Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/1349/16-к
Провадження № 1-в/572/205/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2018 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування амністії,

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області із завою про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

Засуджений ОСОБА_4 згідно заяви підтримав заяву, просив задовольнити.

Прокурор згідно заяви не заперечив проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав .

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 11 травня 2018 року у №572/1349/17 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покласти відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтись в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Нормами Законів України «Про застосування амністії в Україні» та «Про амністію у 2016 році» визначено коло осіб, до яких застосовується амністія.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми; б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом; в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами; г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572; ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"); е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР; є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Вивчивши матеріали справи, судом не встановлено підстав для застосування до засудженого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році»

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, заява ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.537,539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про застосування амністії згідно вироку Сарненського районного суду Рівненської області від 11 травня 2018 року у кримінальному провадженні №572/1349/16.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: