Справа № 509/1265/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь кримінальне провадження з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Топали Красноокнянського району Одеської області, громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, з середньо освітою, не працюючого, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який в силу ст.89 КК України є таким, що судимості не має,

у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.1, 162 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

З вересня місяця 2015 року, ОСОБА_5 працював, на підставі усної домовленості, маючи довірительні відносини, вантажником у приватного підприємця ОСОБА_6 , який здійснює свою підприємницьку діяльність в торговому контейнері АДРЕСА_3 .

22.10.2015 року, о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 передав вантажнику ОСОБА_5 ящики з товарною продукцією в кількості 8 шт. в яких знаходились скатертини, та попросив передати їх ОСОБА_7 , яка здійснює вантажоперевезення з території TOB «Промтоварний ринок» до м.Києва, після чого в неї забрати конверт з грошовими коштами, які нею передав приватний підприємець з м.Києва ОСОБА_8 в якості оплати за придбану товарну продукцію, який необхідно повернути ОСОБА_6 .

В свою чергу, ОСОБА_5 погодився на вказані умови праці, після чого, помістив товарну продукцію на металевий візок та направився на територію автостоянки № 1.

Прямуючи на територію автостоянки № 1 у ОСОБА_5 із корисливих мотивів виник злочинний намір направлений на заволодіння грошовими коштами належними ОСОБА_6 .

Переслідуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , усвідомлюючи те, що він не має наміру надалі виконувати взяті на себе зобов`язання перед ОСОБА_6 , вирішив розпорядитися грошовими коштами за власним розсудом.

Приступивши до реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 прибув на автостоянку №1, що розташована на території TOB «Промтоварний ринок», де передав товарну продукцію ОСОБА_7 , яка в свою чергу передала ОСОБА_5 конверт з грошовими коштами, які необхідно було передати в подальшому ОСОБА_6 .

Отримавши конверт, в якому знаходилися грошові кошти в розмірі 1320 доларів СІЛА, що становить згідно курсу НБУ на 22.10.2015 рік 29832 гривень, ОСОБА_5 достовірно знаючи, що підстави для привласнення коштів відсутні, вимкнув свій мобільний телефон та зник разом з металевим візком вартістю 1400 грн. з території TOB «Промтоварний ринок» у невідомому напрямку, зловживаючи довірою отримані гроші ОСОБА_6 не передав, а розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 31232 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Крім того, 13.01.2016 року в темний час доби, точний час під час досудового розслідування кримінального провадження встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , знаходячись поблизу загородженого парканом приватного домоволодіння АДРЕСА_4 , належного ОСОБА_9 , реалізуючи раптово виниклий умисел спрямований на проникнення до приміщення, яке йому не належить та використання його для задоволення власних потреб, діючи умисно, впевнившись у тому, що за ним ніхто не спостерігає, тобто у тому, що його дії носять таємний характер, скориставшись відсутністю свідків, діючи всупереч волі законного володільця, проник на територію вищевказаного приватного домоволодіння, після чого, шляхом підбору ключа до вхідних дверей, проник до домоволодіння.

В подальшому ОСОБА_5 домоволодіння використовував для власних потреб, а саме мешкав у зв`язку з відсутністю власного житла на території Одеської області, в порушення ст.30 Конституції України, згідно з якої «Кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду».

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.162 КК України незаконне проникнення до житла.

За сукупністю скоєного ОСОБА_5 скоїв злочини, передбачені ст.ст.190 ч1. 162 ч.1 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю і у скоєних ним злочинах щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочини при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились, але звернулись до суду з заявами про розгляд кримінального провадження у їх відсутність.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень ОСОБА_5 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає провину обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.1, 162 ч.1 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст.ст.190 ч.1, 162 ч.1 КК України.

Призначення покарання ОСОБА_5 підлягає в порядку ч.1 ст.70 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєні ОСОБА_5 злочини відносяться:

- ст.190 ч.1 КК України до злочинів середньої тяжкості;

- ст.162 ч.1 КК України до злочинів невеликої тяжкості.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- раніше обвинувачений ОСОБА_5 був двічі засуджений, але в силу ст.89 КК України є таким, що судимості не має, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працює, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:

відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),

наявність обставини, що пом`якшує покарання:

- щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

З урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання, особи обвинуваченого, позиції прокурора, яка вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає можливим застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід слід залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази, дві частини циліндрового механізму замка та два ключа з брилком, які зберігаються у камері схову Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, слід знищити.

Цивільні позови не заявлялися.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.1, 162 ч.1 КК України та призначити йому покарання:

- за ст.190 ч.1 КК України 2 ріки позбавлення волі;

- за ст.162 ч.1 КК України 2 роки обмеження волі.

У відповідності зі ст.70 ч.1 КК України, остаточне покарання обрати шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням і остаточно визначити 2 (два) роки позбавлення волі.
У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази, дві частини циліндрового механізму замка та два ключа з брилком, які зберігаються у камері схову Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, слід знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1