ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/502/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , призваного 13.02.2016 року на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту від 27.06.2017 року, ОСОБА_5 добровільно уклав контракт на проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 .

ОСОБА_5 проходячи військову службу у підрозділі військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який дислокується в зоні проведення антитерористичної операції (Донецька область, Добропільський район), перебуваючи на посаді номер обслуги 2 гармати 2 самохідного артилерійського дивізіону, починаючи з 20.01.2017 року по 20.06.2017 рік, діючи умисно без поважних на те причин та без наказу та дозволу відповідних командирів і начальників, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від війської служби, будучи придатним для проходження військової служби, самовільно залишив військову частину, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України.

31 травня 2018 р. між прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 4 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні та щиро розкаявся. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного, керуючись, ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 31.05.2018 року про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Призначити ОСОБА_5 , узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з 09.05.2018 року.
До вступу вироку в закону силу ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому.

СУДДЯ: