Справа №:755/6914/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
"08" травня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004482 від 07.05.2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю: м. Києва, українцю, громадянину України, з професійно-технічною освітою, неодруженому, непрацюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
в с т а н о в и в:

08 травня 2018 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .
Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .
Клопотання обґрунтоване тим, що 06.05.2018 року приблизно о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_6 та невстановлена досудовим слідством особа, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились поблизу жилого будинку за адресою: м. Київ, вул. Бойченка, 2/6, де помітили незнайомого їм раніше ОСОБА_7 , який рухався пішохідною доріжкою між будинками в напрямку Дарницького бульвару в м. Києві.
В подальшому, у вказаних осіб виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення особистого майна потерпілого ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна, а саме майна, що знаходилось у потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та невстановлена досудовим слідством особа, рухаючись слідом за потерпілим по пішохідній доріжці, підійшли до останнього, після чого взяли його за руки, та застосовуючи фізичну силу відвели ОСОБА_7 з пішохідної доріжки на протилежну сторону вул. Бойченка до зелених насаджень на погано освітлену місцевість.
В подальшому, ОСОБА_6 , шляхом ривка вирвав з рук потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон «Хуавей», вартістю 5800 гривень, всередині якого знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Водафон», вартістю 25 гривень з залишком коштів на рахунку в сумі 13 гривень, та ключі від квартири, що не мають матеріальної цінності, після чого передав їх невстановленій досудовим слідством особі. В цей же час
ОСОБА_6 , утримуючи потерпілого за ліву руку, шляхом ривка зірвав з лівої руки наручний годинник «Касіо», заявленою вартістю 4000 гривень. В подальшому, маючи на меті подолати опір зі сторони потерпілого.
ОСОБА_6 , та невстановлена досудовим слідством особа почергово нанесли ОСОБА_7 кілька ударів руками в область голови,чим завдали фізичного болю.
В подальшому ОСОБА_6 та невстановлена досудовим слідством особа, утримуючи при собі майно, яке вони відкрито викрали у потерпілого ОСОБА_7 , кинулись втікати, проте на перехресті вул..Бойченка та Дарницького бульвару ОСОБА_6 був затриманий потерпілим та випадковим перехожим, а невстановлена досудовим слідством особа з місця вчинення злочину зникла.
Всього своїми злочинними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, ОСОБА_6 та невстановлена досудовим слідством особа завдали ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 9838 гривень.
У діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.186 КК України.
06 травня 2018 року о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України відразу після вчинення кримінального правопорушення.

07 травня 2018 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, доводи прокурора, який обґрунтував клопотання та зазначив обставини які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, приходить до наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
З матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до шести років, враховуючи дані про особу підозрюваного, який не працює, неодружений, раніше не судимий, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.
Крім того, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав визначати розмір застави підозрюваному, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, який пов`язаний із застосуванням насильства.
Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194, КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0004482 від 07.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮУ.

Встановити строк тримання під вартою ОСОБА_6 не більше 60 днів з моменту його затримання до 04 липня 2018 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя: