Справа № 405/3417/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2018 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим та на бездіяльність посадових осіб прокуратури Кіровоградської області,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернулися зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, в якій просять скасувати постанову від 21.05.2018 року старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 . Зобов`язати посадових осіб прокуратури Кіровоградської області, повноважних на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000048 вчинити процесуальні та слідчі дії, в тому числі: допитати ОСОБА_3 , в якості потерпілого; призначити судово-медичну експертизу; повідомити винним особам про підозру; допитати винних осіб в якості підозрюваних; закінчити досудове розслідування, ознайомити потерпілого та підозрюваних з матеріалами досудового розслідування; скласти обвинувальний акт та звернутися з ним до суду.
На обґрунтування скарги зазначили, що 04 квітня 2018 року, за фактами викладеними в заяві захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про вчинення посадовими особами Новоукраїнського ВП ГУ НП в Кіровоградській області, внесено відомості до ЄРДР за №0000048, щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України. 14.05.2018 року адвокат звернувся в інтересах ОСОБА_3 із заявою про його залучення до вказаного кримінального провадження як потерпілого, разом з тим, 21.05.2018 року постановою слідчого ОСОБА_6 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, у зв`язку з відсутністю даних, які б свідчили про завдання йому кримінальним правопорушенням шкоди (моральної, фізичної чи матеріальної). Вважають вказану постанову незаконною та передчасною, оскільки слідчою не проведено допиту ОСОБА_7 та не проведено судово-медичного обстеження. Крім того, адвокатом звертається увага, що затримання, доставлення та утримання у відділі поліції ОСОБА_3 , здійснені з порушенням умов, які визначають порядок затримання і позбавлення волі. Вказаними протиправними діями працівників поліції, які підпадають в тому числі, під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України ОСОБА_3 безсумнівно завдано моральної, фізичної та майнової шкоди. Проте, слідчим ОСОБА_6 вказані обставини не прийнято до уваги, юридичної оцінки не дано. Більш того, адвокат зазначає, що ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.04.2018 року зобов`язано посадових осіб прокуратури Кіровоградської області провести дослідження фактів застосування до ОСОБА_3 насилля посадовими особами Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області, проте дослідження вказаних фактів не проведено.
ОСОБА_3 та його адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, при цьому зазначив, що в ході розслідування допитано працівників, які затримували ОСОБА_3 , працівників ІТТ, СІЗО, інформації про отримання ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди не отримано. Просив відмовити в задоволені скарги.

Заслухавши заявника та його адвоката, прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР 04.04.2018 року за № 0000048 щодо протиправних дій службових осіб Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області, які перевищуючи свої службові та владні повноваження, незаконно затримали ОСОБА_3 , позбавили його волі, катували та примушували давати показання у кримінальному провадженні №0000264, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч.1 ст.127 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 від 21.05.2018 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000048 від 04.04.2018 року. В постанові зазначено, що будь-яких доказів, речей та документів, які б підтвердили і свідчили про заподіяння кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 моральної, фізичної або матеріальної шкоди не надано. Крім того, зазначено, що у заяві адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 містяться доводи, які спростовуються доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України зміст мотивувальної частини постанови слідчого повинен містити відомості про обставини, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Проте, слідчим у постанові не наведено, якими саме доказами спростовуються доводи адвоката Потреби в інтересах ОСОБА_7 в заяві про визнання його потерпілим та чим саме підтверджується, що відсутні об`єктивні дані, що свідчать про відсутність завдання Яцині шкоди (моральної, фізичної чи матеріальної).

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Згідно ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, зокрема рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що постанова про відмову у визнанні потерпілим має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі очевидні та достатні підстави, з яких вбачається, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів потерпілого як учасника кримінального провадження.

Разом з цим, слідчим при прийнятті оскаржуваної постанови зазначених вимог закону не дотримано.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_8 від 19.04.2018 року зобов`язано посадових осіб Кіровоградської області провести дослідження фактів, викладених в заяві ОСОБА_3 щодо застосування відносно нього насилля працівниками Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області.

Крім цього, слідчий суддя зазначає, що слідчим у постанові від 21.05.2018 року не надано оцінку про завдання моральної шкоди ОСОБА_3 , більш того, слідчим не розмежовано та не встановлено, чи була завдана шкода ОСОБА_3 з моменту фактичного затримання останнього до моменту складення протоколу про затримання особи, у постанові про відмову у визнанні потерпілим вживаються лише загальні визначення, а тому вказані обставини необхідно враховувати слідчому у даному кримінальному провадженні та проаналізувати під час прийняття процесуальних рішень.

Більш того, слідчий суддя зазначає, що оскільки у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_3 не допитаний в якості свідка, що, крім іншого, надало б змогу встановити, чи є підстави у останнього бути потерпілим, на підставі цього приходить до висновку, що постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 є передчасною та при відсутності його показань, може свідчити про порушення його прав, у зв`язку з чим, підлягає скасуванню.
Системний аналіз наведених положень закону та змісту оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без дотримання вимог КПК України та не вмотивована належним чином, а тому підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про зобов`язання посадових осіб прокуратури Кіровоградської області допитати ОСОБА_3 в якості потерпілого та вчинення інших слідчих (розшукових) дій у вказаному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги в цій частині виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Кримінальним процесуальним Кодексом України не передбачено постановлення окремого процесуального рішення щодо визнання особи потерпілою, частиною 5 ст.55 КПК України вимагається винесення вмотивованої постанови лише у разі відмови у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена до суду.

Крім того, відповідно до узагальнення Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» визначено, що за умови скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим слідчим суддям доцільно в резолютивній частині формулювати рішення лише про таке скасування.

Враховуючи викладене, скарга ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 в його інтересах, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

скаргу ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим та на бездіяльність посадових осіб прокуратури Кіровоградської області - задовольнити частково.
Скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 від 21 травня 2018 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000048 від 04.04.2018 року.
В іншій частині скарги відмовити.
Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_9