Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/407/2018 Справа № 641/1227/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0000467 від 23.02.2018 р., за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загорбатьє Житковичського району Гомельської області, громадянина України, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, розлученого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 27.05.2010 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 191 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. Штраф сплачено відповідно до квитанції № 3225.713.1 від 30.08.2010;
- 12.10.2011 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75,76 КК України, звільнений від відбування покарання строком на 2 роки;
- 22.10.2012 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 286, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі з додатковою мірою покарання у виді 2 років позбавлення права керувати транспортними засобами. Згідно ухвали Первомайського районного суду Харківської області від 22.02.2016 року, на підставі ЗУ «Про зарахування строку покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України» зараховано строк попереднього ув`язнення. Звільнений 04.05.2016 року з Первомайської ВК Харківської області № 117, у зв`язку з відбуттям строку покарання,-
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи засуджений вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.10.2011 року, за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання строком на 2 роки. Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.10.2012 року, ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до зазначеного покарання, частково приєднано невідбуте ним покарання, у виді 6 місяців позбавлення волі, за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.10.2011 та остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22.02.2016 року строк попереднього ув`язнення перерахований один день за два дні позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України. В період з 22.06.2013 по 04.05.2016 ОСОБА_3 відбув покарання у Первомайській випраній колонії № 117, звільнений за відбуттям строку покарання. 04.05.2016 розпочався строк відбування додаткового покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, який закінчився 03.05.2018.
20.05.2016 ОСОБА_3 , в приміщенні Слобідського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції під підпис ознайомився з порядком та умовами відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, йому роз`яснено про обов`язок додержуватись встановлених, порядку і умов відбування покарання, відповідно до закону, також ОСОБА_3 був попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 389 КК України.
ОСОБА_3 , 10.10.2017 року, приблизно о 09 годині 20 хвилин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, будучи проінформований про позбавлення права керування транспортними засобами та про правові наслідки порушення умов та порядку відбування покарання, з метою ухилення від відбування покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, маючи реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язки та ігноруючи вимогу закону в цій частині, протиправно здійснював керування вантажним автомобілем КАМАЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому рухався по майдану Захисників у м. Харкові, поблизу будинку 2-А. У процесі керування даним автомобілем ОСОБА_3 скоїв порушення правил дорожнього руху (п. 22.3. г. ПДР України), за що був зупинений працівниками УПП м. Харкова та, у подальшому, притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, визнав та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), при цьому пояснив, що будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання, відбуваючи покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, керував автомобілем, порушив правила дорожнього руху та був зупинений працівниками поліції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв ухилення від позбавлення права займатися певною діяльністю особою, засудженою до цього виду покарання, тобто скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 389 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує пом`якшуючу та обтяжуючу покарання обставини, а також бере до уваги, що обвинувачений за останнім місцем відбування покарання, згідно характеристики, наданої з Первомайської ВК № 117 - характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 389 КК України, відносяться до категорії невеликої тяжкості злочинів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що покарання у виді обмеження волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження ним нових злочинів.
Зважаючи на те, що 04.05.2016 року розпочався строк відбування додаткового покарання обвинуваченим ОСОБА_3 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 2 роки, який закінчився 03.05.2018 року, тобто, станом на 11.07.2018 року ОСОБА_3 повністю відбув додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, в зв`язку з чим, в суду відсутні підстави для застосування положень ст. 71 КК України.
Згідно ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.02.2018 року, на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ДАІ МВС УВС м. Харкова 20.04.2002 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Долю документів, вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Цивільний позов відсутній.
Судові витрати відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_3 , не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.02.2018 року, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ДАІ МВС УВС м. Харкова 20.04.2002 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ДАІ МВС УВС м. Харкова 20.04.2002 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться в матеріалах справи № 641/1227/18, провадження 1-кп/641/407/2018 повернути ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1