ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2018 року

м. Київ
справа № 694/1330/16-к

провадження № 51-323км17
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000616, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого у тому АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 Кримінального кодексу України (далі КК),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК,
за касаційною скаргою прокурора, яка брала участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, на вирок Тальнівського районного суду Черкаської області від 16 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 20 вересня 2017 року щодо ОСОБА_7 .
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Тальнівського районного суду Черкаської області від 16 червня 2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Апеляційний суд Черкаської області ухвалою від 20 вересня 2017 року вирок щодо ОСОБА_7 залишив без зміни.
ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 10 червня 2016 року близько 21:00, перебуваючи в будинку за місцем свого проживання, під час конфлікту зі співмешканкою ОСОБА_8 , що раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою заподіяння смерті останній вихопив з її правої руки кухонний ніж, яким умисно завдав потерпілій ударів у життєво важливі органи, а саме одного удару в область грудей та одного удару в живіт, а потім не менше семи ударів у шию, в результаті чого заподіяв ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, які в момент заподіяння були небезпечними для життя. Внаслідок колото-різаної рани шиї з ушкодженням великих судин, м`язів шиї та гортані, що ускладнилося гострою крововтратою, протягом 3 хвилин настала смерть потерпілої.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

На обґрунтування доводів щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення й особі обвинуваченого через м`якість прокурор посилається на те, що:
- суди першої та апеляційної інстанцій не дотрималися вимог статей 50, 65 КК при призначенні обвинуваченому покарання;
- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про призначення ОСОБА_7 близького до мінімального розміру покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 115 КК, та що саме такий розмір покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження вчинення ним нових злочинів, при цьому не навів у судовому рішенні достатніх обставин для призначення саме такого строку покарання;
- суд залишив поза увагою те, що вчинений обвинуваченим злочин належить до особливо тяжких злочинів проти життя людини, а санкцією ч. 1 ст. 115 КК передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років;
- суди не врахували: що обвинувачений не визнав вину під час досудового розслідування та судового розгляду провадження і намагався переконати слідство та суд, що він не мав умислу на позбавлення життя потерпілої і перевищив межі необхідної оборони; відсутність розкаяння у вчиненому злочині, що свідчить про байдуже ставлення ОСОБА_7 до своїх дій;
- суди не врахували обставин вчинення правопорушення і поведінки обвинуваченого, який завдав ножем потерпілій ударів у життєво важливі органи тіла, від яких протягом 3 хвилин настала її смерть, а наслідки вчинених дій ОСОБА_7 приховував протягом 3 днів;
- не враховано достатньо даних про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання і тимчасового ув`язнення, перебуває на обліку в лікаря-нарколога;
- суд не навів мотивів, у зв`язку з чим, за наявності обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину щодо особи похилого віку, ОСОБА_7 призначено покарання, наближене до мінімального розміру, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 115 КК.
З приводу істотного порушення вимог кримінального процесуального закону прокурор вказує на те, що апеляційний суд:
- при перегляді вироку суду першої інстанції не дотримався вимог ст.419 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), оскільки не дослідив і не проаналізував усіх доводів апеляційної скарги прокурора, не дав їм належної оцінки, не навів мотивів і підстав відхилення апеляційної скарги, не зазначив доказів на спростування доводів скарги, чим порушив процесуальний закон;
- послався на ті ж обставини, що і суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання, зазначивши про належне виконання судом вимог статей 65, 66, 67 КК і обґрунтованість призначення покарання;
- безпідставно погодився з висновками суду першої інстанції щодо виду і розміру призначеного ОСОБА_7 покарання, чим істотно порушив вимоги статей 370, 413, 414 КПК, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні:
- прокурор підтримав вимоги поданої касаційної скарги та просив їх задовольнити;
- захисник просив залишити судові рішення без зміни.
Засуджений ОСОБА_7 просив розглянути кримінальне провадження без його участі, про що зазначив у своїй розписці від 17 травня 2018 року.
Мотиви Суду
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, за обставин, установлених судом, прокурор у касаційній скарзі не оскаржує.
Доводи прокурора щодо істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого через м`якість Суд, ураховуючи надані матеріали кримінального провадження, не може взяти до уваги як обґрунтовані з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як убачається із вироку, при призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував:
- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК є особливо тяжким злочином;
- обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину щодо особи похилого віку;
- відсутність пом`якшуючих покарання обставин;
- перебування ОСОБА_7 на обліку в лікаря-нарколога.
Водночас суд також врахував дані про особу ОСОБА_7 , який:
- в силу ст. 89 КК раніше не судимий;
- посередньо характеризується за місцем проживання та тимчасового ув`язнення, на обліку в лікаряпсихіатра не перебуває (т. 2, а. п. 3338);

- є особою пенсійного віку, має інвалідність 3 групи (т. 3, а. п. 1).

Саме з урахуванням зазначених обставин у їх сукупності суд дійшов висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого не можливі без ізоляції від суспільства, тому призначив покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст.115 КК. При цьому суд зазначив, що саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нового злочину.
За таких обставин доводи касаційної скарги прокурора щодо недотримання судом при призначенні покарання положень статей 50, 65 КК не заслуговують на увагу.
Апеляційний суд, розглядаючи апеляційну скаргу прокурора в частині призначеного обвинуваченому покарання, також дійшов переконливого висновку про те, що призначене ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому не знайшов підстав для задоволення скарги прокурора щодо погіршення становища обвинуваченого та збільшення йому розміру покарання.

Наведені прокурором в апеляційній скарзі доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, належним чином перевірено й спростовано.
Під час дослідження матеріалів кримінального провадження встановлено, що апеляційний розгляд кримінального провадження проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Ухвала відповідає вимогам ст. 419 КПК. Тому твердження у скарзі щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли б перешкодити суду апеляційної інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, є безпідставними.
Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій та вважає, що з урахуванням обставин провадження, наслідків вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, його пенсійного віку, стану здоров`я призначене ОСОБА_7 покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того Суд бере до уваги заяву потерпілої ОСОБА_9 , у якій вона зазначає свою думку щодо покарання, при призначенні якого покладається на розсуд суду (т. 1, а. п. 73).
При цьому доводи у скарзі прокурора щодо неврахування судами невизнання обвинуваченим своєї вини, намагання останнього переконати слідство і суд, що він не мав умислу на позбавлення життя потерпілої, та перевищив межі необхідної оборони, в цілому не спростовують правильності висновків суду в частині призначеного покарання, оскільки невизнання вини є правом обвинуваченого і не свідчить про наявність обтяжуючої обставини.
З огляду на вищезазначене відсутні обґрунтовані підстави для задоволення скарги прокурора та скасування судових рішень щодо ОСОБА_7 .
Керуючись статтями 369, 433, 434, 436, 441, 442 КПК, п. 15 Перехідних положень КПК, пунктами 4, 6 параграфа 3 розділу 4 Закону України від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII, Суд
ухвалив:
Вирок Тальнівського районного суду Черкаської області від 16 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 20 вересня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_10 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3