АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 15 травня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0003890 від 28.03.2017 року відносно ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003890 від 28.03.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №3.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на невідповідність обвинувального акта вимогам ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому не зазначено місце народження та громадянство потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , як того вимагає пункт 3 цієї норми, а також при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті при кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України не зазначено об`єкт приміщення, до якого було здійснено проникнення, що має суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор у провадженні просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 15.05.2018 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0003890 відносно ОСОБА_6 у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд даного обвинувального акта в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
При цьому зазначає, що усі вимоги, передбачені ч.2 ст. 291 КПК України, у даному обвинувальному акті додержано в повному обсязі, а не зазначення в ньому місця народження та громадянства потерпілих не перешкоджає судовому розгляду, оскільки ці дані можливо встановити під час їх допиту в судовому засіданні.
Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України і наведені в оскаржуваному рішенні обставини та посилання суду на неконкретність пред`явленого обвинувачення не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки статтею 314 КПК України визначено чіткий перелік питань, які підлягають з`ясуванню під час підготовчого судового засідання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який просив скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 15.05.2018 року про повернення прокурору обвинувального акта та постановити нову ухвалу про направлення обвинувального акта до суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження №0003890 та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

За змістом положень ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Статтею 291 КПК України визначені вичерпні вимоги до обвинувального акту, який має містити відомості, викладені у частині 2 цієї статті. Зокрема, відповідно до п.3 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого, а саме прізвище, ім`я, по батькові, дата і місце народження, місце проживання та громадянство.
Крім цього, згідно положень п.5 ч.2 даної норми, обвинувальний акт також повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При цьому, формулювання обвинувачення має містити дані щодо події злочину із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті (частини статті) Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад злочину. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено приписами ст. 337 КПК України.

Приймаючи рішення про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0003890 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, суд першої інстанції зазначив, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить відомостей про місце народження потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та їх громадянство, як того вимагає п.3 ч.2 ст. 291 КПК України,
Крім того, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті при кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України не зазначено об`єкт приміщення, до якого було здійснено проникнення, що має суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Перевіривши підстави, з яких було повернуто обвинувальний акт прокурору, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта відносно ОСОБА_6 вимогам ст. 291 КПК України є обґрунтованим, оскільки при складанні даного обвинувального акта стороною обвинувачення при кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України не вказано об`єкт приміщення, до якого було здійснено проникнення та не зазначено усіх анкетних відомостей потерпілих, перелічених у п.3 ч.2 ст. 291 КПК України, а саме відсутні дані щодо місця проживання та громадянства потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що прийняте судом першої інстанції рішення про повернення обвинувального акта прокурору по своїй суті є вірним, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його прийняття, а відтак наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи про скасування прийнятого судом рішення є безпідставними.

За наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, перевіривши зміст обвинувального акта відносно ОСОБА_6 на його відповідність вимогам ст. 291 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність повернення даного обвинувального акта прокурору, а тому подана прокурором апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 15 травня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003890 від 28.03.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №3 без зміни.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3