Справа № 761/5552/18
Провадження №1-кп/761/1278/2018
В И Р О К
іменем України

01 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000519 від 18 січня 2018 року, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лисичанська, Луганської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Лисичанським міським судом 23.11.2014 року за ч.2 ст.121, ст. 69 КК України до покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково 24.02.2017 на невідбутий строк покарання 8 місяців 9 днів,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю:

секретарів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ :

Так, ОСОБА_2 ,18 січня 2018 року, приблизно в 00 годин 30 хвилин, перебуваючи поблизу автостанції «Київ», що за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри 32, побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_7 , який разом із своїм знайомим розмовляли.

В цей час у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, а саме на повторне відкрите викрадення майна, яке належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, ОСОБА_2 , 18 січня 2018 року, в 00 годин 40 хвилин, перебуваючи біля входу в ТРЦ «Україна» за адресою: м. Київ, площа Перемоги, 3, наблизився до ОСОБА_7 , наніс удар кулаком по обличчю та повалив його на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_2 , побачив в руці ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Вгavis» білого кольору, вартістю 233 (двісті тридцять три) гривні 33 копійки та поклав до своєї кишені.

Після цього, ОСОБА_2 з метою доведення до кінця свого злочинного умислу направленого на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з викраденим мобільним телефоном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

А всього, ОСОБА_2 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, повторно відкрито викрав майно, що належить ОСОБА_7 на загальну суму 233 (двісті тридцять три) гривні 33 копійки, тим самим заподіявши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Крім того, ОСОБА_2 18 січня 2018 року о 04 годині 50 хвилин, перебуваючи біля входу в магазин «Велмарт», що розташований в ТРЦ «Україна» за адресою: м. Київ, площа Перемоги, 3, побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_8 .

В цей час у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_2 18 січня 2018 року о 04 годині 50 хвилин, перебуваючи біля входу в магазин «Велмарт», що розташований в ТРЦ «Україна» за адресою: м. Київ, площа Перемоги, 3, наблизився до ОСОБА_8 та в погрозливій формі висловив вимогу передачі йому всіх грошових коштів, які має при собі ОСОБА_8 . Останній, в свою чергу, повідомив ОСОБА_2 , що не має при собі грошових коштів, на що ОСОБА_2 пригрозив ОСОБА_8 фізичною розправою. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_2 побачив на руці ОСОБА_8 наручний годинник марки «АТОМАХ», з ременем зі шкіри чорного кольору, вартістю 122 (сто двадцять дві) гривні 67 копійок, після чого продовжив висловлювати погрози на адресу ОСОБА_8 та став вимагати передати йому вищевказаний годинник та пригрозив йому, що у разі відмови, спричинить ОСОБА_8 тілесні ушкодження. ОСОБА_8 , сприймаючи погрози ОСОБА_2 реально та усвідомлюючи настання можливих наслідків, хвилюючись за власне життя та здоров`я, виконав вимоги ОСОБА_2 та зняв з руки власний годинник «АТОМАХ», з ременем зі шкіри чорного кольору, вартістю 122 (сто двадцять дві) гривні 67 копійок, який передав ОСОБА_2 . Після цього ОСОБА_2 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

А всього, ОСОБА_2 відкрито викрав майно, що належить ОСОБА_8 на загальну суму 122 (сто двадцять дві) гривні 67 копійок, тим самим заподіявши останньому майнової шкоди на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, а також відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 на початку судового розгляду винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, визнав частково та пояснив, що у січні 2018 року, точної дати він не пам?ятає, вночі гуляв з компанією знайомих неподалік залізничного вокзалу у м. Києві. Потім у них сталась бійка із двома раніше незнайомими особами. У одного з них в процесі бійки випав мобільний телефон білого кольору, марку він не пам?ятає, який він забрав собі. Заперечує, що особою, у якої випав мобільний телефон був потерпілий ОСОБА_7 та зазначив, що бачить його вперше.
Потім він з товаришами пройшов далі до супермаркета «Велмарт» на площі Перемоги у м. Києві, де він підійшов до раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_8 та побачив у нього на руці годинник, який попросив подивитись. Потерпілий зняв свій годинник та передав йому. Визнає, що відкрито забрав у потерпілого годинник. При цьому заперечує, що він погрожував або бив ОСОБА_8 .
Потім він був затриманий працівниками поліції, яким добровільно видав мобільний телефон та годинник.
В подальшому обвинувачений ОСОБА_2 змінив свої показання по епізоду заволодіння майном ОСОБА_8 та пояснив, що взяв наручний годинник у потерпілого подивитись, попросив почекати, а потім пішов, тобто вважає, що його дії мають бути розцінені як шахрайство.
Далі, обвинувачений ОСОБА_2 повідомив, що в повному обсязі визнає свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, які були ним скоєні за обставин, викладених в обвинувальних актах. При цьому пояснив, що дійсно вночі 18 січня 2018 року він гуляючи з групою товаришів неподалік залізничного вокзалу у м. Києві побачив потерпілого ОСОБА_7 , вдарив його кулаком в обличчя, забрав його мобільний телефон та втік. Потім, цієї ж ночі біля входу у супермаркет на площі Перемоги у м. Києві він погрожуючи насильством забрав годинник у потерпілого ОСОБА_8 . У вчиненому щиро розкаюється, пояснює, що потрапив під вплив поганої компанії. Зазначив, що після звільнення з місць позбавлення волі він жодних інших злочинів не вчиняв, працював будівельником, проте документи про роботу не збереглись, проживав у м. Києві у хостелі. Запевняє, що зробив для себе належні висновки та має плани у майбутньому працевлаштуватись, вести нормальний спосіб життя. Просить дати йому шанс виправитись та призначити покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні викладених вище кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю безпосередньо досліджених судом доказів.
Так, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні протиправних дій 18 січня 2018 року щодо потерпілого ОСОБА_7 , підтверджується наступними доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що пізно ввечері 18 січня 2018 року йшов на електропотяг, щоб доїхати додому, при цьому був у стані сп`яніння. Ззаду до нього підійшли троє, один із них попросив цигарку, а потім він відчув удар, від якого впав. Коли він піднявся, то поруч вже нікого не було, а також не було і його мобільного телефону білого кольору, марки Бравіс. Про напад він у поліцію не повідомляв, оскільки боявся. Через три дні йому зателефонували з поліції і повідомили, що знайшли його телефон, запросили приїхати. У відділенні поліції він впізнав свій телефон. Також за його участю було проведено впізнання, під час якого він впізнав обвинуваченого, оскільки бачив його раніше на вокзалі. Не може пояснити чому у протоколі написано, що він впізнав обвинуваченого саме як особу, яка вчинила напад на нього. Протокол він підписав без будь-яких зауважень.
Згідно з даними, що містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.01.2018 року, ОСОБА_7 повідомив про те, що 18.01.2018 в нічний час за адресою: м.Київ, площа Перемоги, невідомі особи забрали у нього мобільний телефон марки «Бравіс», в якому знаходилась картка мобільного оператора, чим завдано шкоду в розмірі 300 грн.
Згідно з даними протоколу огляду місця події (з фото таблицею) від 18.01.2018 року, слідчий СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_9 за участі понятих провів огляд приміщення службового кабінету, де знаходився ОСОБА_2 , який добровільно видав зокрема мобільний телефон марки «Вгavis» білого кольору.
Згідно з даними протоколу пред?явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.02.2018 року слідчий СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_10 за участю понятих пред?явив ОСОБА_7 для впізнання фотокартки осіб. ОСОБА_7 заявив, що впізнає особу під №2, оскільки дана особа 18.01.2018 приблизно о 00 год. 40 хв. за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, із застосуванням насильства, а саме шляхом нанесення удару рукою в обличчя, відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Вгavis». При цьому ОСОБА_7 впізнав вказану особу по зовнішньому вигляду, кольору та формі обличчя, кольору очей та волосся. Відповідно до довідки до протоколу пред?явлення осіб для впізнання від 01.02.2018 на фото №2 зображений ОСОБА_2 , а на інших фото статисти.

Суд критично ставиться до показань потерпілого ОСОБА_7 про те, що він впізнав ОСОБА_2 лише з огляду на ту обставину, що раніше бачив його на вокзалі, оскільки такі пояснення потерпілого суперечать даним протоколу впізнання від 01.02.2018 року, який підписаний як самим потерпілим ОСОБА_7 , так і понятими, а також слідчим без будь-яких зауважень. Такі пояснення потерпілого, на переконання суду викликані значним часом, який минув після події злочину та психологічним станом потерпілого, який з його слів навіть не хотів звертатись у поліцію, оскільки боявся.
Окрім того, судом приймається до уваги, що протокол впізнання від 01.02.2018 року складений у відповідності до вимог КПК і не викликає сумніву щодо достовірності відомостей, у ньому наведених.
Згідно з даними висновку експерта №12-4/274 від 16.02.2018 ринкова вартість мобільного телефону марки «Вгavis» модель F 180 Ring (White), станом на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 17.01.2018 року могла становити 233,33 грн.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні протиправних дій 18 січня 2018 року щодо потерпілого ОСОБА_8 , підтверджується наступними доказами.
Згідно з даними, що містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.01.2018 року, ОСОБА_8 повідомив про те, що 18.01.2018 близько 04 год. 40 хв. у приміщенні магазину «Велмарт» за адресою: м.Київ, площа Перемоги, 3, невідома особа відкрито викрала належний йому годинник з погрозою застосування насильства.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що під час чергування 18.01.2018 виїхав на виклик про грабіж за адресою: м. Київ, площа Перемоги, 3, де затримав обвинуваченого ОСОБА_2 при поверхневому огляді він виявив у обвинуваченого на руці годинник. Інший патруль привіз потерпілого, який впізнав викрадений у нього годинник та ОСОБА_2 як особу, яка із застосуванням погроз забрала у нього цей годинник. Крім того, у обвинуваченого при собі були що інші речі, зокрема і мобільний телефон, марку якого він не пам?ятає. Після цього він доставив ОСОБА_2 до відділення поліції.
Згідно з даними протоколу огляду місця події (з фото таблицею) від 18.01.2018 року, слідчий СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_12 за участі понятих провів огляд приміщення службового кабінету, де знаходився ОСОБА_2 , який добровільно видав наручний годинник марки «АТОМАХ», з ременем зі шкіри чорного кольору.
Згідно з даними протоколу пред?явлення особи для впізнання від 18.01.2018 року слідчий СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_10 за участю понятих пред?явив ОСОБА_8 для впізнання осіб. ОСОБА_8 заявив, що впізнає серед пред?явлених йому осіб особу під №3, яка відкрито викрала наручний годинник із погрозою застосування насильства. При цьому ОСОБА_8 впізнав вказану особу по одягу, зросту, кольору обличчя, очей та волосся. Впізнаною особою є ОСОБА_2 . Даний протокол підписаний усіма учасника слідчої дії, зокрема і ОСОБА_2 без зауважень.
Згідно з даними протоколу пред?явлення особи для впізнання від 18.01.2018 року слідчий СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_10 за участю понятих пред?явив ОСОБА_13 для впізнання осіб. ОСОБА_13 заявив, що впізнає серед пред?явлених йому осіб особу під №3, яка відкрито заволоділа наручним годинником ОСОБА_8 із погрозою застосування насильства. При цьому ОСОБА_8 впізнав вказану особу по одягу, зросту, кольору обличчя, очей та волосся. Впізнаною особою є ОСОБА_2 . Даний протокол підписаний усіма учасника слідчої дії, зокрема і ОСОБА_2 без зауважень.
Згідно з даними висновку експерта №12-4/198 від 25.01.2018 ринкова вартість наручного годиннику марки «АТОМАХ», з ременем зі шкіри чорного кольору, станом на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 18.01.2018 року могла становити 122,67 грн.

Оцінивши надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, вищезазначені, безпосередньо досліджені докази вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Аналізуючи наведені вище та безпосередньо досліджені судом докази щодо обставин вчинених протиправних дій обвинуваченим ОСОБА_2 , суд не вбачає підстав піддавати їх сумніву, оскільки вони узгоджуються між собою.
Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, а також відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини, дані, які характеризують його особу, те, що він раніше судимий, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, має постійне місце реєстрації, офіційно не працює, не одружений.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд відносить щире каяття. При цьому суд зазначає, що добровільна видача ОСОБА_2 викрадених ним речей після його затримання не може бути врахована як добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоду, а тому не підлягає врахуванню як обставина, яка пом?якшує покарання. В той же час, часткове визнання вини ОСОБА_2 на початку судового розгляду, не позбавляє останнього права змінити своє ставлення до винуватості та повністю визнати свою вину, а також розкаятись, а отже не унеможливлює визнання судом його щирого каяття як обставини, що пом?якшує покарання.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_2 , є рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст. 186 КК України, та не знаходить підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання.

Такого висновку суд дійшов з урахуванням особи винного, який раніше судимий за вчинення умисного тяжкого злочину, кількості епізодів злочинної діяльності, у вчиненні яких ОСОБА_2 визнаний винуватим, дані про відсутність у нього постійної роботи, сім?ї, осіб на утриманні, стан його здоров?я та вік, наявність однієї обставини, що пом?якшує покарання, а також обставини, що обтяжує покарання.

Крім того, беручи наведене вище у сукупності, а також, систематичність вчинення ОСОБА_2 злочинних діянь, суд приходить до висновку про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Щодо процесуальних витрат за проведення товарознавчих експертиз, то вони у відповідності до ст. 124 КПК України повинні бути стягнуті на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_2 у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 368-371 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_2 визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з часу його затримання, а саме з 18 січня 2018 року.

Речові докази наручний годинник марки «АТОМАХ», з ременем зі шкіри чорного кольору, який зберігається в камері зберігання речових доказів Шевченківського УП ГУНП в м. Києві повернути у розпорядження потерпілого ОСОБА_8 ; мобільний телефон марки «Вгavis» білого кольору, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 - повернути у розпорядження потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 286 гривень 00 копійок за проведення КНДЕКЦ МВС України товарознавчої експертизи № 12-4/198 від 25 січня 2018 року, 286 гривень 00 копійок за проведення КНДЕКЦ МВС України товарознавчої експертизи № 12-4/274 від 16 лютого 2018 року.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1