Код суду 233 Справа № 233/3360/17
Вирок
Іменем України
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, працюючого охоронцем ПП «Комунар», який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 16 червня 2017 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн., який ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 листопада 2017 року замінено на покарання у вигляді 100 годин громадських робіт (покарання відбуте повністю), учасника АТО,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 407, ч.3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
На підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14 січня 2015 року, відповідно до ст.4 ч.8, ст.5 ч.1, ст.ст. 10,11, ст.22 ч.3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Костянтинівським ОМВК Донецької області, ОСОБА_10 , був призваний на військову службу за призивом під час мобілізації на особливий період. Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 285 від 10.10.2015 року ОСОБА_10 був зарахований до списків особливого складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду такелажника евакуаційного відділення взводу технічного забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат».
Відповідно до п.п.1,2 ст.1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», які визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, визначає види військової служби, що включають в себе військову службу за призивом під час мобілізації на особливий період.
Згідно ст.1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-Х11 зі змінами: особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Таким чином, з 17 березня 2014 року (з моменту оголошення часткової мобілізації), згідно Указу Президента України від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» №303/2014 по теперішній час на території України діє особливий період.
Являючись військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_10 повинен був керуватися вимогами ст.65 Конституції України, ст.ст.9,11,14,16,127,128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
Разом з тим, 23 грудня 2015 року, солдат ОСОБА_10 , будучи військовослужбовцем за призивом під час мобілізації на особливий період, діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, в період проходження військової служби та будучи придатним для проходження військової служби, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу з відпустки до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалася у АДРЕСА_2 , та у період часу з 23 грудня 2015 року по 06 червня 2017 року, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, перебував за місцем реєстрації та проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , проводячи час вільно на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків несення військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
06 червня 2017 року ОСОБА_10 , усвідомивши власну протиправну поведінку, прибув до військової прокуратури Донецького гарнізону сил антитерористичної операції та заявив про себе.
Крім того, ОСОБА_10 13 січня 2018 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, виконуючи господарські роботи у дворі на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_11 , побачив токарний стіл для розпилювання деревини, під яким знаходився однофазний асинхронний електродвигун типу «АОЛБ-31-4», на викрадення якого у нього виник злочинний намір.Для реалізації свого наміру, того ж дня приблизно о 20 годині 00 хвилин,більш точного часу не встановлено, ОСОБА_10 ,прийшов до будинку АДРЕСА_2 , перелізши через паркан, проник на територію вищевказаного домоволодіння, де підійшов до токарного столу розпилювання деревини та діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, руками вийняв з під вказаного столу та викрав однофазний асинхронний електродвигун типу «АОЛБ-31-4» вартістю 626 грн. 67 коп., який належить потерпілій ОСОБА_11 , спричинивши їй матеріальну шкоду на зазначену суму, після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність, у зв`язку з чим суд, заслухавши думку учасників судового провадження та переконавшись в тому, що за відсутності потерпілої можливо з`ясувати всі обставини, що мають значення для розгляду кримінального провадження, прийшов до висновку про розгляд кримінального провадження за її відсутності.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі та пояснив, що він 16 серпня 2015 року пішов добровольцем до Збройних сил України. З самого початку у нього склалися напружені стосунки з іншими військовослужбовцями у зв`язку з тим, що він з Донбасу. В складі ЗСУ в жовтні 2015 року він проходив військову службу під АДРЕСА_3 . Після чого в листопаді 2015 року він тяжко захворів і перебував на стаціонарному лікуванні спочатку в госпіталі м. Часів Яр, потім у м. Харків та в подальшому у м. Хмельницький. Після проходження лікування йому надали відпустку терміном 10 календарних днів. Проте, з відпустки він не повернувся, у зв`язку з напруженими стосунками, що склалися у нього у військовій частині, а також з подальшим амбулаторним лікуванням за місцем мешкання. Разом з тим, про продовження амбулаторного лікування і про своє місцезнаходження він своє командування не інформував. Йому було відомо про наслідки неприбуття до військової частини. 06 червня 2017 року до нього приїхали з військової комендатури, після чого він повернувся до розташування військової частини. Крім того, пояснив, що він деякий час працював у своєї знайомої ОСОБА_11 , яка мешкає в АДРЕСА_4 . 13 січня 2018 року, працюючі у неї у дворі, він побачив під токарним столом двигун і вирішив його викрасти. Того ж дня, увечері він через паркан переліз у двір до потерпілої і викрав той самий двигун, який бачив раніше. Після чого відніс його до знайомого для розбирання. В подальшому двигун був повернутий потерпілій. Щиро шкодує про вчинене, просить не позбавляти його волі.
Окрім повного визнання своє вини, вина ОСОБА_10 у вчинені кримінальних правопорушень підтверджується безпосередньо дослідженими письмовими доказами, а саме:
- відповідно до витягу з наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 10 жовтня 2015 року № 285 ОСОБА_10 з 10 жовтня 2015 року був зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду такелажника евакуаційного відділення взводу технічного забезпечення військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , ВОС- 121936А ( а.п.183);
- відповідно до витягу з наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 25 листопада 2015 року № 331 ОСОБА_10 вибув на лікування до ВМКЦ м. Харків та з 26 листопада 2015 року останнього знято з котлового забезпечення ( а.п.184);
- відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 11.12.2015 р. №1218, 11 грудня 2015 року був проведений медичний огляд ОСОБА_10 у зв`язку з перенесеним захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби, внаслідок чого останній потребував звільнення від виконання службових обов`язків на 10 календарних днів ( а.п. 187);
- згідно з актом службового розслідування від 13 січня 2016 року після проведеного лікування, відповідно до довідки ВЛК № 1218 від 11 грудня 2015 року, ОСОБА_10 була надана відпустка до 23 грудня 2015 року, однак в зазначений час він до розташування військової частини не прибув, причин нез`явлення не повідомив ( а.п. 182);
- відповідно до огляду місця події від 14 січня 2018 року, місцем вчинення кримінального правопорушення є територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Присутня при огляді потерпіла ОСОБА_11 вказала на місце у дворі, де саме знаходився електродвигун типу «АОЛБ-31-4» ( а.п.139-140);
- в ході проведення огляду 14 січня 2018 року біля вхідних воріт домоволодіння АДРЕСА_2 , був оглянутий, добровільно наданий свідком ОСОБА_12 , однофазний асинхронний електродвигун типу «АОЛБ-31-4». Під час проведення огляду свідок ОСОБА_12 пояснював, що вказаний двигун йому приніс ОСОБА_10 ( а.п.142-145);
- відповідно до висновку експерта № 2/20-73 від 24 січня 2018 року ринкова вартість однофазного асинхронного електродвигуна типу «АОЛБ-31-4» станом на 13 січня 2018 року могла становити 626 гривень 67 копійок ( а.п.149-153);
- під час проведення слідчого експерименту 26 січня 2018 року обвинувачений ОСОБА_10 , в присутності двох понятих, розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення, та показав на місці, де знаходився електродвигун типу «АОЛБ-31-4», а також місце, де залишив його ( а.п.159-165);
- під час проведення слідчого експерименту 26 січня 2018 року свідок ОСОБА_12 , в присутності двох понятих, вказав на місце, де він разом з ОСОБА_10 залишили електродвигун типу «АОЛБ-31-4», та пояснив, що його приніс ОСОБА_10 пояснивши, що він належить йому і його треба розібрати ( а.п.167-170);
- відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально - психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_10 , складену Костянтинівським міськрайонним відділом з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, рівень ризику вчинення ОСОБА_10 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінується як високий. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_10 без позбавлення або обмеження волі на певний строк становить небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб).
Тож, оцінюючи зібрані та досліджені докази по кримінальному провадженню з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду і кваліфікує його дії за ч.4 ст. 407 КК України як нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу до військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану; - за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України є тяжкими злочинами, обставини кримінальних правопорушень, їх наслідки, данні про особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливий злочин, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не має стійких соціальних зв`язків, за місцем мешкання характеризується посередньо, за місцем служби характеризувався посередньо, приймав активну участь в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд визнає - щире каяття і з`явлення із зізнанням.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 судом не встановлено.
Суд вважає необхідним виключити з обвинувачення посилання на обтяжуючу обставину - як рецидив злочинів, оскільки відповідно до ст. 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Разом з тим, відповідно до ч.4 ст. 67 КК України, якщо будь - яка з обставин, що обтяжує покарання , передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз врахувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Тож, приймаючи до відома досудову доповідь з соціально - психологічною характеристикою обвинуваченого ОСОБА_10 , з урахуванням відомостей щодо його особи, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину, в період не знятої і не погашеної судимості, знову вчинив умисні в тому числі і корисливий злочини, явно не бажаючи ставати на шлях виправлення, не має стійких соціальних зв`язків, характеризується за місцем мешкання та місцем служби посередньо; що в сукупності, не зважаючи на його офіційне працевлаштування, свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи для оточуючих; суд приходить висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч.4 ст.407, ч.3 ст. 185 КК України, визначивши остаточне покарання, відповідно до ст. 70 ч.1 КК України. Суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 та попередження вчинення ним нових злочинів; і неможливим, в силу вищевикладених обставин застосувати, до нього ст. ст. 69, 75 КК України, оскільки на переконання суду виправлення обвинуваченого неможливе без реального відбуття покарання.
Разом з тим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, відношення ОСОБА_10 до вчиненого, характеризуючи дані останнього, суд вважає за недоцільне позбавляти обвинуваченого військового звання.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до ст.ст.122,124 КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 , з якого стягнути на користь держави 429 гривень 00 копійок.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.407, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання:
- за ч. 4 ст. 407 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі,
- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_10 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 ( одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з дня фактичного затримання.
Виконання вироку в частині затримання засудженого ОСОБА_10 та доставки його до відповідної установи виконання покарань доручити Костянтинівському відділенню поліції Бахмутського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області після набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
Речові докази однофазний асинхронний електродвигун типу «АОЛБ-31-4», який зберігається у потерпілої ОСОБА_11 залишити їй як законному володільцю.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави (балансовий рахунок: 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», код бюджетної класифікації доходу: 24060300 «Інші надходження») процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень 00 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурорам копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1