Провадження № 1-кс/344/5163/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0002870, -

В С Т А Н О В И В:

02.08.2018р. слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування клопотання покликався на те, що В провадженні слідчого відділу Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного 30.07.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002780 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.07.2018 приблизно о 21 год., за попередньою змовою з ОСОБА_5 , невстановлена слідством особа, зателефонувала на домашній телефон потерпілої ОСОБА_6 , під час розмови з якою, шляхом обману повідомила останній неправдиву інформацію про те, що він є її син ОСОБА_7 , та що він став учасником дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого невідома жінка отримала тілесні ушкодження, у зв`язку з чим терміново потрібно надати грошові кошти.

Після отримання від потерпілої ОСОБА_6 усної згоду на передачу нею грошових коштів, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, направився за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає потерпіла.

Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою із не встановленою слідством особою, шляхом обману, заволодів грошовими коштами в сумі 40 000 російських рублів.

В подальшому, ОСОБА_5 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився наданими потерпілою грошовими коштами на власний розсуд.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний клопотання не заперечили з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З матеріалів клопотання вбачається, що 31 липня 2018 року о 22 год., ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та 01.08.2018, в порядку ст. 277-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , не працюючий, не одружений, з середньою освітою, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий.

Відповідно до матеріалів клопотання, підозра ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями, що містяться у протоколах: допиту потерпілої ОСОБА_8 , огляду місця події; огляду предметів; пред`явлення особи для впізнання, пред`явленням речей до впізнання та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, санкція статті передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: - п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 зареєстрований та проживає, за межами Івано-Франківської області, а саме у АДРЕСА_2 , та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років та усвідомлює неминучість покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення;

- п. 3 - незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_9 , оскільки підозрюваному ОСОБА_5 відоме місце її проживання;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку, що свідчить про можливість вчинення ним у майбутньому нових злочинів з метою отримання прибутку.

Вирішуючи дане клопотання враховую, що наявні докази про вчинення ОСОБА_5 зазначеного злочину є вагомими, а також те, що підозрюваний не має постійного джерела прибутку, непрацюючий, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 з 22:00 год. до 06:00 год. терміном 60 днів тобто до 30 вересня 2018 року, з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , в період часу з 22 год. по 06 год. залишати місце проживання, а адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 30 вересня 2018 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення. Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_11 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 07 серпня 2018 року.