14.06.2018
Ленінський районний суд м.Харкова
УХВАЛА
Іменем України
14 червня 2018р. Справа №642/42/18-к Провадження 1-кп/642/259/18

Суд у складі: Головуючого судді: ОСОБА_1

Секретаря: ОСОБА_2

За участі: Прокурора ОСОБА_3 .

Захисник ОСОБА_4

Обвинувачений ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м.Харкова перебуває обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України.
Прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу тримання під вартою. Захисником було заявлено клопотання про надання йому у письмовому вигляді заявлене клопотання як вимагає того закон.
З урахуванням думки учасників судового засідання, судом встановлено:
Статтею 331 КПК України визначено:
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Під час досудового слідства відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням вимог ст. 177 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків які дають достовірні підстави судді вважати що обвинувачений може здійснити дії передбачені частиною 1 цієї статті, а також судом було враховано особу обвинуваченогопри обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд, оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, згідно ст.12 КК України, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватими, а також враховуючи те, що він обвинувачуються у злочині, вчиненому відносно фізичної особи, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, та можливість в разі зміни запобіжного заходу переховуватися від суду, та вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, які стали підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу.
При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Підстави яки були враховані слідчим суддею при обранні міри запобіжного заходу не відпали, а тому є доцільним продовжити запобіжні заходи щодо обвинуваченому на період, визначений ч.3 ст.331 КПК України.

З наведених обставин, суд вважає, що клопотання захисту є необгрунтованим, а тому не підлягає задоволеню.

Керуючись ст. 3141, 331, 336, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені клопотання захисника ОСОБА_4 про надання йому матеріалів клопотання, відмовити.

Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити обвинуваченому - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 до «24.00» год. 13.08.2018р. з триманням обвинуваченого в закладі кримінально-виконавчої системи України, що не перевищує термін 60 днів.
Копію ухвали направити до виконання до закладу кримінально-виконавчої системи України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1