Єдиний унікальний номер 234/8816/18
Номер провадження 11-сс/775/240/2018

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 18 червня 2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 18 червня 2018 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Мотивуючи вказане рішення, слідчий суддя зазначає про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_7 та вказує на наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України. Вважає, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать досягнення мети, визначеної ст. 177 КПК України.

На вказане рішення захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити слідчому у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказує, що матеріали провадження не містять достатніх доказів, які б свідчили про обґрунтованість пред`явленої підозри. Ризики не доведені. Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, під час досудового розслідування належним чином виконував свої процесуальні обов`язки. В порушення ст. 178 КПК України слідчий суддя не прийняв документи, що слугували підтвердженням репутації підозрюваного.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При обранні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри за ч. 2 ст. 121 КК України, доведеність ризиків передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України та належним чином оцінив вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого злочину, тяжкість покарання, що йому загрожує, а також його сімейний, майновий стан, стан здоров`я та репутацію.

Колегія суддів зазначає, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу, а тому наявність на даному етапі лише пояснень свідка ОСОБА_8 , який прямо вказав на причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого злочину не свідчіть про необґрунтованість підозри.

Крім того, вказаний свідок надав вичерпні пояснення під час допиту та слідчого експерименту щодо обставин злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , тому доводи захисника про відсутність вагомих доказів не є слушними.

Що стосується відсутності доказів про намір підозрюваного переховуватись від поліції та суду, то з огляду на вимоги ст. 177 КПК України, умисел на здійснення дій наведених у цій нормі не підлягає доказуванню під час обрання запобіжного заходу, оскільки метою запобіжного заходу є запобігання спробам вчинити певні діти, а не покарання за вже вчинені.

Колегія суддів вважає, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, може вчиняти спроби щодо переховування від поліції та суду. Відсутність таких дій до повідомлення про підозру не свідчить про неможливість їх вчинення в подальшому.

Крім того, зважаючи, що наявні у справі докази в істотній мірі ґрунтуються на показаннях свідків, підозрюваний дійсно, з метою подальшого ухилення від кримінальної відповідальності, може вживати дій спрямовані на їх вмовляння, залякування, погрози чи взагалі застосувати насильство.

Таким чином, суд прийшов до обґрунтованого висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід в повному обсязі здатен забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків та запобігти ризикам передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому наявність позитивної характеристики з місця роботи та посередньої з місця мешкання, а також міцність соціальних зв`язків підозрюваного, в даному випадку не може бути підставою для застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки жодним чином не перешкодить підозрюваному вчинити вищенаведених дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 370 КПК України. Підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 18 червня 2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді