Дата документу Справа № 311/2715/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 311/2715/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11сс/778/956/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія оскарження ст. 170 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
представника особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт, НПП «Великий Луг» ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Запорізької області кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 9 серпня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотанні слідчого про арешт майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до Василівського районного суду Запорізької області звернувся слідчий СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_9 із погодженим з прокурором клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000127, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 липня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначив, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:004:0020 та :02:053:0002, які використовуються не за цільовим призначенням НПП «Великий Луг», та майбутній врожай на вказаних земельних ділянках має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Слідчий просив:
-накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:004:0020 площею 36,5697 та :02:053:0002 загальною площею 89,6579 га, які розташовані на території Скельківської сільської ради та відповідно до державних актів серії ЯЯ№1 14829 та ЯЯ №114832 передані у постійне користування НПП «Великий Луг», та заборонити будь-який фізичній чи юридичній особі відчужувати, розпоряджатись земельними ділянками до прийняття рішення про скасування арешту;
-накласти арешт на сільськогосподарську культуру (майбутній врожай 2018 року) - соняшник площею 6,0570 га, який проростає на земельній ділянці площею 36,5697 га з кадастровим номером :02:004:0020 та соняшник площею 5,4430 га, який проростає на земельній ділянці площею 89,6579 га з кадастровим номером :02:053:0002, що розташовані на території Скельківської сільської ради передані відповідно до державних актів серії ЯЯ№114829 та ЯЯ №114832 у постійне користування НПП «Великий Луг» для збереження та використання земель природоохоронного призначення;
- заборонити НПП «Великий Луг» та ФОП ОСОБА_10 відчужувати чи користуватися врожаєм сільськогосподарської культури соняшника, площею 6,0570 га, який проростає на земельній ділянці площею 36,5697 га з кадастровим номером :02:004:0020 та соняшника площею 5,4430 га, який проростає на земельній ділянці площею 89, 6579 га з кадастровим номером :02:053:0002, що розташовані на території Скельківської сільської ради передані відповідно до державних актів серії ЯЯ№114829 та ЯЯ №114832 у постійне користування НПП «Великий Луг» для збереження та використання земель природоохоронного призначення;
-накласти арешт на сільськогосподарську культуру (майбутній врожай 2018 року) кукурудза площею 12,00 га, яка проростає на земельній ділянці площею 89,6579 га з кадастровим номером :02:053:0002, що розташована на території Скельківької сільської ради та передана відповідно до державного акту серії ЯЯ №114832 у постійне користування НПП «Великий Луг» для збереження та використання земель природоохоронного призначення;
-заборонити НПП «Великий Луг» та ФОП ОСОБА_10 відчужувати чи користуватися врожаєм сільськогосподарської культури - кукурудза площею 12,00 га, яка проростає на земельній ділянці площею 89,6579 га з кадастровим номером :02:053:0002, що розташована на території Скельківької сільської ради та передана відповідно до державного акту серії ЯЯ №114832 у постійне користування НПП «Великий Луг» для збереження та використання земель природоохоронного призначення.
Слідчим суддею було відмовлено в задоволенні клопотання, оскільки стороною обвинувачення не доведено: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення; що потреби досудового розслідування на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси користувачів майна; що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із цим клопотанням.
В апеляційній скарзі прокурор вважає, що викладені в ухвалі слідчого судді висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що судом не враховано, що в доданих до клопотання матеріалах наявні документи, які підтверджують факт самовільного використання, в тому числі за нецільовим призначенням, земельних ділянок природно-заповідного фонду, а саме угода про спільну природоохоронну діяльність № 01-СД від 26.12.2017, яка була укладена між НПП «Великий Луг» та ФОП ОСОБА_10 . Водночас не був отриманий дозвіл Кабінету Міністрів України для укладення такої угоди, який передбачений постановою КМУ від 11.04.2012 № 296. Посилається на те, що зазначена угода суперечить ЦК України, незареєстрована належним чином та суперечить іншим актам цивільного законодавства та інтересам держави.

Вважає помилковим висновок слідчого судді про те, що сільськогосподарська культура, яка вирощується на земельних ділянках, не є речовим доказом. При цьому посилається на постанову слідчого про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні земельних ділянок та майбутнього урожаю, які передані на відповідальне зберігання директору НП «Великий Луг». Зазначає, що предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, є земельна ділянка як об`єкт права власності. Тоді як сільськогосподарська культура, що вирощується на вказаних ділянках, є речовим доказом у кримінальному провадженні, який підтверджує незаконну обробку, використання господарських ділянок, а також може довести зв`язок особи із значеними земельними ділянками. Збирання сільськогосподарської культури може призвести до знищення доказів у кримінальному провадженні.

Вважає, що слідчим запропоновано співрозмірний спосіб обмеження права власності, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_10 та НПП «Великий Луг».

В апеляційному суді:

- прокурор не підтримала апеляційну скаргу та вважала, що задоволенню вона не підлягає, оскільки дане кримінальне провадження закрито 21 серпня 2018 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

- представник НПП «Великий Луг» ОСОБА_7 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Заслухавши доповідача по справі, прокурора, представника НПП «Великий Луг» ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги прокурора і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Слідчим у клопотанні підставою для арешту майна зазначено збереження речових доказів у вигляді земельних ділянок з кадастровими номерами :02:004:0020 та :02:053:0002, площею 36,597 га та 89,6579 га відповідно, та майбутнього врожаю соняшнику і кукурудзи, який проростає на вказаних земельних ділянках, задля попередження їх можливого приховання, пошкодження, знищення та відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна суд, на підставі наданих ініціатором клопотання матеріалів, повинен з`ясовувати обставини, визначені ч. 2 ст. 173 КПК України, зокрема, правову підставу для арешту майна.

Разом з цим, з`ясування цих питань пов`язано із кваліфікацією злочину, що внесено до ЄРДР і саме це питання передує з`ясуванню визначених ст. 170 КПК України підстав та меті забезпечення кримінального провадження.

Так, згідно відомостей, які внесені до ЄРДР, органом досудового розслідування проводиться перевірка за фактом самовільного зайняття невідомою особою земельних ділянок державної форми власності площею 36,5697 га та 89,6579 га,які розташовані на території Скельківської сільської ради з кадастровим номером :02:004:0020 та :02:053:0002, які перебувають у постійному користуванні НПП «Великий луг», шляхом засівання культурою, чим завдана істотна шкода державі.

Таким чином, внесені до ЄРДР відомості та клопотання слідчого містять дані про завдання державі істотної шкоди.

Проте, слідчим в клопотанні не було зазначено розмір шкоди, а отже і не доведено співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що угода про спільну природоохоронну діяльність № 01-СД від 26.12.2017, укладена між НПП «Великий Луг» та ФОП ОСОБА_10 , разом з угодою про внесення змін до неї від 31.07.2018 є чинними, питання про визнання цих правочинів недійсними не ставилися, а, відповідно, між сторонами існували договірні відносини, що, в свою чергу, виключає наявність складу злочину у виді самовільного зайняття земельної ділянки.

З огляду на наведене колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про відсутність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, як необхідної умови, передбаченої п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Погоджується колегія суддів і з висновком слідчого судді про те, що майбутній урожай не відповідає критеріям речового доказу, наведеним у ст. 98 КПК України.

За п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна передбачений з метою забезпечення збереження речового доказу, для чого суд, виключно на підставі наданих ініціатором відповідного клопотання матеріалів, має з`ясувати питання відповідності заявленого для арешту майна критеріям речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України.

Відповідно до змісту положень ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно, зокрема є доказом злочину.

Однак, відповідність майбутнього врожаю кукурудзи та соняшника, що вирощуються на цій земельній ділянці, критеріям ст. 98 КПК України, у контексті злочину за ч. 1 ст. 197-1 КК України, є сумнівним та непереконливим, а запропонований органом досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження є неадекватним предмету злочину, що розглядається у рамках даного кримінального провадження.

На переконання колегії суддів, винесення слідчим постанови про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні земельних ділянок та майбутнього врожаю, про що йдеться в апеляційній скарзі прокурора, не надає вказаному майну статусу речового доказу в кримінальному провадженні у розумінні ст. 98 КПК.

За наведеною нормою завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Натомість, орган досудового розслідування, в порушення ч. 5 ст. 132, ч. 2 ст. 171 КПК України, не додав до клопотання матеріали, які б підтверджували заявлені ризики стосовно земельної ділянки та врожаю сільськогосподарських культур, що вирощуються на земельних ділянках.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Слідчий суддя, з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності, зобов`язаний розглянути заявлене клопотання лише у межах його доводів, якими у даному випадку є арешт земельної ділянки та майбутній урожай сільськогосподарських культур.

Враховуючи зміст клопотання про арешт земельної ділянки та майбутнього врожаю сільськогосподарських культур і заявлену підставу та мету для його арешту, судова колегія приходить до висновку про недоведеність необхідності накладення арешту.

Фіксування факту зайняття земельної ділянки, може мати місце шляхом проведення слідчих, процесуальних дій, та відображено у відповідних документах (протокол огляду за участі спеціаліста, акт обстеження земельної ділянки інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру тощо), якими обґрунтовано клопотання слідчого.

Вимоги ч. 1 ст. 173 КПК України зобов`язують слідчого суддю, суд відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

З урахуванням обставин кримінального провадження, викладених слідчим у клопотанні, судова колегія погоджується із висновком слідчого судді про відсутність правової підстави для задоволення відповідного клопотання слідчого.

Доводи апеляційної скарги про наявність ризиків знищення речових доказів, за відсутності їх об`єктивної обґрунтованості, судова колегія розцінює як припущення, що не можуть бути взяті до уваги.

Отже, при вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею дотримані вимоги ст.173 КПК України.

Крім того колегія суддів приймає до уваги і твердження прокурора в судовому засіданні з приводу того, що кримінальне провадження, в якому слідчий звернувся із даним клопотанням про арешт майна закрито 21 серпня 2018 року.

Дані обставини виникли після прийняття слідчим суддею оскаржуваного прокурором рішення, але у відповідності до положень п. 5 ч. 1 ст. 3, ст.ст. 131, 132 КПК України закриття кримінального провадження, яке є одною з форм завершення досудового розслідування, виключає наявність правових підстав для застосування заходів забезпечення у цьому ж кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги прокурора, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 9 серпня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотанні слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000127, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4