печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання директора ТОВ «Сканкод Систкмз» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 квітня 2018 року у справі №757/15417/18-к в рамках кримінального провадження № 0002137, -
В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання, подане в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, накладеного серед іншого на грошові кошти ТОВ «СКАНКОД СИСТЕМЗ» (), які розміщені на рахунках: № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , відкритих у банківській установі АТ «Райфайзен Банк Аваль» (МФО 380805), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лєскова, 9; № НОМЕР_3 , відкритому у банківській установі ПАТ «Альфа-Банк» (МФО 300346), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 квітня 2018 року у справі №757/15417/18-к в рамках кримінального провадження № 0002137.

Обґрунтовуючи подане клопотання представник власника майна зазначає, що в такому заході забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відсутня потреба на даний час, оскільки, жодним чином не доведено, що майно ТОВ «СКАНКОД СИСТЕМЗ», а саме грошові кошти, розміщені на його рахунках є об`єктом вчинення злочину, а також, відсутній процесуальний статус вказаного товариства або його посадових осіб з яким закон пов`язує таке обмеження вільного права володіння, а отже і такий захід забезпечення кримінального провадження не відповідає його меті.

В судове засідання представник володільця майна адвокат ОСОБА_4 не з`явився, через канцелярію суду надавши заяву, в якій клопотання підтримав та просив розглядати за його відсутності.

Прокурор, за клопотанням якого накладено арешт в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, що у відповідності з положеннями ст. 174 КПК України не створює процесуальних перешкод у формі неможливості розгляду вказаного клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002137 від 01.07.2017 за ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 квітня 2018 року у справі № 757/15417/18-к в рамках вказаного кримінального провадження серед іншого накладено арешт на грошові кошти ТОВ «СКАНКОД СИСТЕМЗ» (), які розміщені на рахунках: № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , відкритих у банківській установі АТ «Райфайзен Банк Аваль» (МФО 380805), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лєскова, 9; № НОМЕР_3 , відкритому у банківській установі ПАТ «Альфа-Банк» (МФО 300346), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Десятинна, 4/6.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів кримінального провадження, посадовим особам ТОВ «СКАНКОД СИСТЕМЗ» в порядку ст. 1, 42 ч. 1, 111 ч. 3, 276 ч. 1, 278 КПК України не було повідомлено про підозру, так само, як і відсутні докази того, що грошові кошти на рахунках товариства є предметом кримінального правопорушення.

У відповідності зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Натомість, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали від 03 квітня 2018 року про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Накладаючи арешт на кошти, які знаходяться на вказаних розрахункових рахунках слідчий суддя виходив з того, що вони є предметом кримінального правопорушення, а тому визнав доцільним, з метою забезпечення зберігання речових доказів, арештувати грошові кошти, які знаходяться на вказаних розрахункових рахунках вказаної юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 цього Кодексу арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В той же час, з часу здійснення вказаного заходу орган досудового розслідування не здійснив інших процесуальних та слідчих дій, спрямованих на встановлення дійсних обставин вчинення кримінальних правопорушень, за ознаками яких здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні.

При цьому слід зазначити про те, що застосований захід фактично обмежив діяльність третьої особи, без визначення розміру збитків.

Проте, заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі такі як, арешт майна, не можуть бути надмірними, та не можуть завдавати шкоди підприємницькій діяльності.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши зміст фабули кримінального правопорушення, в ході досудового розслідування якого накладено арешт на спірні грошові кошти, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність його скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,16,132,170-174,309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 квітня 2018 року у справі №757/15417/18-к на грошові кошти ТОВ «СКАНКОД СИСТЕМЗ» (), які розміщені на рахунках: № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , відкритих у банківській установі АТ «Райфайзен Банк Аваль» (МФО 380805), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лєскова, 9; № НОМЕР_3 , відкритому у банківській установі ПАТ «Альфа-Банк» (МФО 300346), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Десятинна, 4/6.
Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 10 год. 40 хв. 30 травня 2018 року.
Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1