Провадження № 1-кс/752/7231/18
У Х В А Л А

29.08.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001096 від 19.10.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001096 від 19.10.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обгрунтовано тим, що Слідчим управлінням ГУ НП України у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001096 від 19.10.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, шахрайським шляхом, заволоділи рядом жилих та не жилих приміщень розташованих на території м. Києва за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 ; АДРЕСА_6 ;. АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_9 ; АДРЕСА_10 ; АДРЕСА_11 ; АДРЕСА_12 ; АДРЕСА_12 ; АДРЕСА_12 ; АДРЕСА_13 право власності на котрі реєструвалося в єдиному державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .
Відповідно до інформації з єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , 05.04.2013 реєструвалася на праві приватної власності за ОСОБА_6 на підставі свідоцтво про право власності, виданого 16.10.2012, Головним управлінням комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), свідоцтва видане на підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва №1091-К від 16.10.2012 р.
Відповідно до відповіді Департаменту комунальної власності м. Києва за № 062/02/08-72/9 від 08.08.2018 свідоцтво про право власності від 16.10.2012 на підставі наказу №1091-К від 16.10.2012 р. щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 не видавалось.

За таких підстав, орган досудового слідства вважає, що до незаконного заволодіння нежитловою будівлею по АДРЕСА_1 можуть бути причетні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та приватний нотаріус КМНО ОСОБА_7 .

З урахуванням наведеного, з метою попередження подальшого незаконного відчуження майна, розташованого по АДРЕСА_1 , яке у свою чергу є предметом кримінального правопорушення, виникла нагальна потреба у накладені арешту на будинок, по АДРЕСА_1 .

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність в зв`язку з участю в інших слідчих діях.

Володілець майна в судове засідання не викликався на підставі ч.2 ст.171 КПК України.

Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду клопотання встановлено, що Слідчим управлінням ГУ НП України у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001096 від 19.10.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, шахрайським шляхом, заволоділи рядом жилих та не жилих приміщень розташованих на території м. Києва за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 ; АДРЕСА_6 ;. АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_9 ; АДРЕСА_10 ; АДРЕСА_11 ; АДРЕСА_12 ; АДРЕСА_12 ; АДРЕСА_12 ; АДРЕСА_13 право власності на котрі реєструвалося в єдиному державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .
Слідчий СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001096 від 19.10.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 із забороною його відчуження, перереєстрації.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
У випадках, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправні впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що, як наслідок перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собі форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від дій останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальне провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

В силу положень ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

З наданих суду до клопотання письмових доказів вбачається, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, визначеним ст.170 КПК України, оскільки є предметом, на який спрямоване кримінальне правопорушення.

З врахуванням викладеного, вважаю, що не застосування арешту може призвести до зникнення зазначеного майна, в зв`язку з чим з метою забезпечення збереження даного майна, вважаю за необхідне задовольнити заявлене клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001096 від 19.10.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6 із забороною його відчуження, перереєстрації.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя