Справа № 487/6116/18
Провадження № 1-кс/487/2996/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2018 року слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 31.08.2016 року про закриття кримінального провадження №0004759, -

ВСТАНОВИВ:
17.09.2018 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 , яка мотивована тим, що 31.08.2016 року слідчим СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 було прийнято передчасне, необґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження, яке 16.10.2014 року внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0004759 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Вважаючи, що постанову винесено слідчим не обґрунтовано, без повного та всебічного з`ясування усіх обставин провадження, заявник просить її скасувати. Також просила поновити строк на оскарження вказаної постанови, оскільки її не повідомили про закриття кримінального провадження. Крім того просила зобов`язати орган досудового розслідування визнати її потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Заявник скарги та її захисник скаргу підтримали, надали пояснення аналогічні змісту скарги. Просили про задоволення скарги.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на обґрунтованість постанови слідчого. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0004759, суд дійшов наступних висновків.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на оскарження постанови слідчого, слідчий суддя вважає, що воно обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що вказаної постанови їй не направлялась.
Далі, судом встановлено, що 16.10.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0004759 внесено відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 115 КК України, а саме: 15.10.2014 року приблизно о 23 годині 50 хвилин в приміщенні квартири АДРЕСА_1 виявлений труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без зовнішніх ознак насильницької смерті.

Згідно висновку експерта №2435 від 06.01.2015 року смерть ОСОБА_7 настала внаслідок токсичної дії етанолу.

12.05.2015 року слідчим СВ Заводського РА ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

27.05.2015 року виконувачем обов`язків прокурора Заводського району міста Миколаєва ОСОБА_8 вищевказану постанову слідчого скасовано.
31.08.2016 року слідчим СВ Заводського РА ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.
Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані.
Із матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчим СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області не було вжито всіх можливих заходів для проведення всебічного, повного та неупередженого розслідування.
Так, із протоколу огляду трупа ОСОБА_7 слідчий суддя встановив, що оглядом встановлено, що «в правой локтевой ямке имеется точечная ранка след инъекции в области которой имеется бледно-синюшный кровоподтек». Натомість, у висновку експерта № 2435 від 06.01.2015 р. зазначено, що лівій ліктьовій ямці слабко виражений ніби то помітний синець на фоні якого є крапкова ранка.

Також слідчим взагалі не ставилось перед експертом питання щодо дослідження виявленої крапкової ранки.

Проте зазначені розбіжності слідчим в ході досудового розслідування не усунуті.

Крім того, 30.10.2014 року слідчим ОСОБА_6 було надано доручення на проведення слідчих (розшукових) дій, яке виконано не в повному обсязі.

Зазначене свідчить, що слідчим не повно та не всебічно досліджено обставини кримінального провадження, а тому скарга ОСОБА_3 в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, вимога про зобов`язання орган досудового розслідування Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області визнати ОСОБА_3 потерпілою - задоволенню не підлягає як передчасно заявлена, оскільки остання не зверталась до слідчого із відповідною заявою, як це передбачено ст. 55 КПК України.

З наведених підстав скаргу ОСОБА_3 належить задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Поновити строк на оскарження постанови слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 31.08.2016 року про закриття кримінального провадження № 0004759 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Постанову слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 від 31.08.2016 року про закриття кримінального провадження № 0004759 - скасувати.

В задоволення скарги в частині про зобов`язання орган досудового розслідування Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області визнати ОСОБА_3 потерпілою відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1