Справа № 761/7686/17
Провадження № 1-кп/761/534/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду під час підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 220 150 000 000 004 05 щодо обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володимирівка Волноваського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч.3 ст. 109 КК України,

в с т а н о в и в:
В провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.109 КК України.

Прокурор просив призначити справу до розгляду, уважаючи, що обвинувальний акт складено у відповідності до вимог КПК, підстави для закриття провадження відсутні, за територіальністю провадження підлягає розгляду Шевченківським районним судом м. Києва.

Захисник не заперечував проти призначення судового розгляду.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку сторони обвинувачення та сторони захисту дійшов наступного висновку.

Так, у відповідності з ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Згідно з зазначеною нормою закону обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1)фактичних обставин кримінального правопорушення;

2)правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»);

3) формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого

злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Визначаючи основні терміни КПК, у пункті 13 частини першої статті З законодавець виклав загальне, незалежно від стадій кримінального провадження, поняття обвинувачення, яким є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Втім, вказаний акт не відповідає вимогам закону з тих підстав, що у ньому у формулюванні обвинувачення міститься пряме посилання на докази. Зокрема формулювання обвинувачення містить посилання на висновок експерта згідно якого у тексті промови ОСОБА_5 наявні висловлювання, що містять публічні заклики до припинення існування чинної влади в Україні, боротьби проти неї, застосування всіх можливостей заради зміни діючої влади, що загалом може сприяти можливості насильницької зміни чи поваленню конституційного ладу, захопленню державної влади в Україні, а також підтверджено, що на відеозверненні з назвою «Брифінг генерал-майора СБУ перешедшего на сторону ДНР» та на фотокартці з особової справи ОСОБА_5 зображена одна і та ж особа.

Отже, стороні обвинувачення необхідно звернути увагу, що пряме посилання на докази зміст яких міститься у формулюванні обвинувачення - є порушенням загальних засад кримінального провадження: принципу верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступу до правосуддя та інших, що у сукупності може ставити під сумнів законність будь-якого вироку, що буде постановлений за наслідками розгляду кримінального провадження на підставі складеного обвинувального вироку у такий спосіб.

Вказане є суттєвим порушенням міжнародних стандартів у галузі судочинства, які послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд.

Так, відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частини 2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч. 1 ст.11 Загальної декларації прав людини, кожен кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зазначені висновки містяться у рішенні Верховного Суду України від 03.03.2016 року у справі № 5-347 кс15.

Підсумовуючи вищевикладене, з метою недопущення порушення загальних засад кримінального провадження, стандартів практики Європейського суду з прав людини, стороні обвинувачення слід усунути вказані недоліки, привести у відповідність обвинувальний акт у відповідності до вимог законодавства.

За таких умов, суд вважає, що перевірений обвинувальний акт підлягає безумовному поверненню прокурору без обговорення питання про можливе використання прокурором в наступному під час судового розгляду можливостей, які надає прокурору стаття 338 КПК України, оскільки закон дозволяє прокурору змінити обвинувачення в суді не для виправлення описок, граматичних помилок, неузгодженості окремих частин тексту обвинувального акта, а виключно для зміни правової кваліфікацї та/або обсягу обвинувачення і тільки за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 314, 369 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 220 150 000 000 004 05 від 14.12.2015 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст.28, ч.3 ст. 109 КК України повернути прокурору відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 05.07.2018 о 8.00 годині

Суддя: