Житомирський апеляційний суд
Справа №293/653/18 Головуючий у 1-й інст. 12.09.2018
Категорія ст. 121 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000057 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 30 липня 2018 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого 08.08.2016 року вироком Богунського районного суду м. Житомира за ст.ст. 186 ч.2, 75, 76 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, -

обвинуваченого за ч.2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оскаржуючи доведеності вини, кваліфікацію злочину та призначене йому покарання, просить вирок суду змінити, зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 02 квітня 2018 року до набрання вироком законної сили. Вважає, що судом безпідставно не було зараховано йому у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення згідно положень ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року).

В запереченні на апеляційну скаргу, яке надійшло від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , йдеться про безпідставність вимог апелянта та залишення вироку без зміни.

Вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 30 липня 2018 року ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст. 121 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 08.08.2016 року та остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді 7 (семи) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_8 вирішено рахувати з 02.04.2018 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 - тримання під вартою продовжено до вступу вироку в законну силу.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, 03.02.2018 року близько 22.00 год. ОСОБА_8 разом зі своїми знайомими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 знаходився по місцю проживання ОСОБА_12 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де розпивали спиртні напої. В цей же день та час, достовірно знаючи про те, що в квартирі по місцю проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 знаходиться ОСОБА_13 та маючи намір отримати у останнього цигарки, ОСОБА_8 зайшов до вказаної квартири, де на дивані побачив ОСОБА_13 . На прохання ОСОБА_8 надати йому цигарки, ОСОБА_13 відмовився та між ними на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_8 виник умисел на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_13 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , ОСОБА_8 перебуваючи поруч з потерпілим, застосувавши фізичну силу, умисно руками стиснутими в кулаки, почергово наніс два удари в область правої та лівої скроневої ділянки голови. Внаслідок отриманих ударів, ОСОБА_13 не втримався на ногах та впав на диван, який був розташований позаду нього. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , надавши можливість ОСОБА_13 підвестися з дивану та перебуваючи поруч з потерпілим, умисно руками стиснутими в кулаки, почергово наніс два удари в область правої та лівої скроневої ділянки голови. Внаслідок отриманих ударів ОСОБА_13 не втримався на ногах і впав на диван.
У результаті завданих ударів за вищевказаних обставин, ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді синця під правим оком, рани верхньої правої повіки, синця із набряком м`яких тканин на лобі зліва з переходом на волосисту частину голови, садна в правій скроневій ділянці в косо-вертикальному напрямку, синця, який охоплює майже всю поверхню лівого вуха із набряком м`яких тканин, крововиливу на внутрішніх покровах голови в лобно-скроневій ділянці зліва, крововиливу справа в проекції надбрівної дуги з переходом на скроню, масивного крововиливу у вигляді рихлого згортку під тверду мозкову оболонку в лівій гемісфері в проекції лобно-скроневої ділянки, крововиливів під м`яку мозкову оболонку в лівій скроневій долі та майже на всю площу мозочка. Дані тілесні ушкодження у своїй сукупності складають закриту черепно-мозкову травму, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті.
Смерть ОСОБА_13 настала від закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась крововиливами під тверду оболонку та м`які оболонки головного мозку, мозочку, в м`які покрови голови, синцями та садном обличчя та ускладнилось розвитком набряку набухання головного мозку, мозочку.
Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 в підтримання апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, потерпілу ОСОБА_7 , яка покладалась на розсуд суду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 121 КК України кваліфіковані правильно.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Доводи апеляційної скарги про зарахування в строк покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_8 з 02 квітня 2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, апеляційний суд вважає безпідставними.

Так, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року) попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, злочин, за який його засуджено, обвинуваченим ОСОБА_8 вчинено 03.02.2018 року.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 обрано з 02.04.2018 року.
На час ухвалення вироку суду щодо ОСОБА_8 втратив чинність Закон України №838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», яким провадилося зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 29 серпня 2018 року (провадження № 13-31кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII.
Згідно вимог ч.6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, враховуючи, що злочин обвинуваченим ОСОБА_8 вчинено 03.02.2018 року, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 обрано з 02.04.2018 року, строк попереднього ув`язнення останнього зараховується у строк відбуття покарання за правилами ч.5 ст. 72 КК України (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року).

Підстав для застосування в даному випадку ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII не вбачається.
На підставі викладеного, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги і зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 30 липня 2018 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: