крім ОСОБА_1 було визнано потерпілими ще до проведення експертизи, яка мала б встановити правомірність дій кожного з водіїв.

Протокол огляду місця ДТП не відповідає вимогам закону, оскільки не містить інших обставин, які б дали змогу відтворити уявну обстановку на місці події, не містить відомостей щодо зони дії знаків дорожнього руху, дефектів дорожнього покриття, відомостей про ТЗ обгін якого здійснював підсудний, відомості щодо місця зіткнення автомобілів.

З метою перевірки і уточнення результатів допиту свідка, потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого або даних, одержаних при провадженні огляду та інших слідчих дій, слідчий може виїхати на місце і в присутності понятих, а в необхідних випадках з участю спеціаліста, свідка, потерпілого і підозрюваного або обвинуваченого відтворити обстановку і умови, в яких ті чи інші події могли відбуватися в дійсності, стаття 194 КПК України.

Невиконання даної норми КПК за участю усіх водіїв та учасників ДТП, які здатні прийняти участь призвело до неповноти досудового розслідування, що є порушенням права на захист.

Таким чином, слідством проведено виключно одну слідчу дію на встановлення причин та обставин ДТП. а саме огляд місця події який відбувся одразу після вказаної пригоди, жодних інших слідчих дій крім допиту осіб яким по суті нічого не відомо проведено не було.

Обвинуваченому за його клопотанням слідчий може дозволити бути присутнім при проведенні експертом окремих досліджень і давати пояснення. Слідчий повинен ознайомити обвинуваченого з постановою про призначення експертизи і роз`яснити йому його права, встановлені цією статтею, про що складається протокол з додержанням вимог статті 85 КПК України.

У випадках, коли експертиза призначається до притягнення особи як обвинуваченого, правила цієї статті застосовуються до підозрюваного у вчиненні злочину, стаття 197 КПК України.

Авто-технічна експертиза призначена слідчим у справі на підставі вихідних даних, які є припущеннями слідчого, без повідомлення ОСОБА_1 про зміст запитань, що позбавило його права на законний захист своїх інтересів, можливість ставити власні питання для експерта та призвело до отримання слідчим неналежного доказу, а отже допущено порушення вимог статті 197 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.229 КПК України перевіривши справу з обвинувальним висновком, прокурор або його заступник приймає одне з таких рішень:

-затверджує обвинувальний висновок або складає новий обвинувальний висновок. Однак обвинувальний висновок від 16.05.2008 року підписаний не прокурором Волочиського району Ю.Б.Барановським, а з поміткою зам. невідомою особою без зазначення прізвища та посадових обов`язків, що є порушенням вимог зазначеної статті і викликає сумніви у дійсності даного документа.

Як відомо прокурору, суду, потерпілим та звичайно і підсудному, останній керував автомобілем який належав на праві власності потерпілому ОСОБА_2 , однак така обставина не знайшла свого відображення в обвинувальному висновку. Однак саме це дає підстави для прийняття рішення про притягнення до кримінальної відповідальності іншої особи - ОСОБА_2 за даним фактом, а також визначення його в якості відповідача за цивільними позовами, оскільки саме власник джерела підвищеної небезпеки несе відповідальність за шкоду заподіяну ним.

Існуюча конструкція обвинувального висновку є спотвореним відображенням дійсності, яка відбулась 23.12.2007 року, суттєво звужує право підсудного на розподіл відповідальності за наслідки, що настали, тягне за собою не законне покладення на нього одного цивільної відповідальності.

Для досягнення мети і приведення обвинувального висновку у відповідність до закону, прокурор зобов`язаний змінити обвинувальний висновок за змістом, зазначити власника автомобіля, умови його передачі ОСОБА_1 та звільнити або притягнути ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, роз`яснити права потерпілим з приводу відповідача за завдану шкоду, вжити заходи для встановлення вказаних обставин, зокрема провести очну ставку між вказаними особами.

Крім того, окремої уваги суду потребує надання правової оцінки дій слідчого та здійснених ним порушень під час досудового розслідування, зокрема згідно постанови про допуск захисника до участі в справі, захисника Долгополова М.Д. до участі у справі було залучено лише 26 лютого 2008 року, проте зі змісту самої постанови слідує, що ОСОБА_1 ще 21 січня 2008 року подавав клопотання про залучення адвоката при роз`ясненні йому права на захист. Таким чином, слідчим протиправно, впродовж місяця не було долучено адвоката Долгополова М.Д. до участі у справі, що в свою чергу є порушенням права особи на захист.

Також, слідчим відділу розслідування ДТП при УМВС України в Хмельницькій області капітаном поліції Мазур Ю.Я. під час здійснення розслідування вказаної справи порушено право на захист, оскільки зі змісту матеріалів кримінальної справи вбачається, що 26 лютого 2008 року під час хворобливого стану ОСОБА_1 , слідчим винесено постанову про притягнення його як обвинуваченого у вказаній справі, допитано у якості обвинуваченого, допитано у якості обвинуваченого без захисника.

Також, 26 лютого 2008 року постановою про зупинення досудового слідства, досудове слідство у справі №3/5124 зупинено, підставою для зупинення слідчим зазначено, що обвинувачений ОСОБА_1 знаходиться на лікуванні та самостійно рухатися не може, а тому проведення слідчих дій на даний момент неможливо.

Слід зазначити, що на момент здійснення всіх процесуальних дій 26.02.2008 року він також знаходився на лікуванні, не міг брати участь у слідчих та процесуальних діях, належним чином давати покази, усвідомлювати пред`явлення обвинувачення, підписки про невиїзд та реалізувати своє право на захист.

Вказане підтверджується, самою постановою слідчого від 26.02.2008 року про зупинення досудового слідства, де слідчий визнав неможливість проведення дій у даній справі та довідкою Волочиської районної лікарні Хмельницької області від 21.02.2008 року за №323. де зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані після оперативного втручання та самостійно рухатися не має змоги.

Також, при розгляді даного клопотання захисники просять суд надати правову оцінку зазначення слідчим у постанові про обрання міри запобіжного заходу підписки про невиїзд від 26.02.2008 року, що ОСОБА_1 обвинувачується у скоєнні не тяжкого та необережного злочину. Крім того, зі змісту самого тексту підписки про невиїзд вбачається, що ОСОБА_1 у разі порушення взятого на нього зобов`язання, підписка про невиїзд буде замінена в порядку ст. 147 КПК України (вказана стаття регулює відсторонення обвинуваченого від посади), вказаний факт свідчить, що слідчим під час досудового слідства не було повідомлено обвинуваченому про його права та правову процедуру, що до нього застосовується.

Крім того питання про передачу справи з одного районного (міського), міжрайонного (окружного) суду до іншого чи з одного військового суду гарнізону до іншого в межах Автономної Республіки Крим, однієї області, міст Києва і Севастополя, одного військового регіону чи Військово-Морських Сил вирішується головою відповідно Верховного суду Автономної Республіки Крим, обласного, Київського і Севастопольського міських судів, головою військового суду регіону, Військово-Морських Сил.

Передача в цих випадках справи з одного суду до іншого допускається лише до початку її розгляду в судовому засіданні, стаття 38 КПК України.

Як вбачається з ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області від 24.10.2016 року в справі №1/671/1/2016, справа до розгляду Волочиського суду надійшла 21.05.2008 року, а як свідчать матеріали справи суддею в справі винесено постанову про обрання запобіжного заходу, що свідчить про те, що справа розпочата Волочиським судом.

Із змісту ухвали апеляційного суду та виходячи з підписів суддів, які її винесли, питання про передачу справи головою обласного суду не вирішено, що свідчить про незаконність провадження у справі, яке відкрито на підставі не того рішення органу, який не наділений правом приймати таке. Таким чином розгляд справи Городоцьким судом не відповідає вимогами закону та є таким що порушує вимоги статті 38 КПК України. На підставі наведеного просять задовольнити їх клопотання.

Прокурор заявив, що в задоволенні зазначених клопотань захисників слід відмовити, оскільки кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.3 ст.286 КК України розслідувана та направлена до суду згідно вимог КПК України. Що стосується місця знаходження речових доказів по справі то прокуратурою на даний час проводяться відповідні заходи для вирішення цього питання.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.3 ст.286 КК України слід повернути на додаткове розслідування з таких підстав.

Відповідно до п.8, 9 Постанови ПВС України від 11.02.2005 року №2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства.

Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК ( 1001-05 ) не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).

Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Між тим органом досудового слідства вимоги КПК України почались порушуватись відразу після винесення постанови від 23.12.2007 року про порушення кримінальної справи.

Так відповідно до ч.3 ст.98 КПК України якщо на момент порушення кримінальної справи встановлено особу, яка вчинила злочин, кримінальну справу має бути порушено щодо цієї особи, однак справу порушено по факту ДТП, хоча у самій постанові про порушення кримінальної справи зазначено, що ДТП сталась внаслідок виїзду водія ОСОБА_3 на смугу зустрічного руху.

У разі порушення кримінальної справи прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов`язані вручити копію відповідної постанови особі, щодо якої порушено справу, та потерпілому негайно. При неможливості негайного вручення копія постанови вручається не пізніше трьох діб з моменту її винесення,стаття 98-2 КПК України.

Постанова про порушення кримінальної справи від 23.12.2007 року ОСОБА_1 не вручена, що свідчить про не повідомлення його про розслідування відносно нього кримінальної справи, що є порушенням вимог стаття 98-2 КПК України.

26.02.2008 року слідчим порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.286 КК України за тією ж фабулою справи що зазначена і в постанові про порушення кримінальної справи від 23.12.2007 року по факту ДТП, що свідчить що у слідства ще станом на 23.12.2007 року були всі підстави для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 , однак цього не було зроблено.

Далі слідчим 27.12.2007 року ОСОБА_1 у приміщенні лікарні було допитано як свідка з підстав вчинення ним ДТП, що в подальшому лягло в основу пред`явленого йому обвинувачення.

В протоколі про кожну слідчу дію повинні бути зазначені: місце і дата його складання: посади і прізвища осіб, що проводять дію; прізвища осіб, які брали участь у проведенні слідчої дії. адреси цих осіб; роз`яснення їх прав і обов`язків; зміст проведеної слідчої дії, час її початку і закінчення; всі істотні для справи обставини, виявлені при виконанні даної слідчої дії (стаття 85 КПК 1960 року).

В матеріалах справи є протоколи огляду транспортних засобів, допит свідків, обвинуваченого, які усі без винятку містять дефекти форми та дефекти змісту, що свідчить про порушення допущених слідчим та прокурором при проведенні досудового слідства та є прямим порушенням права на захист на підставі статті 85 КПК України.

24.12.2007 року слідчим по справі призначено судово-токсилогічну експертизу, яку виконано 25.12.2007 року.

У період з 24.12.2007 року по 20.02.2008 року слідчим по справі призначено шість судово-медичних експертиз, які проведено до 11.04.2008 року.

25.12.2008 року слідчим по справі призначено авто-товарознавчу експертизу, яку проведено 06.03.2008 року.

22.02.2008 року слідчим по справ призначено експертизу технічного стану автомобіля, яку проведено 20.03.2008 року.

02.04.2008 року слідчим по справі призначено авто-технічну експертизу, яку проведено 10.04.2008 року.

Між тим ОСОБА_1 з постановами про призначення зазначених експертиз ознайомлений тільки 15.04.2008 року де слідчий роз`яснює йому права передбачені ст.197 КПК України, а саме:

1) заявити відвід експертові;

2) просити про призначення експерта з числа вказаних ним осіб;

3) просити про постановку перед експертизою додаткових питань;

4) давати пояснення експертові;

5) пред`являти додаткові документи;

6) ознайомлюватися з матеріалами експертизи і висновком експерта після закінчення експертизи;

7) заявляти клопотання про призначення нової або додаткової експертизи.

8) з дозволу особи, що проводила дізнання, слідчого бути присутнім при провадження експертом досліджень та давати пояснення експерту.

Тобто ОСОБА_1 роз`яснювались його права які він має перед проведення експертиз, коли зазначені експертизи вже були проведені і ОСОБА_1 фактично був позбавлений прав, які йому роз`яснювались слідчим.

26.02.2008 року слідчим винесено постанову про допуск до участі у справі захисника в якій зазначено, що 21.01.2008 року при роз`ясненні ОСОБА_1 права на захист, він попросив в якості захисника Долгополова М.Д., якого йому було надано більш як за місяць. Між тим у матеріалах справи відсутній процесуальний документ про роз`яснення ОСОБА_1 21.01.2008 року права на захист і не зазначено у зв`язку із якою процесуальною дією це робилось, так як справа відносно нього порушена лише 26.02.2008 року.

26.02.2008 року ОСОБА_1 було пред`явлено обвинувачення за ч.3 ст.286 КК України, обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд де зазначено, що у разі порушення ним даного зобов`язання зазначений запобіжний захід в порядку ст.147 КПК України (Відсторонення обвинуваченого від посади) буде замінений більш суворою мірою запобіжного заходу.

І в цей же день слідчим винесена постанова про зупинення досудового слідства у зв`язку із неможливістю проведення слідчих дій за хворобою ОСОБА_1 .

15.04.2008 року ОСОБА_1 пред`явлено обвинувачення за ч.3 ст.286 КК України відповідно до якого зіткнення транспортних засобів «ГАЗ 24» та «ХЮНДАЙ» відбулось на смузі зустрічного руху, між тим згідно схеми ДТП гальмівний шлях автомобіля «ГАЗ 24» закінчується на узбіччі дороги, теж зображено і на фото таблиці до схеми ДТП. Після гальмування автомобіль «ГАЗ 24» понесло вправо між тим справність його гальмівної системи досудовим слідством не досліджувалась. Також згідно реєстраційних документів власником автомобіля «ХЮНДАЙ» є ОСОБА_4 , який передав керування транспортним засобом ОСОБА_1 і який на момент зіткнення також знаходився у зазначеному автомобілі, однак дана обставина не відображена у пред`явленому ОСОБА_1 обвинуваченні, хоча має суттєве значення для вирішення питання щодо відшкодування шкоди потерпілим, оскільки відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Крім того в обвинуваченні зазначено, що порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вчиненням ДТП, смертю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , між тим внаслідок ДТП інші потерпілі теж отримали середньої тяжкості та легкі тілесні ушкодження, проте чи перебуває спричинення потерпілим цих тілесних ушкоджень в прямому причинному зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 ДТП в обвинуваченні не зазначено, що порушує право потерпілих на відшкодування шкоди.

Також протокол огляду місця ДТП проведений без участі водіїв вищевказаних транспортних засобів і в подальшому в ході досудового слідства додатковий огляд за їх участю не проводився. На схемі ДТП не відображені дорожні знаки, що знаходяться по ходу руху вищевказаних транспортних засобів, що робить її не повною, яка не дає у повній мірі оцінити дорожню обстановку під час ДТП.

Відповідно до ч.2 ст.79 КПК України при передачі справи від одного органу дізнання чи досудового слідства до іншого, направленні справи прокуророві чи до суду, а так само при передачі справи з одного суду до іншого речові докази передаються разом із справою.

Речові докази повинні бути оглянуті судом і пред`явлені учасникам судового розгляду, а коли це необхідно, - свідкам і експертам.

Огляд речових доказів, які не можна доставити в судове засідання, проводиться в разі необхідності на місці їх знаходження, стаття 313 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, речовими доказами у справі є автомобілі учасників ДТП «ГАЗ 24» та «ХЮНДАЙ», які не передані разом із справою до Городоцького районного суду і місце їх знаходження на даний час невідоме ні суду ні стороні обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.229 КПК України перевіривши справу з обвинувальним висновком, прокурор або його заступник приймає одне з таких рішень:

-затверджує обвинувальний висновок або складає новий обвинувальний висновок. Однак обвинувальний висновок від 16.05.2008 року підписаний не прокурором Волочиського району Ю.Б.Барановським, а з поміткою зам. невідомою особою без зазначення прізвища, що є порушенням вимог зазначеної статті і викликає сумніви у дійсності даного документа.

Також у обвинувальному висновку зазначено як доказ експертизу від 26.03.2008 року за №41а, проте у матеріалах справи значиться експертиза за таким номером тільки від 20.03.2008 року.

Таким чином суд вважає, що вищевказані факти, що свідчать про неповноту та неправильність досудового слідства, що призвели до порушення права обвинуваченого на захист, не можуть бути усунені в судовому засіданні, що стало підставою для повернення справи на додаткове розслідування.

Керуючись ст. 281 КПК України

ПОСТАНОВИВ

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченому за ч.3 ст.286 КК України з підстав неповноти та неправильності досудового слідства повернути керівнику Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області для організації проведення досудового слідства.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Апеляційного суду Хмельницької області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя