Номер провадження: 11-сс/785/1058/18
Номер справи місцевого суду: 505/1357/18, 1-кс/505/1357/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 червня 2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

встановив

Оскарженою ухвалою у рамках кримінального провадження №0000433 від 04.04.2018 року було задоволено клопотання слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про застосування відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишневе Білогорського р-ну Кримської обл., громадянина України, не працевлаштованого, вдівця, інваліда армії 2-ї групи, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимого,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, до 30.07.2018 року, в УВП ОСІ №21 УДПтСУ в Одеській області.

Окрім цього, ухвалою слідчого судді визначено заставу у розмірі 60 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 105 720 (сто п`ять тисяч сімсот двадцять) грн.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 08.05.2018 року о 14 годині 15 хвилин та 31.05.2018 року близько 13 години 00 хвилин, знаходячись за адресою: Одеська область, м. Подільськ, вул. Подільська, біля магазину «Євгеній», збув ОСОБА_10 чотири паперові згортки, всередині яких знаходився наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, за що ОСОБА_10 сплатив останньому грошові кошти в сумі по 400 гривень за кожні два пакети, після чого добровільно видав працівникам поліції придбані у ОСОБА_8 паперові згортки.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що враховуючи, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, його стан здоров`я, спосіб вчинення злочину, відсутність усталених соціальних зв`язків, прокурором надано достатньо доказів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 слідчим суддею встановлено не було.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , діючий в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , не погоджуючись з постановленою слідчим суддею ухвалою, вказав, що вважає її незаконною з наступних підстав:

- підозра у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення є необґрунтованою, оскільки немає доказів того, що саме підозрюваний збував наркотичну речовину 08.05.2018 року та 31.05.2018 року;

- при постановленні ухвали слідчий суддя не вказав на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а ті ризики, які вказані в клопотанні, є не мотивованими;

- слідчим суддею не було врахованого того, що підозрюваний має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується; має серйозні проблеми зі здоров`ям, які унеможливлюють його перебування під вартою; є інвалідом 2-ї групи та, як наслідок, не було обґрунтовано неможливості застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Посилаючись на викладене вище, захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту без використання електронного засобу контролю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п. 4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів судового провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави саме у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 105 720 грн.

Апеляційний суд не в змозі погодитись з доводами сторони захисту про те, що слідчим суддею не було враховано того, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину є необґрунтованою з огляду на наступні обставини.

Відповідно до §. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК і зазначена підозра на даній стадії ґрунтується на отриманих органом досудового розслідування доказах, які наявні у матеріалах та долучені до клопотання, а саме: протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 25.05.2018 року (а.с. 11-12); протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 31.05.2018 року (а.с. 18-21); висновком експерта №954-Х від 22.05.2018 року (а.с. 22-23) та протоколом обшуку від 31.05.2018 року (а.с. 29-37).

На підставі зазначеного, апеляційний суд вважає, що надані прокурором докази, які містяться в матеріалах провадження доводять на даній стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, про що вірно зазначено в ухвалі, тому апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді в цій частині.

Твердження сторони захисту про те, що при постановленні ухвали слідчий суддя не вказав на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає слушними, оскільки дійсно, як вбачається зі змісту мотивувальної частини ухвали (а.с. 56, зворотна сторона та 57), слідчий суддя при постановленні ухвали не зазначив ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які, на його думку, є доведеними слідчим та прокурором, вказавши лише, що ризики є доведеними під час розгляду провадження.

Однак, разом з тим, як вбачається зі змісту клопотання (а.с. 2-3) та доданих до нього матеріалів, прокурором та слідчим булло повністю доведено існування ризиків того, що підозрюваний:

- може вдатися до спроб переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі понад 6 років; є не працевлаштованим та характеризується посередньо, що свідчить про імовірність уникнення останнім передбаченої відповідальності;

- може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про його повторну противоправну поведінку, небажання ставати на шлях виправлення та ігнорування й неповагу до вимог кримінального закону.

Таким чином, вказана обставина не може бути підставою для скасування загалом законного рішення суду, прийнятого на підставі доведених слідчим та прокурором в клопотанні та доданих до нього матеріалах ризиків.

Окрім цього, апеляційний суд приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що підозрюваний має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, однак зазначена обставина не зменшує наявності зазначених вище ризиків.

Також, слушними видаються твердження захисника про те, що підозрюваний має ряд хронічних захворювань і проблеми зі здоров`ям та є інвалідом 2-ї групи, однак, вказані обставини не свідчать про неможливість утримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

На додаток, в судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 зазначив, що не може надати суду документи, підтверджуючі неможливість утримання підозрюваного під вартою та такі документи не містяться в матеріалах справи.

Інших даних, які вказують на неможливість обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стороною захисту надано не було і апеляційним судом не встановлено.

При цьому апеляційний суд вважає належним рішення в частині визначення розміру застави, який з урахуванням усіх в сукупності обставин вчиненого правопорушення, його тяжкості та май нового стану підозрюваного, є належним та достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та особи самого підозрюваного, наявності існуючих ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає законним та обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 із визначенням застави у розмірі 105 720 грн., а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 червня 2018 року, якою у рамках кримінального провадження №0000433 від 04.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, було задоволено клопотання слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 строком до 30.07.2018 року із визначенням застави у розмірі 105 720 грн. - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4