Справа № 631/469/18
Провадження № 1-кп/615/89/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2018 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,
при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області матеріалів кримінального провадження № 0000592 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.28, ч.1 ст.115, п.п.9,12,13 ч.2 ст.115 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_7 ,

перекладача - ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посилаючись на вагомість наявних доказів про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким можливо лише шляхом продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави.
Вказав, що приймаючи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , є достатні підстави вважати, що ризики, заявлені при обранні та продовженні запобіжного заходу, а також встановлені в подальшому судом, на даний час не зменшились та продовжують існувати, що виправдовує тримання останніх під вартою.

Крім того, на думку прокурора, фактичні обставини інкримінованого обвинуваченим умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч.2 ст.115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі. У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту (п.1 ч.1 ст.177 КПК України, п.2 ч.1 ст.178 КПК України).

Вважає, що на даній стадії процесу свідки сторони обвинувачення ще не допитані, що є достатньою підставою вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 будуть мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, чим перешкоджатимуть встановленню істини у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Аналіз даних про особу обвинувачених, які офіційно не працюють, не одружені, не мають утриманців та офіційних джерел доходу, на думку прокурора, свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Як зазначив прокурор, вказані обставини унеможливлюють запобіганню наведеним ризикам шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, тому є достатні підстави вважати, що запобігти цим ризикам можливо лише у разі тримання обвинувачених під вартою без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_9 просив розглянути питання щодо застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на постійне місце проживання обвинуваченого, відсутність розбіжностей в показаннях обвинуваченого та свідків, визнання ним своєї вини, вилучення органом досудового розслідування всіх речей, що мають значення у кримінальному провадженні, тому ризик вплинути на свідків та знищити речові докази, на думку захисника, на даний час відпав.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника, просив застосувати відносно нього домашній арешт, оскільки нікуди не дінеться, весь час буде перебувати за місцем проживання.

Захисник ОСОБА_10 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_6 , частково заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив замінити відносно обох обвинувачених запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, позаяк свідки допитані, речові докази знаходяться у сторони обвинувачення, що робить неможливим їх знищення обвинуваченими. А інші наведені прокурором ризики стандартні. При цьому ОСОБА_6 не зміг назвати обставини, які б свідчили про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали, суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що надає підстави для задоволення клопотання прокурора.

Ухвалами слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області 24.12.2017 року до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань (№27), який продовжено ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова суду від 15.02.2018 року та 11-12.04.2018 року, Валківського районного суду Харківської області від 17.05.2018 року на строк до 13.07.2018 року.
Судом взято до уваги вагомість наявних доказів, які підтверджують обґрунтованість підозри, а також тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у вчиненні дій, що носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі. А також дані про особу обвинувачених, які свідчать про відсутність міцності їх соціальних зв`язків: не працюють, не одружені, ОСОБА_5 за місцем реєстрації не проживає, ОСОБА_6 проживає на території України без реєстрації, раніше судимий за скоєння злочину проти життя та здоров`я особи.
При вирішенні питання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу, суд приймає до уваги вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими злочинів, які за ступенем тяжкості згідно ст.12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів; покарання, що загрожує ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у разі визнання їх винуватими у вчиненні злочинів, за який Законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років або довічного позбавлення волі; відсутність у обвинувачених постійного місця проживання та обставин, які б свідчили про міцність соціальних зв`язків, а також судимість обвинуваченого ОСОБА_6 .

З урахуванням досліджених доказів суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким можливо лише шляхом продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави.
З огляду на викладене, суд вважає доцільним продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та попередить вчинення ними нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» продовжити на строк до 06.09.2018 року кожного.
В зв`язку з необхідністю повторного виклику свідка ОСОБА_11 судове засідання відкласти на 12-00 годину 27.07.2018 року.

Ухвала може бути оскаржена в передбаченому законом порядку протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3