ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 р.
м. Київ

Справа № 520/4663/15-к

Провадження № 51-705 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного
кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря
судового засіданні ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу судді Апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2016 року в частині повернення їх апеляційних скарг у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 .

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2016 року ОСОБА_9 засуджено за 4 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.
Цивільний позов потерплої ОСОБА_10 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 1 205 100 грн.
Арешт майна, вилученого у ОСОБА_9 під час обшуку за місцем її проживання у кв. АДРЕСА_1 , що було визнане речовими доказами та передано на відповідальне зберігання до складських приміщень ПП «Ніка» та ПП «Клест», залишено без зміни для забезпечення наступної конфіскації майна, яке є її власністю.
На вирок суду першої інстанції обвинуваченою ОСОБА_9 , захисником ОСОБА_11 , потерпілою ОСОБА_10 , а також ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були подані апеляційні скарги.
Ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2016 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_11 , потерпілої ОСОБА_10 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2016 року.
Цією ж ухвалою судді повернуто апеляційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2016 року щодо ОСОБА_9 .
Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційній скарзі ОСОБА_7 , не погоджуючись із ухвалою судді апеляційної інстанції в частині повернення його апеляційної скарги у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 , через істотне порушення кримінального процесуального закону, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги ОСОБА_7 мотивує тим, що суд апеляційної інстанції, не дотримуючись вимог кримінального процесуального закону, порушив його права, безпідставно повернув апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції, з тих підстав, що він не є особою, яка має право на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду.
ОСОБА_8 у касаційній скарзі, доводи якої є аналогічними доводам касаційної скарги ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу судді апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор та захисник підтримали касаційні скарги.
Мотиви Суду
Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.
За змістом ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізоване.
Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.
Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому процесі.
Положенням п. 26 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що учасниками судового провадження є сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, представник персоналу органу пробації, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, а також інші особи, за клопотанням або скаргою яких у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється судове провадження.
Відповідно до вимог ч. 1 п.п. 9-2, 10 ст. 393 КПК України право на апеляційне оскарження має фізична або юридична особа у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду; третя особа у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію та інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.
Крім того, право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не погоджуючись із вироком суду щодо ОСОБА_9 в частині арешту майна, подали апеляційні скарги, з наведенням у них відповідних доводів. Крім того, у своїх апеляційних скаргах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зазначали про залишення без розгляду судом першої інстанції їх клопотання про знаття арешту з майна, яке є їх власністю по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_9 .
Суддя-доповідач апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ст. 398 КПК України, відкриваючи апеляційне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченої, захисника та потерпілої, разом із тим прийняв рішення про повернення апеляційних скарг ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Суд уважає, що ухвала судді апеляційного суду в частині повернення апеляційних скаргОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не відповідає вимогам кримінального процесуального закону та постановлена без урахування висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 13 липня 2017 року № 5-117кс(15)17 та від 14 вересня 2017 року № 5-162кс(15)17.
Тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України ухвала судді апеляційної інстанції в частині повернення апеляційних скарг підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суд має врахувати наведене в цій постанові та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року, Суд
постановив:
Касаційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу судді Апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2016 року в частині повернення апеляційних скарг ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 скасувати і призначити новий розгляд провадження в цій частині у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3