Провадження № 1-кс/761/423/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника потерпілих ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 29.06.2017 про закриття кримінального провадження № 420 121 100 000 000 87 від 26.11.2012,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга потерпілих у кримінальному провадженні № 420 121 100 000 000 87 від 26.11.2012 за ч. 2 ст. 364, ч.1, 2 ст. 367 КК України ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на рішення слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 29.06.2017 про закриття вказаного кримінального провадження.

Як вважають потерпілі, вказане рішення прийнято без проведення повного та всебічного розслідування, не з`ясовані суттєві обставини, які впливають на результати розслідування, крім того, не усунуті протиріччя у показаннях допитаних під час розслідування службових осіб Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України тощо.
У зв`язку з цим заявники просили скасувати постанову про закриття кримінального провадження, а справу направити для здійснення подальшого досудового розслідування.
Потерпілі під час розгляду скарги наполягали на скасуванні оскарженої постанови з підстав, наведених ними у скарзі.

Слідчий ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду, до суду не прибув, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляді скарги.

Заслухавши доводи потерпілих, дослідивши матеріали кримінального провадження № 420 121 100 000 000 87 від 26.11.2012 за ч. 2 ст. 364, ч.1, 2 ст. 367 КК України, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

У силу ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий, керівник органу досудового розслідування зобов`язані неухильно додержуватися вимог КПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК на слідчого покладений обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, частиною 5 статті 110 КПК визначено, що постанова слідчого, як форма процесуального рішення, має містити мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Таким чином, законним процесуальне рішення може визнаватись у разі його відповідності вищевказаним вимогам.

Попри зазначене, рішення слідчого від 29.06.2017 про закриття кримінального провадження № 420 121 100 000 000 87 прийняте всупереч наведеним вимогам.

Як свідчать матеріали досудового розслідування, заяви та протоколи допитів потерпілих, останні вважають, що внаслідок злочинного невиконання службовими особами Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України покладених на них службових обов`язків, безконтрольною діяльністю кредитних спілок «Спілка пенсіонерів України», «Тринадцята зарплатня», «Бізнеспартнерство», «Профі-Центр 2004», «Духовність», «Добробут» та ТОВ «Кінгз Кепітал» потерпілим та іншим вкладникам спричинена істотна майнова шкода.
Діяльність суб`єктів фінансового ринку регулюється Законами України «Про кредитні спілки», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Положенням про застосування Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України заходів впливу тощо.
Розділом VII Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачені підстави та види заходів впливу у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг.
Відповідно ст. 39 цього Закону у разі порушення законодавчих актів уповноважений орган обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.
Статтею 40 названого Закону уповноваженому органу надається право застосовувати низку заходів впливу - зобов`язання порушника вжити заходів для усунення порушення; вимога скликання позачергових зборів учасників фінансової установи; накладення штрафів; тимчасове зупинення або анулювання ліцензії на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг; відсторонення керівництва від управління фінансовою установою та призначення тимчасової адміністрації;затвердження плану відновлення фінансової стабільності фінансової установи; порушення питання про ліквідацію установи.
Положенням про застосування Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України заходів впливу передбачений порядок застосування відповідних заходів реагування на виявлені порушення у діяльності суб`єктів ринку фінпослуг.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 364, ч.1, 2 ст. 367 КК України, якими встановлена кримінальна відповідальність за вчинення злочинів у сфері службової діяльності.
Отже, під час розслідування підлягали встановленню обсяг службових обов`язків та повноважень кожного з членів та керівників Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України (далі Держфінпослуг) щодо здійснення контрольних, наглядових функцій за суб`єктами ринку фінансових послуг, у тому числі кредитними спілками.
Також необхідним було з`ясування періодів, коли у діяльності кожної окремо з вказаних кредитних спілок виникли обставини, що могли свідчити про ризик невиконання ними свої фінансових зобов`язань, а також подальший розвиток цих обставин та його наслідки, наявність та/або можливість Держфінпослуг мати відповідну інформацію.
Слідству необхідно було зібрати максимально повні дані за конкретні проміжки часу щодо проведених Держфінпослуг перевірок діяльності вищезазначених кредитних спілок, виявлених перевірками або отриманих з інших джерел відомостей про порушення у їх діяльності вимог чинного на той час законодавства.
У подальшому, шляхом співставлення та об`єктивного аналізу отриманої інформації необхідно було встановити, наскільки ефективно реалізовувались наглядові функції Держфінпослуг, чи наявний причинно-наслідковий зв`язок між негативними наслідками роботи певних кредитних спілок у вигляді неможливості повернення ними своїм вкладникам грошових коштів, та діяльністю конкретних службових осіб Держфінпослуг.
У той же час, постанова про закриття кримінального провадження ґрунтується на цитуванні положень нормативних актів та показань допитаних свідків, не має при цьому відповідного аналізу та обґрунтованих висновків.
Кримінальна справа містить матеріали перевірок деяких кредитних спілок, проведених працівниками вказаного державного органу, однак не з`ясовані причини тривалого незастосування ефективних заходів впливу, зокрема, до КС «Тринадцята зарплатня», КС «Спілка пенсіонерів України»; причини вжиття однотипних, неефективних заходів після встановлення систематичного невиконання керівниками вказаних та інших кредитних спілок попередніх вимог Держфінпослуг.
Слідчий суддя також погоджується з доводами потерпілих, що службові особи Держфінпослуг допитані слідчим формально, без будь-якого наміру встановити обставини, що підлягають доказуванню, надані цими особами показання не піддані перевірці та критичній оцінці і фактично прийняті слідчим як правдиві.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження ґрунтується на рішенні Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.03.2011, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог потерпілих щодо визнання протиправною бездіяльності Держфінпослуг.
У той же час, у силу ст. 90 КПК преюдиціальне значення для кримінального провадження мають лише рішення судів, яким встановлено порушення прав людини і основоположних свобод.
Отже, використання вказаного судового рішення як підтвердження певного факту не відповідає кримінальному процесуальному закону.
З матеріалів досудового розслідування вбачаються ознаки, що слідчий ОСОБА_7 не є об`єктивним.

Так, вказаний слідчий, не прийнявши усіх можливих заходів для отримання належних та допустимих доказів, однобічно провівши розслідування, закрив провадження.

Зазначене може свідчити, що слідчий наперед дійшов передчасного висновку про відсутність у діянні складу злочину, тобто був упереджений щодо результатів досудового розслідування.

Сукупність зазначеного приводить до висновку про незаконність постанови про закриття кримінального провадження, що має наслідком її скасування.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст. 9, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 29.06.2017 про закриття кримінального провадження № 420 121 100 000 000 87 від 26.11.2012 за ч. 2 ст. 364, ч.1, 2 ст. 367 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1