Справа №№643/5618/18, 1-кс/643/1545/18
У Х В А Л А
Іменем України
10 травня 2018 року м.Харків
Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, тимчасово безробітного, раніше судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .
Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Органами досудового слідства ОСОБА_5 підозрюється в тому, що приблизно в жовтні 2017 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не було встановлено, ОСОБА_7 , передав в оплатне користування раніше не знайомому йому ОСОБА_8 , власний автомобіль марки «3A3-DАEWOO-SENS» в кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2006 року, на умовах орендної плати, яку обумовили усно.
Приблизно в листопаді 2017, точної дати та часу в ході досудового розслідування не було встановлено, так як подальша потреба в експлуатації автомобіля відпала, ОСОБА_8 , запропонував своєму братові ОСОБА_5 , продовжити орендувати зазначений автомобіль, та отримавши згоду останнього, обумовив з ОСОБА_7 передачу авто ОСОБА_5 .
Так, ОСОБА_5 в листопаді 2017, точна дата та час не встановлено, знаходячись за адресою м. Харків вул. Тракторобудівників 95-а, отримав від брата ОСОБА_8 ключі, документи та сам автомобіль «3A3-DАEWOO-SENS» в кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2006 року, що належить на праві власності ОСОБА_7 , та на законних підставах став його використовувати для надання послуг таксі.
В процесі експлуатації автомобіля у ОСОБА_5 виникли майнові зобов`язання перед раніше знайомим йому ОСОБА_9 у зв`язку з чим, ОСОБА_5 17 грудня 2017 року, увечері, точний час в ході досудового розслідування не було встановлено, знаходячись за місцем мешкання за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем «3A3-DАEWOO-SENS» в кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2006 року, з метою подальшої передачі його в якості погашення виниклого боргу перед ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч та поза волею власника ОСОБА_7 , без відома останнього, незаконно заволодів автомобілем «3A3-DАEWOO-SENS» в кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 перевізши його до місця мешкання ОСОБА_9 , розташованого за адресою АДРЕСА_3 та передавши зазначений автомобіль ОСОБА_9 , в якості погашення виниклого перед ним боргу, тим самим ОСОБА_5 здійснив незаконне заволодіння автомобілем марки «3A3-DАEWOO-SENS» в кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2006 року, що належить ОСОБА_11 .
Так, відповідно до ч.2 ст.177 ЦПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, сторона обвинувачення доводить наступними доказами:
-Протоколом огляду місця події від 11.04.2018;
-Висновком експерта №9450 від 23.04.2018;
-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;
-Протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 ;
-Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .
Ст.289 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом.
Відповідно до п.п.15 та 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», незаконне заволодіння транспортним засобом (ст. 289 КК) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх
волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна,
буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз. Суб`єктом злочину, передбаченого ст. 289 КК, не можна визнавати осіб, які є співвласниками або законними користувачами транспортного засобу.
Разом з тим, як вбачається з протоколів допиту потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , сам потерпілий дозволив підозрюваному користуватися вказаним транспортним засобом.
Тому дії підозрюваного не можна розцінювати як незаконне заволодіння транспортним засобом, але за наявності до того підстав, дії підозрюваного можуть містити склад інших кримінальних правопорушень (наприклад, самоправство).
За таких обставин слідчий суддя вважає висновки органу досудового розслідування про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України є передчасними, зробленими без повного розслідування, що не відповідає завданням кримінального провадження, закріпленим у ст.2 КПК України.
Слідчий суддя приходить до висновку, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 України, під час розгляду вказаного клопотання, відсутня.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 181, 196 КПК України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання та застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя