Провадження № 1-кп/679/79/2018
Справа № 679/961/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000193 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кам`янка Черкаської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, пенсіонерки, вдови, інваліда 3 групи, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 грубо порушуючи вимоги ст.ст.1,7 Закону України № 61/95 ВР від 15.02.1995 "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори", в період часу з квітня по липень 2018 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, на земельній ділянці, яка перебуває у її користуванні, та розташована поруч із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:003:0658, що в м. Нетішин Хмельницької області, незаконно, а саме без належного дозволу, вирощувала коноплі, з метою доведення їх до стадії дозрівання, для особистих потреб, без мети збуту.

11 липня 2018 року, приблизно о 16 год. 00 хв., працівниками поліції на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні ОСОБА_5 , та знаходиться поруч із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:003:0658, що в м. Нетішин Хмельницької області, було виявлено та в подальшому вилучено незаконне вирощування рослин роду конопель в кількості 51 рослини, які згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 8.6-0839:18 від 19 липня 2018 року, відноситься до рослин роду конопель, що містять в своєму складі психоактивну речовину - тетрагідроканабінол (канабінол, канабідіол).

Таким чином, ОСОБА_5 , незаконно вирощувала коноплі в кількості 51 рослини, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.310 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, не оспорюючи обставин, які викладені вище.

24.07.2018 у вказаному кримінальному провадженні №0000193 від 03.07.2018 між начальником Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрюваною ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання ОСОБА_5 винуватості у скоєнні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

Згідно із умовами угоди обвинувачена ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, що ставилися їй у вину, а також сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 310 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 гривень).

Під час судового засідання прокурор підтримала угоду з обвинуваченою про визнання винуватості, просила суд її затвердити та пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним і вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 також підтримала угоду про визнання винуватості і просила її затвердити. При цьому пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним, вона цілком розуміє права, передбаченні п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 і ч. 4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000193, дії обвинуваченої ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст.310 КК України. Дані діяння відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона беззастережно визнала себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Прокурор та захисник також розуміють наслідки затвердження даної угод, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

За таких обставин, суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості..

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, є щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, позитивні характеризуючі дані, стан здоров`я.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченої суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не лише тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. При цьому, за наявності сукупності вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та з урахуванням особи винної, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.310 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 гривень).

Також при призначенні покарання суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно із ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню із засудженої.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 24 липня 2018 року між начальником Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.310 КК України і призначити їй покарання, з застосуванням ст. 69 КК України - у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 гривень).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 858,00 гривні документально підтверджених витрат на залучення експерта.

Речові докази :

- 51 кущ рослини конопель, які поміщено в 4 поліетиленові мішки білого кольору знищити;

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Головуючий: ОСОБА_1