Провадження №1-кс/127/9442/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000202 від 01.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться заява ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000202 від 01.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Заява мотивована тим, що в провадженні слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 (надалі - слідчий СУ ГУНП, або слідчий ОСОБА_6 ) перебуває кримінальне провадження (КП), внесене до ЄРДР за №0000202 від 01.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, по факту ДТП під час якого загинув пішохід ОСОБА_7 .Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням уповноважені вести декілька прокурорів відділу прокуратури Вінницької області.

Вимушені заявляти відвід вказаному слідчому СУ ГУНП ОСОБА_8 , у зв`язку з наявністю низки фактів і доводів, правових позицій сторони захисту, про систематичні, грубі порушення слідчим цілої низки норм Конституції і законів України, прав і свобод людини і громадянина, а також конституційних гарантій щодо їх забезпечення і додержання, що свідчать: по-перше, про особисту заінтересованість вказаного слідчого в результатах зазначеного кримінального провадження, а також по-друге, про існування низки взаємопов`язаних інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості цього слідчого.
Тобто є наявність підстав для відводу слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , що передбачені п.3 ч.1 ст.77 КПК України, за яких вказаний слідчий взагалі не має права брати участь у зазначеному КП, а тому він, відповідно до вимог ч.1 ст.80 КПК України, зобов`язаний був би заявити самовідвід.
Діючи відповідно до вимог, прав і гарантій, що передбачені перш за все статтями 1, 3, 8, 9, 19, 21, 22, 24, 28, 29, 33, 34, 55, 59, 62, 64 і 68 Конституції України, а також статтями 2, 7 - 12, 17, 20, 21, 22, 24, 26, 27, 38, 40, 42 - 48, 50, 77, 80, 81, 83 - 87, 91 - 94, 206 КПК України, а також діючи у відповідності до вимог норм прямої дії 4.5 ст.55 Конституції України, для зручності надаємо, дещо узагальнені, обґрунтування і, навіть ПРОНУМЕНОВАНИЙ ПЕРЕЛІК численних слідчих правопорушень, в т.ч. і кримінально караних, або правових позицій сторони захисту, які просимо ретельно розглянути і врахувати під час розгляду даної заяви про відвід слідчим суддею, кожному з котрих просимо надати належну правову оцінку в ухвалі.
Загальними підставами даного нашого відводу є те, що досудове розслідування по вищеназваному кримінальному провадженню відбувається із вчиненням слідчим ОСОБА_10 порушення його зобов`язань щодовсебічного, повного і неупередженого дослідження обставин зазначеного КП.
Тобто слідчий ОСОБА_6 діє явно упереджено щодо водія ОСОБА_3 і явно заінтересовано в результатах зазначеного КП, з метою незаконного притягнення до кримінальної відповідальності і наступного засудження неугодного йому водія, учасника бойових дій, десантника ОСОБА_3 , а також діє явнокорупційно на користь зацікавленої особи (наскільки нам відомо, - пастора однієї з протестантських конфесій), тобто навмисно однобічно і неповно, з порушенням завдань і загальних засад кримінального провадження, передбачених статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 17, 20, 42, 91 КПК України.
Відтак загально згадані підстави для відводу слідчого ОСОБА_11 , що передбачені п.3 ч.1 ст.77 КПК України, зокрема, його особиста заінтересованість в результатах зазначеного КП і так звані інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості, а також вчинення цим слідчим кримінальних правопорушень, відповідальність за які встановлена ч.2 ст.366, ч.2 ст.372 і ч.1 ст.374 КК України, все це дуже взаємопов`язане між собою і породжує наше право на відвід вказаному слідчому, а також породжує нашу надію у тому, що слідчий суддя, що має здійснювати належний судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, у всьому цьому ретельно розбереться і задовольнить заявлений відвід.
Звичайно, що слідчий ОСОБА_6 явно корупційно, особисто заінтересований в результатах зазначеного кримінального провадження, зокрема, службово заінтересований своїм, а можливо й прокурорським керівництвом у вчиненні низки законоподібних процесуальних дій, спрямованих на порушення прав ОСОБА_12 на захист, на фальсифікацію чи штучне створення доказів обвинувачення і на незаконне притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності.
Вважаємо, що саме явно корупційна зумовленість, та особиста заінтересованість, навмисні однобічність і неповнота та упередженість досудового розслідування, що постійно чинились слідчим ОСОБА_13 , є головними причинами багатьох інших порушень законності, значна частина яких також є окремими фактами і доводами та правовими позиціями, що обґрунтовують наведені нами підстави для законного і справедливого задоволення даного відводу.

Навіть якщо наводити факти і доводи враховуючи динаміку подій у і навколо зазначеного КП, то звертаємо увагу на те, що після того прикрого ДТП, що сталося 01.06.2018 року, близько 12 год. 25 хв., причому явно що за вини пішохода ОСОБА_7 , слідчий ОСОБА_6 вже о 14 год. 02 хв„ діючі ще у період здійснення, з 13 год. 40 хв. до 15 год. 50 хв., огляду місця подій іншим слідчим, явно передчасно і упереджено до водія ОСОБА_12 вніс до ЄРДР завідомо неправдиві відомості про те, що водій начебто «.. .здійснив наїзд на пішохода...»
У зв`язку з тим, що це має принципове значення, вимушені стисло навести наступні обставини ДТП:
01 червня 2018 року, близько 12 год. 25 хв., ОСОБА_3 , як водій належного йому автомобіля «Opel Kadett», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по правій смузі руху в напрямку проспекту Юності по вул. Хмельницьке шосе у м. Вінниці, на нерегульованому пішохідному переході в районі зупинки громадського транспорту «Лісопарк» потрапив у ДТП, за явної вини пішохода ОСОБА_7 , котрий порушуючи вимоги пункту 4.14. «в)» Правил дорожнього руху України, раптово вибіг на праву смугу проїзної частини, саме із-за іншого транспортного засобу, котрий рухався попереду по лівій смузі, внаслідок чого пішохід сам вдарився саме у ліве переднє крило, біля дзеркала заднього виду, автомобіля «Opel Kadett», від чого одержав смертельну травму і помер в автомашині «Швидкої медичної допомоги» ще на місці події.
Тобто слідчий ОСОБА_6 вже добре знав і зобов`язаний був знати ще до внесення відомостей до ЄРДР, що потерпілий сам вдарився в бокову, а не в передню частину кузова автомобіля, якою можливо здійснювати згаданий саме «наїзд автомобілем».
У зв`язку із вчиненням слідчим ОСОБА_10 зазначеного службового підроблення, тобто внесення до офіційного документу, яким є ЄРДР, завідомо неправдивих відомостей ми вимушені були подати 16.07.2018 року до прокурора Вінницької області і одночасно до начальника СУ ГУ НП у Вінницькій області заяву «про кримінальне правопорушення слідчого...», в т.ч. і передбачене ч.2 ст.366 КК України, а у зв`язку з їх явно протиправною бездіяльністю по невнесенню до цього часу, у відповідності до вимог ст.214 КПК України, до ЄРДР зазначених відомостей про зазначене кримінальне правопорушення.
Але після законного задоволення слідчим суддею згаданих наших скарг, а потім законного внесення до ЄРДР відповідних відомостей про факти вчинення кримінальних правопорушень, слідчий ОСОБА_6 повинен заявити самовідвід чи бути відведеним ще й відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.77 КПК України.
Крім вказаного вище, окремою підставою для відводу, передбаченою п.3 ч.1 ст.77 КПК України, що свідчить про особисту явно незаконну заінтересованість слідчого ОСОБА_9 в результатах зазначеного КП, а також про наявність взаємопов`язаних інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості вказаного слідчого, є те, що, згадана навмисна неповнота, не всебічність та необ`єктивність досудового слідства, явно злочинно і корупційно спрямованого на незаконне притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_12 є у тому, що докази у КП фальсифікувались чи здобувались слідчим ОСОБА_10 шляхом підступно неповних чизавідомо неправдивих відомостей, що вносились у вихідні дані клопотання до суду від 05.06.2018 року про призначення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи (а.с.58-59) та постановки у зазначеному клопотанні вибіркових чи далеко неповних питань з точки зору криміналістики, тобто за умов належного, а не злочинно-данилюківського розслідування вказаного ДТП.
У свою чергу названа експертиза підступно фальсифікувалась у висновку за №428а від 22.06.2018 року відомчого поліцейського експерта НДЕКЦ МВС України ОСОБА_14 .
Слідчий також явно корупційно і злочинно не досліджував всі обставини справи, зловживав правом на оцінку доказів, ухилявся від обов`язків надання правової оцінки діям пішохода тощо. За браком часу та значним обсягом, більш докладно обґрунтування згаданих явно злочинних підступних слідчо-експертних махінацій маємо навести у суді.
Також, що у вищеназваному клопотанні від 05.06.18 р. слідчого до суду ОСОБА_6 навіть не ставить питання про момент виникнення небезпеки для водія ОСОБА_12 , за виявленими слідовими даними на місці ДТП, а мабуть головне, що слідчий навмисно не проводив слідчий експеримент для встановлення згаданого моменту виникнення небезпеки для водія ОСОБА_12 у відповідності до вимог пункту 12.3 ПДР України, ОСОБА_6 відразу спрямовував розслідування і експертне дослідження на застосування лише вимог п.18.4 ПДРУ.
Тобто слідчий був зобов`язаний, з методичних рекомендацій криміналістики по розслідуванню так званих «автотранспортних злочинів», організувати і належно провести слідчий експеримент під час якого на зазначеному місці ДТП, по вул. Хмільницьке шосе, у відомому напрямку руху, мають виставлятись відповідно: на лівій смузі руху автомобіль«Хюндай 120» д.н.з. НОМЕР_2 водія ОСОБА_15 , а на правій - автомобіль «Opel Kadett», д.н.з. НОМЕР_1 водія ОСОБА_3 .
При цьому необхідно у ході слідчого експерименту зробити не тільки стандартне виявлення моменту виникнення небезпеки, тобто появу пішохода, котрий вибігає, але й зробити так звану «посекундну роздвижку автомобіля і пішохода», а також встановити, у конкретних умовах, об`єктивну можливість водію ОСОБА_16 , бачити появу пішохода, в т.ч. коли той вибіг із-за кузова чи габаритів автомобіля «Хюндай 120».
І тільки після одержання згаданих результатів необхідно складати належне клопотання до слідчого судді, зо всіма можливими відповідними вихідними даними, з метою призначення належної, а не фальсифікованої автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи.
Але за браком часу і у зв`язку з тим, що слідчий суддя не розглядає КП по суті, про все це більш докладно окремо.
Явно упереджений слідчий штучно і підступно досліджував лише одну, вигідну йому версію порушення водієм ОСОБА_17 вимог п.18.4. ПДРУ, а за основу своїх підступних фальсифікацій, порушуючи вимоги статей 86 і 87 КПК України, цей слідчий взяв явно незаконний допит як свідка ОСОБА_3 сфальсифікований 01.06.2018 року іншим, також не менш сумнозвісним своїми махінаціями слідчим СУ ГУНП ОСОБА_18 .
При цьому зауважили, що водій ОСОБА_16 фактично не бачив зупинки чи зменшення швидкості автомобіля «Хюндай 120», котрий рухався по лівій смузі руху, як не бачив і пішохода, котрого навіть не було йому видно із-за кузова автомобіля «Хюндай 120», а тому ОСОБА_19 .Проценко продовжував рух своїм автомобілем далі. Також, що сам слідчий ОСОБА_6 водія ОСОБА_3 особисто явно навмисно жодного разу до цього часу не допитував.
Просили слідчого суддю врахувати, що юридично недосвідчений ОСОБА_3 був переконаний, що його взагалі досі у вказаному КП не допитували, а впевнено стверджує, що лише двічі в день ДТП 01.06.2018 року в нього невідомі йому працівники поліції, але не ОСОБА_6 , відбирали лише саме пояснення, а не здійснювали його допит.
Їх ознайомлення 10.07.2018 року з матеріалами КП виявило, що ОСОБА_12 явно незаконно, відразу після ДТП і медичного освідування, 01.06.2018 року з 16 год. 00 хв. до 16 год. 35 хв., ще у стресовому стані допитав саме як свідка (див. а.с.39-40), інший, вищезгаданий більш досвідчений ніж ОСОБА_6 , слідчий того ж СУ ГУНП майор поліції ОСОБА_20 .
За вищенаведених, досі ніким не досліджених обставин виникло питання про те, що відповідно до вимог статей 2, 7, 8, 9, 17, 84, 85, 86 і 87 КПК України, згаданий протокол допиту як свідка ОСОБА_3 від 01.06.2018 року (а.с.39-40) слід визнати неналежним і недопустимим доказом, отриманим внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, за наступних фактів, доводів і правових позицій:
Так, ОСОБА_3 стверджує, що під час відбирання в нього пояснень в день ДТП 01.06.2018 року його не повідомляли про те, що проводиться його допит і в якості кого, а також впевнено стверджує, що особою, яка здійснювала те дійство, тобто слідчим ОСОБА_20 :йому взагалі не роз`яснювались його права ні як свідка, ні як підозрюваного, він також взагалі не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів.
Просили при цьому врахувати наступну інформацію чи факти.
Як пояснює ОСОБА_3 , та особа, яка, як виявилось для нього лише 10.07.2018 року, це був слідчий ОСОБА_20 , відразу після зустрічі з ним в приміщенні поліції по вул. Київській, у яке його було доставлено після медобстеження, не представилась, задавала йому питання, вислуховувала його відповіді і щось там собі записувала на комп`ютері. Потім ця поліцейська особа роздрукувала на 2-х двохсторонніх аркушах, які він навіть не прочитав тому, що:по-перше, перебував у дуже пригніченому, стресовому і втомленому стані, проявляючи необачність і зайву довіру працівникам поліції, по-друге він марно вважав, що там все має бути написано так як він пояснював, по-третє - до цього ж він взагалі був переконаний, що не може бути винуватий у тому, що втрапилось те ДТП так як не наїжджав на пішохода, а той сам необачно набіг та вдарився в бік кузова автомобіля, по-четверте до його переконань у своїй невинуватості у ДТП і проявленої довіри до поліціянтів слід додати ще й інформацію про те, що ще до початку згаданого допиту ОСОБА_12 завели до кабінету начальника відділу з розслідувань ДТП ОСОБА_21 , котрий сам показав йому відео зйомку події ДТП і переконливо запевнив, що там була вина пішохода, а тому ОСОБА_22 необхідно буде налагодити стосунки, примиритись з родичами загиблого і все має бути нормально, по-п`яте ОСОБА_19 .Проценко також посилається на свою правову недосвідченість і те, що він уперше потрапив у таку неприємність, внаслідок чого він і не знав, і не розумів ні значення, ні наслідків своїх дій, ні того чому і як він мав захищатись.
Також ОСОБА_16 , коли зараз отримав фотокопію протоколу, як виявляється допиту його як свідка від 01.06.2018 року, впевнено стверджує, що слідчий, як йому зараз відомо, це був ОСОБА_23 , перед початком, чи на початку здійснення допиту, взагалі нічого йому не роз`яснював, дуже поспішав і точно що не надавав йому того, як виявилося, протоколу саме до початку допиту для того, щоб він, ОСОБА_16 , поставив у протоколі певні підписи. Зокрема, тримаючи зараз перед собою фотокопію зазначеного протоколу допиту його як свідка від 01.06.2018 року, пояснює, що слідчий ОСОБА_23 вже після завершення написання ним на комп`ютері і роздруківки того протоколу, дав йому на підпис і показував де саме він мав підписатись і які фрази де написати на першій, третій і на четвертій, зворотній сторінці того протоколу.
У зв`язку із вищенаведеними обставинами звертаємо увагу на те, що такий, мабуть звичайний вже спосіб допиту протирічить вимогам до проведення слідчих дій, передбачених ч.3 ст.223 КПК України, якою передбачено: «Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом.»
Так, головним виявилось те, що ОСОБА_19 .Проценко із здивуванням виявив, що слідчий ОСОБА_20 підступно вніс у згаданий протокол допиту від 01.06.2018 року завідомо неправдиві відомості у тій частині протоколу, де вказано всього три явно неправдиві слова: «...вказаний автомобіль зупинився...».

ОСОБА_3 категорично заявляє, що він вищенаведених слів слідчому не казав і навіть не міг казати, що слідчий від себе вже підступно добавив у протокол цю фразу, яка взагалі не відповідає дійсності! ОСОБА_24 якби він побачив, що така явно неправдива фраза підступно записана слідчим у тому протоколі, то ніколи б не підписав такий протокол.
При цьому ОСОБА_3 категорично заявляє, що він дійсно не бачив і не міг бачити, що б до місця, де трапилось ДТП, начебто зупинявся автомобіль «Хюндай 120», як виявилось, водія ОСОБА_15 , котрий рухався попереду його автомобіля «Opel Kadett» і по лівій смузі.
ОСОБА_3 вказує на 3 обставини, котрі до цього часу явно навмисно не досліджуються, м`яко кажучи, недобросовісним слідчим ОСОБА_10 :
По-перше, обидва відеозаписи обставин ДТП, як зі стаціонарної відеокамери над зазначеним пішохідним переходом, так і з відеореєстратора, що був встановлений в автомобілі «Хюндай 120» водія ОСОБА_15 , показують, що автомобіль «Хюндай 120» зупинився лише тоді, коли пішохід на бігу вже вдарився у ліву бокову частину автомобіля «Opel Kadett»! Додаємо, що за таких конкретних і навмисно недосліджених слідчим обставин водій ОСОБА_19 .Проценко вже не міг бачити момент зупинки автомобіля «Opel Kadett» так як він проїхав місце зупинки автомобіля «Хюндай 120».
По-друге, він, як водій автомобіля «Opel Kadett», у тих конкретних умовах, що передували виникненню ДТП, вимушений був звертати увагу на невідомий йому і досі не встановлений слідством легковий автомобіль темного кольору, що дуже небезпечно рухався безпосередньо попереду його автомобіля «Opel Kadett» у тій же правій смузі руху. Отже, з обох відео зйомок, що досі перебувають недослідженими у матеріалах вказаного КП, видно, як водій згаданого, не встановленого слідством легкового автомобілю темного кольору, з явними порушеннями вимог п.п.2.3.«б» і «д», 9.2.«б», 9.4., 10.1., 11.2., 11.11. і 12.4. ТТЛР тобто: створюючи своїми діями явні загрози безпеці дорожнього руху, 2)без завчасної, до початку маневру, подачі попереджувального сигналу світловими покажчиками лівого повороту перед перестроюванням, 3)без видимих на те причин, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, зокрема, автомобілю «Хюндай 120», різко, метрів за 5-10, змінив напрямок руху саме на тому ж пішохідному переході, повернув вліво, замість того, щоб рухатись якнайближче до правого краю проїзної частини, і 4)явно пришвидшуючи рух і дозволену швидкість не більше 50 км/год., 5)протиправно змінив в умовах інтенсивного руху праву смугу та виїхав на ліву смугу руху, фактично перешкоджаючи чи «підрізаючи» рух автомобіля «Opel Kadett», котрий, як каже ОСОБА_16 , саме із-за того, що його нахабно «підрізали», тому і почав гальмувати, а не тому, що пропускав потерпілого пішохода, котрий, як виявилось, до того тупцювався посередині проїзної частини.
По-третє, ОСОБА_16 звертає також увагу на те, що все відбувалось так швидко, що в умовах, коли він зосередив увагу 1)на своїй смузі руху і 2)на дуже небезпечних маневрах чи вищевказаних порушеннях ПДРУ, вчинених водієм невідомого йому досі, не встановленого слідством легкового автомобілю темного кольору, що рухався безпосередньо попереду його автомобіля «Opel Kadett» у тій же правій смузі руху, 3)він не бачив, щоб водій автомобіля «Хюндай 120» гальмував, зокрема, він не бачив, щоб в тому автомобілі «Хюндай 120» спрацьовували попереджувальні сигнали гальмування, так звані «стопи», а тому він не встигав одночасно бачити і усвідомлювати всю ту досить складну дорожню ситуацію.
Упередженість слідчого ОСОБА_11 , яка є підставою для задоволення відводу і усунення його від досудового слідства є у тому, що він навмисно не з`ясовував ні всіх вищенаведених обставин справи, ні жодного з вищенаведених доводів сторони захисту, а тому цей, м`яко кажучи недобросовісний, не обтяжений ні знаннями науки криміналістики, ні Конституції, ні КПК, ні ПДР України слідчий досі не задав жодного питання чомусь неугодного йому ОСОБА_22 , якого навіть не бажає особисто допитувати, а підло використовує явно поверховий, незаконний і частково сфальсифікований іншим слідчим протокол допиту ОСОБА_3 , як свідка, від 01.06.2018 року.
Між тим, звертають увагу слідчого судді на те, що згаданий протокол допиту ОСОБА_3 , як свідка, від 01.06.2018 року (а.с.39-40) має бути визнаний недопустимим доказом у відповідності до вимог п.1 ч.3 ст.87 КПК України: «Недопустимими є також докази, що були отримані: з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Як про це вже зазначалось, наведених нами фактів і доводів, саме слідчий ОСОБА_6 ще 01.06.2018 року, явно передчасно і упереджено до водія ОСОБА_12 вніс до ЄРДР завідомо неправдиві відомості про те, що саме цей водій начебто «...здійснив наїзд на пішохода...». В цей же день 01.06.2018 року ОСОБА_3 був явно незаконно допитаний як свідок, тобто у той час, коли досудове слідство вже мало явний, спрямований намір визнавати ОСОБА_12 у наступному підозрюваним.
А тому цей же саме слідчий ОСОБА_6 надалі 22.06.2018 року і визнав ОСОБА_3 підозрюваним, а це, звичайно, що явно злочинне визнання, яке підпадає під ознаки тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.372 КК України, відразу з часу визнання ОСОБА_12 підозрюваним, навіть незалежно від того чи знав, або не знав слідчий, в момент допиту ОСОБА_3 про те чи буде, чи не буде ОСОБА_16 підозрюваним, а також і на те буде чи не буде засудженим слідчий, відразу у відповідності до вимог п.1 ч.3 ст.87 КПК України створювало беззаперечні підстави чи ознаки для визнання недопустимим доказом вищевказаний протокол допиту ОСОБА_3 як свідка, від 01.06.2018 року (а.с.39-40).
Звертають увагу слідчого судді на те, що слідчий і відомчий поліцейський експерт використали згаданий протокол допиту ОСОБА_3 , як свідка, від 01.06.2018 року як начебто належний доказ, а тому сфальсифікували дорожню ситуацію під ознаки того, що водій ОСОБА_25 повинен був діяти начебто у відповідності до вимог п.18.4. ПДР України, так як, як це підступно сфальсифіковано у згаданому недопустимому доказі, начебто знав), що перед пішохідним переходом зупинився інший автомобіль (тобто автомобіль «Хюндай 120»).
Але п.18.4. ПДРУ застосовується лише за 2-х обов`язкових умов:
Перша - якщо перед нерегульованим пішохідним 'переходом водій (тобто у даному випадку ОСОБА_16 ) бачить що зменшує швидкість інший транспортний засіб, або
Друга - якщо перед нерегульованим пішохідним переходом водій бачить, що вже зупинився інший транспортний засіб (ТЗ).
Проте, як це вже достатньо обґрунтовувалось вище, водій ОСОБА_16 об`єктивно не бачив і навіть не міг бачити, щоб у день, у час і у зазначеному вище місці, де трапилось те злощасне ДТП, зупинявся і зменшував швидкість будь-який ТЗ, в т.ч. і автомобіль «Хюндай 120».
А за таких, докладно наведених вище конкретних умов будь-який водій, в т.ч. і М.Проценко, не повинен був і, навіть у майбутньому, не має керуватись вимогами п.18.4. ПДР України лише тому, що бачить попереду пішохідний перехід!
У зазначених досить докладно наведених вище конкретних умов водій, в т.ч. і М.Проценко, повинен був керуватись і як раз під час виникнення 01.06.2018 року згаданого ДТП належно керувався вимогами п.12.3. ПДР України: «У разі виникнення небезпеки для руху, або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки ТЗ або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.»
Звичайно, що явно упереджений до нас слідчий ОСОБА_6 навмисно ухиляється від проведення об`єктивного, повного і всебічного досудового розслідування, яке б обов`язково виявило, що ОСОБА_16 , повинен був керуватись і як раз під час виникнення 01.06.2018 року згаданого ДТП належно керувався вимогами саме п.12.3., а не 18.4. ПДР України!
За браком часу наведений перелік порушень, причому частково кримінально караних порушень, законності слідчим ОСОБА_10 є ще неповним і має бути нами додатково до цієї заяви про відвід доповненим нами.
Але за вже далеко ще неповно наведених обставин можливо зрозуміти, усвідомити і надати належну правову оцінку тому, що досудове розслідування у вищевказаному КП, внесене до ЄРДР за №0000202 від 01.06.2018 року, здійснюється слідчим ОСОБА_10 з цілою низкою порушень його зобов`язань, як це вже вказано вище щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин зазначеного КП.
Тобто слідчий ОСОБА_6 діє явно упереджено щодо водія ОСОБА_3 і явно заінтересовано в результатах зазначеного КП, з метою незаконного притягнення до кримінальної відповідальності і наступного засудження неугодного йому водія, учасника бойових дій, десантника ОСОБА_3 , а також діє явнокорупційно на користь зацікавленої особи (наскільки нам відомо, - пастора однієї з протестантських конфесій), тобто навмисно однобічно і неповно, з порушенням завдань і загальних засад кримінального провадження, передбачених статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 17, 20, 42, 91 КПК України.
Відтак, вважаємо вже достатніми загально згадані підстави для відводу слідчого ОСОБА_11 , що передбачені п.3 ч.1 ст.77 КПК України, зокрема, його особиста заінтересованість в результатах зазначеного КП і так звані інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості, а також вчинення цим слідчим кримінальних правопорушень, відповідальність за які встановлена ч.2 ст.366, ч.2 ст.372 і ч.1 ст.374 КК України, все це дуже взаємопов`язане між собою і породжує наше право на відвід вказаному слідчому, а також породжує нашу надію у тому, що слідчий суддя, що має здійснювати належний судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, у всьому цьому ретельно розбереться і задовольнить заявлений відвід.
Тому просили слідчого суддю ретельно проаналізувати всі вищенаведені численні конкретні інколи вже вражаючи факти і доводи. Просимо надати кожному із згаданих фактів і доводів належну правову оцінку як обставин, що свідчать про явно незаконну заінтересованість слідчого ОСОБА_9 і в результатах провадження, свідчить також про наявність взаємопов`язаних з цією заінтересованістю інших обставин, які викликають наші обґрунтовані сумніви в неупередженості вказаного слідчого, що є підставою для задоволення даної нашої заяви про його відвід у зазначеному кримінальному провадженні.
Наведені інші обставини не лише викликають у нас достатньо обґрунтовані сумніви в неупередженості вказаного слідчого, але й породжують у них безсумнівну переконаність в тому, що слідчий ОСОБА_6 не може бути неупередженим до нас і до зазначеного КП.
Звичайно, що за наведених вище і у нашій заяві про кримінальні правопорушення від 16.06.2018 року обставин, фактів і доводів, ні ми, ні органи державної влади, що в силу вимог ст.3 Конституції України повинні утверджувати і забезпечувати права і свободи людини, що є головним обов`язком держави Україна, не можемо довіряти вказаній службовій особі новоствореного правоохоронного органу, тобто слідчому ОСОБА_26 , а тому просили задоволити дану заяву про його відвід, як гарантії існування верховенства права та судового нагляду.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_27 заяву підтримали та просив її задоволити.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вказаної заяви.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши заяву та додані до неї докази, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо він особисто, його близькі чи члени його сім`ї заінтересовані в результаті кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000202, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Обгрунтовуючи заяву про відвід слідчого, заявник ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_27 посилаться на ряд обставин, що викликають сумніви в упередженості слідчого, зокрема на те, що після ДТП, що сталося 01.06.2018 року, близько 12 год. 25 хв., причому явно що за вини пішохода ОСОБА_7 , слідчий ОСОБА_6 вже о 14 год. 02 хв„ діючі ще у період здійснення, з 13 год. 40 хв. до 15 год. 50 хв., огляду місця подій іншим слідчим, явно передчасно і упереджено до водія ОСОБА_12 вніс до ЄРДР завідомо неправдиві відомості про те, що водій начебто «.. .здійснив наїзд на пішохода...».
В подальшому докази у кримінальному провадженні фальсифікувались чи здобувались слідчим ОСОБА_10 шляхом підступно неповних чизавідомо неправдивих відомостей, що вносились у вихідні дані клопотання до суду від 05.06.2018 року про призначення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи та постановки у зазначеному клопотанні вибіркових чи далеко неповних питань з точки зору криміналістики, що у свою чергу названа експертиза була проведена не вірно, що відобразилося у висновку за №428а від 22.06.2018 року експерта НДЕКЦ МВС України ОСОБА_14 .
Крім того, як на обставину, що викликає сумнів в упередженості слідчого, зазначають проведення допиту ОСОБА_3 проводився з багатьма порушеннями норм КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що доводи заявника ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_27 щодо упередженості слідчого ОСОБА_5 в ході проведення досудового розслідування є обгрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході розгляду заявипро відвід слідчого.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне заяву задовольнити, а матеріали кримінального провадження № 0000202 від 01.06.2018 року передати начальнику СУ ГУНП України у Вінницькій області для призначення іншого слідчого для здійснення досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 80-81, 83, 309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000202 від 01.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Копію ухвали слідчого судді направити начальнику Слідчого Управління ГУНП у Вінницькій області для призначення іншого слідчого у кримінальному провадженні № 0000202 від 01.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: