УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю заявника - ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого СВ прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від 07.06.2018 року про закриття кримінального провадження в частині кримінального правопорушення №0000602 від 01.08.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 365 ч. 2, 125 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого другого СВ прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від 07.06.2018 року про закриття кримінального провадження в частині кримінального правопорушення №0000602 від 01.08.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 365 ч. 2, 125 ч. 1 КК України, згідно якої просить скасувати зазначену постанову.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є незаконною та необґрунтованою, оскільки під час проведення досудового розслідування не були перевірені всі обставини, необхідні для повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування, не виконано необхідні слідчі та процесуальні дії з метою встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні заявник підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначивши, що відносно співробітника міліції ОСОБА_6 07.06.2018 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження, а матеріали досудового розслідування в іншій частині, направлені до Іллічівської місцевої прокуратури для організації подальшого досудового розслідування.

Матеріали кримінального провадження № 0000602 від 01.08.2017 року на неодноразові запити суду органом досудового розслідування не надано.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме прокурор та слідчий мали забезпечити особисту явку та подання доказів на спростування доводів, викладених у скарзі.

Ненадання прокурором та слідчим матеріалів закритого кримінального провадження для дослідження під час судового розгляду скарги є фактично невикористання цими суб`єктами права довести безпідставність тверджень заявника про незаконність оскаржуваної постанови.

Тому з урахуванням наданих заявником матеріалів, з метою дотримання передбачених законом скорочених строків розгляду скарги, суд ухвалив рішення про здійснення судового розгляду за відсутності матеріалів закритого кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зазначені вимоги КПК України слідчим виконано не в повному обсязі, а тому рішення слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним.

Під час судового розгляду прокурор та слідчий не спростували доводи заявника про те, що в процесі досудового розслідування не були перевірені всі обставини, необхідні для повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування, не виконано необхідні слідчі та процесуальні дії з метою встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Не усунуто розбіжності щодо отриманих ОСОБА_3 тілесних ушкоджень. Також, слідчим не усунуті розбіжності у показах ОСОБА_3 та ОСОБА_6 щодо наміру тримання останнім ОСОБА_3 за руку під час нанесення йому тілесних ушкоджень.

Обов`язковість проведення таких слідчих дій обумовлена самим завданням кримінального провадження.

Таким чином слідчим, в порушення вимог ст. ст. 9, 92-94 КПК України, не були проведені всі необхідні слідчі дії для повного і всебічного висвітлення обставин кримінального правопорушення, а тому рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно та підлягає скасуванню.

За таких обставин вважаю, що постанова старшого слідчого другого СВ прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від 07.06.2018 року про закриття кримінального провадження в частині кримінального правопорушення №0000602 від 01.08.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 365 ч. 2, 125 ч. 1 КК України, підлягає скасуванню з наведених підстав.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 22, 25, 303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого СВ прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від 07.06.2018 року про закриття кримінального провадження в частині кримінального правопорушення №0000602 від 01.08.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 365 ч. 2, 125 ч. 1 КК України задовольнити.

Постанову старшого слідчого другого СВ прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від 07.06.2018 року про закриття кримінального провадження в частині кримінального правопорушення №0000602 від 01.08.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 365 ч. 2, 125 ч. 1 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

05.09.2018