Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2654/18
Провадження № 1-КП/758/529/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2018 року Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 1-КП/758/529/18 (справа №758/2654/18, кримінальне провадження під час досудового розслідування №0000086) по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з середньою освітою, працюючого без офіційного працевлаштування будівельником, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей 2009, 2013 та 2017 року народження, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого:
вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням та встановленим іспитовим строком 3 роки,
вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 289 КК України, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,
та
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Василькова Київської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого без офіційного працевлаштування художником по металу, розлученого, маючого малолітніх дітей 2008 та 2009 років народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , раніше судимого:
вироком Деснянського районного суду міста Києва від 19 січня 2012 року за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, звільненого по відбуттю строку покарання 27 березня 2017 року,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

за участі:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
захисника ОСОБА_12
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

У невстановленому місці та у невстановлений час у обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а також поєднане з проникненням в житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 у невстановлений час у невстановленому місці вступив в злочинну змову з обвинуваченим ОСОБА_5 та двома невстановленими особами, направлену на відкрите викрадення чужого майна, вчинене групою осіб за попередньою змовою, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, поєднане з проникненням у житло ОСОБА_10 .
При цьому, вони розподілили між собою злочинні ролі, відповідно до яких обвинувачений ОСОБА_4 , який був знайомий із потерпілою та членами її сім`ї, мав перебувати у квартирі потерпілої і повідомити інших співучасників про можливість вчинення злочину, а інші співучасники повинні були перебувати неподалік, та за його вказівкою мали проникнути до житла, де разом відкрито заволодіти чужим майном, за необхідності застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої.
09 січня 2018 року, приблизно о 13 годині 35 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні квартири ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 повідомив обвинуваченому ОСОБА_5 та двом невстановленим особам, які перебували поруч із вказаним будинком, про можливість проникнення до вказаного житла з метою вчинення злочину.
Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_5 та двоє невстановлених органом досудового розслідування осіб, піднялися до квартири за адресою: АДРЕСА_3 , після чого проникли всередину через заздалегідь відчинені обвинуваченим ОСОБА_4 вхідні двері.
Однак, одразу після проникнення до житла їхні злочинні дії були викриті ОСОБА_10 , яка почала кричати, на що один із невідомих, для подолання можливого опору з боку останньої, наніс один удар кулаком в область лівої сторони обличчя потерпілої, спричинивши останній, згідно висновку судово-медичної експертизи № 89 від 10 січня 2018 року, легкі тілесні ушкодження. Внаслідок нанесення удару потерпіла ОСОБА_10 впала на підлогу, та спроб опору не чинила.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, обвинувачений ОСОБА_4 зайшов на кухню, та деякий час перебував там. Обвинувачений ОСОБА_5 , побачивши малолітню ОСОБА_13 , взяв її за руку та повів до кімнати, де, посадивши її на ліжко, почав запитувати про місце знаходження цінного майна. Однак, остання нічого йому не повідомила. Перебуваючи у коридорі квартири, один із невідомих повів ОСОБА_10 до її кімнати, де попросив останню надати дорогоцінності, в ході чого остання надала золоті прикраси: золотий ланцюжок 585 проби вагою 5 г, вартістю 6 488 гривень 87 копійок, золотий ланцюжок іменний зі словом «ALLA» 585 проби вагою 2 г, вартістю 2 595 гривень 55 копійок, пару золотих сережок 585 проби вагою 7 г, вартістю 9 084 гривень 41 копійка, та один золотий хрестик 585 проби вагою 2,5 г, вартістю 3 244 гривень 44 копійок, які належали ОСОБА_11 .
Також, невстановлена органом досудового розслідування особа, перебуваючи у кімнаті, знайшов у шафі конверт, в середині якого знаходились грошові кошти в розмірі 700 доларів США, що станом на день вчинення злочину, згідно офіційного курсу НБУ, становило 19 740 гривень, та 10 білоруських рублів, що станом на день вчинення злочину, згідно офіційного курсу НБУ, становило 141 гривню, які належали ОСОБА_11 , та які він в подальшому забрав із собою.
В ході перебування у квартирі, знайшовши всі цінні речі, обвинувачений ОСОБА_5 завів потерпілу ОСОБА_10 та малолітню ОСОБА_13 до ванної кімнати, після чого зачинив двері на ключ. Обвинувачений ОСОБА_4 , побачивши, що потерпіла ОСОБА_10 та малолітня ОСОБА_13 зачинені у ванній кімнаті і його не бачать, попрямував до однієї із кімнат квартири, звідки взяв із шафи чорну жіночу норкову шубу, вартістю 8 966 гривень 67 копійок, мобільний телефон марки «Iphone 6» Silver 64 Gb serial №F17PWCKJG5MT, вартістю 7 133 гривень 33 копійки, які належали ОСОБА_11 , та мобільний телефон марки «Alcatel» Іmei НОМЕР_3 , вартістю 766 гривень 67 копійок, який належав ОСОБА_10 .
Після цього обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , спільно з двома невстановленими органом досудового розслідування особами, з місця вчинення злочину зникли, заволодівши майном потерпілих на загальну суму 58 160 гривень 94 копійки.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість по пред`явленому обвинуваченню, окрім цього, за результатами судового розгляду, визнав у повному обсязі заявлені потерпілими позовні вимоги, та дав показання, що ОСОБА_11 до вчинення злочину знав, так як вона була кумою його дружини, в якої вони позичили гроші. Поверненню залишилась сума в розмірі 6 тисяч гривень, однак, цю суму він не міг віддати, тому запропонував свої послуги по здійсненню ремонту квартири. Згодом він розпочав роботи в коридорі. Злочин вирішив вчинити у зв`язку з нестачею грошових коштів.
Зустрівши обвинуваченого ОСОБА_5 , запропонував йому здійснити пограбування потерпілих, на що той погодився. Згідно його задуму, коли ОСОБА_5 з іншими учасниками злочину зайде до помешкання, потерпілі їх злякаються і виконають висунуту ними вимогу віддати гроші та золото. Іще двох учасників пограбування знайшов ОСОБА_5 .
Під час виконання ремонтних робіт в квартирі потерпілої він виніс сміття, після чого навмисно не закрив вхідні двері до квартири, таким чином надавши змогу іншим трьом учасникам злочину зайти в середину. Він також зайшов до квартири і сховався, чув як ОСОБА_5 і інші вимагали передати їм гроші, чув, що застосовується насильство. Після цього, коли потерпілих помістили до ванни, він вийшов з кухні та заволодів жіночою шубою, двома мобільними телефонами марок «Алькател» і «Айфон», які в подальшому продав. Згодом йому вдалося повернути частину викрадених речей шубу, яку він забрав у тих людей, кому її раніше продав, і повернув гроші, а телефон «Айфон» викупила особисто потерпіла ОСОБА_11 . Він частково бачив, як інші грабіжники винесли золото.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість по пред`явленому обвинуваченню, окрім цього, за результатами судового розгляду, визнав у повному обсязі заявлені потерпілими позовні вимоги, та дав показання про те, що йому 07 січня 2018 року зателефонував ОСОБА_4 , запропонувавши зустрітись. Під час зустрічі останній повідомив, що виконує ремонтні роботи у родичів, які мають гроші, приблизно 3 000 доларів США, та те, що їх можна пограбувати без застосування насильства. Говорив, що треба взяти на допомогу ще одного, чи двох помічників. Згідно його плану, він повинен був винести сміття, після чого через 5 хвилин необхідно було заходити. У день вчинення злочину він та хлопці на ім`я ОСОБА_14 і ОСОБА_15 так і зробили, одягнувши панчохи на голову.
В квартирі була жінка і дитина 12-13 років. Ковкрак ОСОБА_16 сказав, що гроші знаходяться в кімнаті, він пішов за ними. Хтось із хлопців вдарив потерпілу. Він особисто та інші співучасники забрали незначну кількість грошей і золота. Потерпіла відала золото на вимогу одного з хлопців. Він нічого не забрав. Йому відомо, що під час вчинення злочину забрали золото, шубу. ОСОБА_4 залишив квартиру разом з ними.
Обвинувачений ОСОБА_5 повністю погодився з описом майна, яке згідно обвинувачення вони викрали.
Потерпіла ОСОБА_10 дала показання про те, що знає обвинуваченого ОСОБА_4 , який є чоловіком куми її доньки ОСОБА_11 . Він був винен їй гроші, які домовився відробити ремонтом. 09 січня 2018 року ОСОБА_4 прийшов, сказавши, що буде продовжувати ремонт. Вона зайшла до кімнати онуки, а коли вийшла, то побачила трьох чоловіків з панчохами на голові. Вона почала кричати, щоб вони вийшли з квартири. Один, з них вдарив її в щелепу. Потім пам`ятає фрагментами, в тому числі, що її били головою об стіну. Один з чоловіків бігав та кричав: «- Гроші і золото!». Онука, якій на той час було 10 років, вийшла з кімнати і попросила її віддати їм все. Вона боялась за дитину, тому зайшла в кімнату і відала коробку з золотом. Потім їх завели у ванну кімнату і сказали сидіти тихо. Коли вони почули, що стало тихо, вийшли, у квартирі вже нікого не було.
Під час вчинення злочину злодії забрали 700 доларів США, два телефони, шубу, золото доньки. Її особисте майно - це 700 доларів США і мобільний телефон, також забрали зарплатну картку. Після вказаних подій вона 10 днів знаходилась в лікарні, понесла моральні страждання. Заявлений цивільний позов підтримала у повному обсязі, вказавши, що спричинена їй матеріальна шкода полягає у відшкодуванні вартості викрадених 700 доларів США, вартості телефону і витрат на ліки.
Потерпіла ОСОБА_11 дала показання, що удень вчинення злочину 09 січня 2018 року, вона перебувала за кордоном. Про обставини злочину відомо зі слів її малолітньої дочки і матері ОСОБА_10 . Зі слів доньки, вона бачила побиту бабусю, а обвинувачений ОСОБА_5 брав її за руку та вимагав показати, де знаходяться цінні речі. Потерпіла в повному обсязі підтримала заявлений цивільний позов та просила суд стягнути з обвинувачених в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди грошову суму, зазначену в цивільному позові. Спричинену моральну шкоду обґрунтовувала наявністю переживань за доньку, яка до сьогодні боїться перебувати сама у квартирі, дитина допитувалась слідчим суддею, психологи радили дитині на деякий час змінити обстановку, тому вони виїжджали за межі місця проживання на 3 місяці. Вона також хвилюється за стан здоров`я матері, а також їй було спричинено дискомфорту у можливості користуватися належними їй речами. Окрім цього, вона зверталась за правовою допомогою до адвоката, який надавав консультації, готував клопотання, документи, тому просила також стягнути ці витрати.
Відповідно до протоколу від 09 січня 2018 року, ОСОБА_10 було попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, а саме, вчинення грабежу, поєднаного з проникненням у житло (т. 2, а.с.7).
Згідно з протоколом від 09 січня 2018 року, слідчим прийнято усну заяву від ОСОБА_10 про те, що 09 січня 2018 року, приблизно о 13 годині 35 хвилин, невстановлені особи в кількості трьох осіб, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , відкрито шляхом нанесення тілесних ушкоджень заволоділи грошовими коштами в сумі 700 доларів США, мобільними телефонами «Айфон 6» та «Алькатель», норковою шубою, лижним костюмом та золотими прикрасами (т. 2, а.с. 8).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 09 січня 2018 року, слідчим в присутності двох понятих був проведений огляд квартири за адресою: АДРЕСА_3 , в якій в кімнаті № 2 виявлено порушений стан розташування речей: розкиданий одяг на ліжку, наявність на ньому паперових коробок, шафа купе перебувала у відчиненому стані. З місця огляду було вилучено 5 слідів папілярних узорів рук (т. 2, а.с. 9-11).
Згідно з протоколом огляду місця події від 09 січня 2018 року, слідчим в присутності двох понятих був проведений огляд квартири за адресою: АДРЕСА_3 , в якій в спальній кімнаті на підлозі біля шафи виявлено мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору. ОСОБА_10 повідомила, що вказану річ в її квартирі могли залишити злочинці, які вчинили відносно неї злочин, так як він їй не належить і ніякого відношення вона до нього не має (т. 2, а.с. 12-13).
Згідно з висновком експерта № 89 від 10 січня 2018 року, при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_10 у неї були виявлені ушкодження:
- крововиливи на нижній повіці лівого ока з переходом в підочну/виличну/щічну ділянки, в під нижнє-щелепний трикутник, на слизову лівої щоки/верхньої губи у лівого кута рота-1, на боковій поверхні язика зліва-1;
- синці на зовнішній поверхні лівого плеча у верхній-1та в середній-1 третиніна заднє-зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу-1;
- садна на фоні вищезазначеного синця на заднє-зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу-1, на фоні вищезазначеного крововиливу на боковій поверхні язика зліва-1.
Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворилися внаслідок дій тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились. Враховуючи наявну морфологію вказаних тілесних ушкоджень на момент проведення судово-медичного огляду, можна вважати, що мінімально вірогідні строки їх утворення складають 1-2 доби від моменту проведення судово-медичного огляду, що не суперечить вказаному в описовій частині постанови терміну (09 січня 2018 року). Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення синців, крововиливів та саден у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб, який і віддзеркалює тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятий судово-медичний критерій визначення ступеню тяжкості. Саме тому виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, відповідно до п. 2.3.5 та 4.6 Правил (т. 2, а.с. 14-18).
Згідно висновку експерта № 12-4/267 від 28 лютого 2018 року, ринкова вартість мобільного телефону марки «Iphone 6» Silver 64 Gb serial №F17PWCKJG5MT станом на день вчинення злочину могла становити 7 133 гривень 33 копійки; ринкова вартість мобільного телефону марки «Alcatel» Іmei НОМЕР_3 станом на день вчинення злочину могла становити 766 гривень 67 копійок; ринкова вартість жіночої норкової шуби станом на день вчинення злочину могла становити 8 966 гривень 67 копійок; ринкова вартість золотого ланцюжка 585 проби вагою 5 г, золотого ланцюжка іменного зі словом «ALLA» 585 проби вагою 2 г, золотих сережок 585 проби вагою 7 г, золотого хрестика 585 проби вагою 2,5 г, станом на момент вчинення злочину могла становити 21 413 гривень 27 копійок (т. 2, а.с. 19-25).
Згідно з висновком судомо-психіатричного експерта № 61 від 30 січня 2018 року, ОСОБА_13 за своїм психічним станом з урахуванням малолітнього віку (2007 року народження), характеру кримінального правопорушення, свідком якого вона була, здатна розуміти характер та значення протиправних дій, свідком яких вона стала. За своїм психічним станом з урахуванням віку, у період протиправного кримінального правопорушення, свідком якого вона стала 09 січня 2018 року, могла правильно сприймати, запам`ятовувати факти, що мають значення для кримінального провадження, за своїм психічним станом на теперішній час може давати щодо нього відповідні свідчення, ОСОБА_13 не виявляє ознак підвищеного навіювання або схильності до фантазування (т. 2, а.с. 26-30).
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11 січня 2018 року, потерпіла ОСОБА_13 в присутності понятих вказала на ОСОБА_5 , як на особу, яка вчинила злочин 09 січня 2018 року за адресою їхнього місця проживання, впізнавши його за зростом, рисами обличчя, одягом (т. 2, а.с. 31-35).
Згідно з висновком експерта № 8-1/369 від 29 січня 2018 року, слід пальця руки з розміром по осях 14х23 мм, вилучений в ході огляду місця події 09 січня 2018 року, залишений безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_5 (т. 2, а.с. 36-48).
Згідно з долученими до справи документів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , він не має місця реєстрації, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має дітей ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за місцем проживання скарг та заяв від мешканців не надходило, раніше судимий (т. 2, а.с. 49, 52, 54-59, 61).
Згідно з долученими до справи документів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг від мешканців будинку не надходило, раніше судимий (т. 2, а.с. 50-51, 53, 60, 62-64).
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, суд звертає увагу, що показання обвинувачених та потерпілих отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому фактичні обставини, які вони містять, є допустимими.
Належними і допустимими як джерело доказу є долучені до справи документи, та висновки проведених у справі експертиз, оскільки судом не встановлено порушення вимог КПК України під час їх отримання.
Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, про достатність доказів для визнання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Аналізуючи досліджені докази, суд звертає увагу, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали свою винуватість у вчиненні інкримінованого їм злочину, а надані ними показання підтверджуються сукупністю досліджених судом доказів.
Суд враховує послідовні і категоричні показання потерпілої ОСОБА_10 про обставини вчинення злочину за місцем її проживання, які узгоджуються з показаннями, наданими обвинуваченими, та письмовими доказами у справі, тому визнає їх достовірними, та кладе в основу обвинувального вироку суду.
Не викликають сумнівів суду у належності та допустимості надані прокурором протоколи вчинених слідчих та процесуальних дій, а також наявні у справі висновки експертів, які підтверджують факти застосування до потерпілої ОСОБА_10 насильства, яке не було небезпечним для життя та здоров`я останньої, визначають ринкову вартість викраденого майна та вказують на наявність слідів пальців рук обвинуваченого ОСОБА_5 на місці вчинення злочину.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, поєднаному з проникненням в житло, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, поєднаному з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченим, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, зокрема, межі санкції ч. 3 ст. 186 КК України, те, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких.
Суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, страждає на тяжкі захворювання (т. 1, а.с. 103).
Пом`якшуючою покарання обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 обставиною, передбаченою п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає їхнє щире каяття.
Обтяжуючою покарання обставиною обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину щодо малолітньої, що передбачено п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, окрім цього, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає обтяжуючою покарання обставиною рецидив злочинів, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, оскільки останній має судимість за навмисний злочин, який не впливає на кваліфікацію його дій в пред`явленому обвинуваченні.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 до покарання у виді реального позбавлення волі.
Призначаючи остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку про необхідність застосування вимог ч. 4 ст.70 КК України, та п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2013 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», тобто призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів з застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2018 року, більш суворим.
З врахуванням вказаних обставин суд не знаходить підстав для застосування вимог ст. 75 та ст. 69 КК України відносно обох обвинувачених.
Призначення іншого покарання, на думку суду, не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільній небезпеці, не буде належним чином сприяти виправленню обвинувачених та запобігання вчинення ними інших злочинів.
Окрім цього, згідно з вимогами ст. 96-1 та 96-2 КК України, в порядку спеціальної конфіскації з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягає стягненню грошова сума, яка є різницею між загальною сумою спричиненої шкоди потерпілим, зазначеної в пред`явленому обвинуваченні, та вартості норкової жіночої шуби, долю якої суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України шляхом повернення законному власнику, тобто сума, загальний розмір якої становить 49 194 гривень 27 копійок, як вартість майна, яке було ними викрадено та використано.
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, яка зазнала шкоди від злочину має право пред`явити позов до особи, яка вчинила злочин.
Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Під час судового розгляду справи потерпілою ОСОБА_11 та ОСОБА_10 заявлено позовні вимоги про солідарне стягнення з обвинувачених заподіяної їхніми діями матеріальної та моральної шкоди.
Так, потерпіла ОСОБА_11 , уточнивши свої позовні вимоги, просить стягнути в рахунок відшкодування понесених матеріальних збитків грошову суму в розмірі 44 218 гривень 27 копійок, та в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 100 000 гривень, а потерпіла ОСОБА_10 просить стягнути з обвинувачених суму в розмірі 25 149 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 300 000 гривень в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди.
Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги потерпілих про відшкодування спричиненої злочином матеріальної та моральної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються сукупністю досліджених доказів у справі, зокрема, показаннями потерпілих, протоколом огляду місця події, проведеними у справі експертними дослідженнями, окрім цього, судом враховується також позиція обвинувачених, які за результатами розгляду справи визнали заявлені до них позовні вимоги потерпілих у повному обсязі. Суд бере до уваги, що потерпіла ОСОБА_11 в свої позовні вимоги не включила викрадену жіночу норкову шубу, вартістю 8966 гривень 67 копійок, яка їй повернута.
Згідно з вимогами ст.124 КПК України, з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у рівних долях підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати у зв`язку з залученням експертів при проведенні експертних досліджень № 89 від 10 січня 2018 року в розмірі 273 гривень 80 копійок (т. 2, а.с. 17), № 12-4/267 від 28 лютого 2018 року в розмірі 715 гривень (т. 2, а.с. 19), № 8-1/369 від 29 січня 2018 року в розмірі 1 573 гривень.
Долю речових доказів суд визначає згідно вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді шести років позбавлення волі.
Згідно вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з врахуванням вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2018 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді шести років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 03 липня 2018 року.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді шести років позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_5 залишити без змін у виді утримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО».
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 12 січня 2018 року.
Згідно з вимогами ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , спеціальну конфіскацію на користь держави грошових коштів в розмірі 24 597 (двадцяти чотирьох тисяч п`ятсот дев`яноста семи) гривень 14 копійок, що відповідає частині вартості майна, яке він викрав та використав.
Згідно з вимогами ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , спеціальну конфіскацію на користь держави грошових коштів в розмірі 24 597 (двадцяти чотирьох тисяч п`ятсот дев`яноста семи) гривень 14 копійок, що відповідає частині вартості майна, яке він викрав та використав.
Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) солідарно на користь ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_4 ) 25 149 (двадцять п`ять тисяч сто сорок дев`ять) гривень у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 300 000 (триста тисяч) гривень у рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди, а всього на суму 325 149 (триста двадцять п`ять тисяч сто сорок дев`ять) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) солідарно на користь ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_5 ) 44 218 (сорок чотири тисячі двісті вісімнадцять) гривень 27 копійок у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100 000 (сто тисяч) гривень у рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди, а всього на суму 144 218 (сто сорок чотири тисячі двісті вісімнадцять) гривень 27 копійок.
Згідно з вимогами ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь держави 1 280 (одну тисячу двісті вісімдесят) гривень 90 копійок, як відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертиз у справі.
Згідно з вимогами ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь держави 1 280 (одну тисячу двісті вісімдесят гривень) 90 копійок, як відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертиз у справі.
Згідно з вимогами ст.100 КПК України, речові докази:
- вилучених під час огляду місця події п`ять слідів папілярних узорів рук, які знаходяться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження у прокурора зберігати в матеріалах справи;
- норкову жіночу шубу, яка повернута потерпілій ОСОБА_11 , залишити в її розпорядженнні.
- вилучений під час огляду місця події мобільний телефон «Нокія 301», який передано обвинуваченому ОСОБА_4 , - залишити в його розпорядженні як законного власника.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1