справа № 489/4796/18
кримінальне провадження
№1-кс/489/1852/18
УХВАЛА
Іменем України

08 серпня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:
слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна
встановив:
Слідчим відділом Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003050 від 01.08.2018, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 01.08.2018 близько 02 год. 00 хв., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, разом зі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи на березі річки Інгул, на відстані 133 метри від будинку № 2-А по вул. 2 Набережній в м. Миколаєві, маючи корисливий умисел направлений на вчинення розбійного нападу, з послідуючим умисним позбавленням життя потерпілої, з метою заволодіння її майном, взяв металевий предмет (невстановлений в ході досудового розслідування), який він порахував зручним та маючим достатні вражаючі властивості для використання в якості знаряддя злочину.

В подальшому ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на заподіяння ОСОБА_10 смерті та заволодіння її майном, свідомо допускаючи та бажаючи настання смерті потерпілої від спричинених ним тілесних ушкоджень, утримуючи металевий предмет наніс удари в область голови останньої, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, фрагментарного перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливу під тверду мозкову оболонку та крововиливів у під павутинний простір правої та лівої півкуль головного мозку. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 померла на місці злочину.

Після чого усвідомлюючи, що своїми протиправними діями він вчинив умисне вбивство ОСОБА_10 , продовжуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , заволоділи майном належним потерпілій ОСОБА_10 , а саме золотим ланцюжком, золотою каблучкою, золотою сережкою, жіночим кварцовим годинником, мобільним телефоном «Samsung J5».

03.08.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

В ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: мобільний телефон «iPhone X», imei: НОМЕР_1 , темно синього кольору, сім-картку мобільного оператору «Lifecell» № НОМЕР_2 , пластиковий чохол чорного кольору, банківську картку Альфа-Банку № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_11 , запальничку чорно-золотистого кольору, ключ від автомобілю «Фольксваген Туарег», ключ від квартири за адресою: АДРЕСА_1 , брелок з логотипом «Фольксваген», брелок у вигляді патрону.

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у вигляді речей, які були вилучені в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 від 03.08.2018.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначила, що вказані речі зберегли на собі сліди вчинення злочину, інформацію про скоєне кримінальне правопорушення та можливу причетність до вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 . Крім того, як пояснила слідчий із мобільним телефон, яким користувався підозрюваний, не проведено усіх необхідних слідчих дій.

Вислухавши слідчого, підозрюваного та захисника, які проти задоволення клопотання заперечували з підстав того, майно на яке просить накласти арешт слідчий не має жодного доказового значення для кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на вищезазначені обставини, надані докази в їх сукупності, а також на те, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно у вигляді мобільного телефону «iPhone X», imei: НОМЕР_1 , темно синього кольору та сім-картку мобільного оператору «Lifecell» № НОМЕР_2 , оскільки є достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, слідчий суддя з метою забезпечення збереження речових доказів, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для накладення арешту на вищезазначене майно.
Що стосується накладення арешту на пластиковий чохол чорного кольору, банківську картку Альфа-Банку № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_11 , запальничку чорно-золотистого кольору, ключа від квартири за адресою: АДРЕСА_1 , ключа від автомобілю «Фольксваген Туарег», брелоку з логотипом «Фольксваген», брелоку у вигляді патрону, то в цій частині в накладені арешту необхідно відмовити, оскільки слідчим як стороною кримінального провадження не доведено можливість використання зазначеного майна як доказу у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя -

постановив:
Клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 від 03.08.2018, а саме мобільний телефон «iPhone X», imei: НОМЕР_1 , темно синього кольору, сім-картку мобільного оператору «Lifecell» № НОМЕР_2 .

Накладення відповідно до цієї ухвали арешту здійснити з тимчасовим позбавленням можливості відчужувати, користуватись та розпоряджатись вказаними майном до скасування арешту майна у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим та може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1