Справа № 643/8968/18
Номер провадження 1-кс/643/2757/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.07.2018 року м. Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова у складі ОСОБА_1 , за участю

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові в залі суду клопотання старшого слідчого Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 про арешт майна за кримінальним провадженням №0000831 від 13.02.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 357 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах та незаконне заволодіння паспортом громадянина України шляхом зловживання довірою -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло вищезазначене клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні старшого слідчого СВ Московського ВП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000831 від 13.02.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.З ст.190, ч.З ст.357 КК України.
13.02.2018 до Московського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 в якій останній просить органи поліції притягнути до кримінальної відповідальності малознайомого на ім`я ОСОБА_6 та інших невідомих осіб, які 03.02.2018 зловживаючи його довірою під приводом продажу його квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , заволоділи грошовими коштами в сумі 9000 доларів СІЛА не розрахувавшись з ним, як з продавцем при укладенні договору купівлі-продажу квартири в приміщенні Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 27-Г, тим самим, фактично заволодівши вказаною квартирою.
Вказані відомості СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області 13.02.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000831 за ч. 3 ст.190 КК України.
Крім того, 13.02.2018 до Московського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 , в якій останній просить органи поліції притягнути до кримінальної відповідальності малознайомого на ім`я ОСОБА_6 (повні анкетні дані та місце мешкання вказаної особи йому невідомі), який 03.02.2018 зловживаючи довірою ОСОБА_5 під приводом продажу його квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , взяв у ОСОБА_5 паспорт громадянина України та до часу звернення із заявою не повернув.
Вказані відомості СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області 13.02.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000832 за ч. 3 ст.357 КК України.

Постановою прокурора у кримінальному провадженні від 13.02.2018 зазначені кримінальні провадження об`єднані в одне за №0000831 від 13.02.2018.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що він разом зі своєю матір`ю ОСОБА_7 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . В сусідній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 мешкав його батько ОСОБА_8 , який помер у 2009 році. 10.11.2009 року ОСОБА_5 оформив спадкові права після смерті батька, а саме став володільцем двокімнатної квартири АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину №1-2857 від 10.11.2009, виданого Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою. У зв`язку з тим, що він тривалий час не міг працевлаштуватись та останній рік фактично існував разом із матір`ю за її пенсію та випадкові заробітки, у зв`язку із чим не міг обслуговувати дві квартири, сплачувати за них комунальні послуги, ОСОБА_5 вирішив продати квартиру АДРЕСА_3 . В середині січня 2018 року, точної дати не пам`ятає, він перебуваючи у приміщенні бару, розташованого неподалік місця мешкання (в павільйоні на зупинці громадського транспорту «Торгівельний комплекс») під час бесіди із випадковими відвідувачами цього закладу повідомив, що має намір продати зазначену квартиру, на що один з співрозмовників пообіцяв допомогти із продажем квартири, а саме, запитати у знайомих, чи не бажають вони придбати собі квартиру. Через декілька днів ОСОБА_5 прийшов до вказаного бару та до нього підійшов невідомий чоловік, який представився ОСОБА_6 та почав розпитувати про продаж квартири, при цьому ОСОБА_5 сказав, що з урахуванням ринкових цін на житло, стану квартири (яка потребувала капітального ремонту), наявності заборгованості за комунальні послуги, розташування квартири на першому поверсі, термінової необхідності грошових коштів для лікування матері, хоче продати квартиру, отримавши на руки 12000 доларів США. При цьому ОСОБА_6 пояснював, що квартиру бажає придбати для себе та така ціна його влаштовує. Наступного дня до ОСОБА_5 додому прийшов ОСОБА_6 , якому він показав квартиру АДРЕСА_4 . Після цього ОСОБА_6 приходив до нього в гості практично кожен день. Іноді вони разом вживали алкогольні напої. ОСОБА_6 допомагав ОСОБА_5 винести металобрухт з його квартири для подальшого продажу. Протягом тижня після знайомства ОСОБА_5 з ОСОБА_6 , останній прийшов до ОСОБА_5 із жінкою на ім`я ОСОБА_9 , яку він представив як свою дружину, при цьому ОСОБА_9 розповідала, що в неї двоє дітей від різних браків, один з яких повнолітній. Протягом знайомства ОСОБА_6 повідомив, що квартиру бажає придбати не він, а ОСОБА_9 для свого сина.

Наприкінці січня-початку лютого 2018 року до ОСОБА_5 додому прийшов ОСОБА_6 та запропонував піти із ним до ОСОБА_10 з метою отримання довідки про склад родини, необхідної для продажу квартири, на що ОСОБА_5 погодився та разом із ОСОБА_6 та матір`ю пішли в ЖЕК, де їх чекав невідомий чоловік - знайомий ОСОБА_6 , який без черг та перешкод провів їх до кабінету керівника ОСОБА_10 , де ОСОБА_5 надав паспорт, після чого їм швидко видали довідку про склад родини, яку забрав зазначений невідомий йому чоловік.
В один з днів ОСОБА_6 перебуваючи вдома у ОСОБА_5 попрохав показати йому документи на квартиру, на що останній погодився, при цьому ОСОБА_5 не бачив, щоб ОСОБА_6 брав якісь документи та такої згоди не давав.
За декілька днів перед продажем кварти до ОСОБА_5 прийшов ОСОБА_6 та повідомив, що він може купити квартиру лише за 9000 доларів СІЛА. Оскільки за час його знайомства з ОСОБА_6 склались дружні та довірливі відносини, ОСОБА_5 погодився на продаж квартири за вказану суму.
03.02.2018 вранці до ОСОБА_5 додому прийшла ОСОБА_9 та він з нею розмовляв на загальні теми. В середині цього ж дня до ОСОБА_5 прийшов ОСОБА_6 та повідомив, що їм необхідно їхати для укладення договору купівлі-продажу, на що ОСОБА_5 погодився, при цьому запитавши ОСОБА_6 , які документи необхідно мати при собі, на що останній відповів що всі необхідні документи у нього є. Вийшовши на вулицю він та ОСОБА_6 сіли в автомобіль Волга білого кольору. За кермом сидів чоловік близько 50-ти років (досудовим розслідуванням встановлено особу вказаного чоловіка - ОСОБА_11 ). На передньому сидінні сидів невідомий ОСОБА_5 чоловік - на вигляд близько 40 років, крупної статури (досудовим розслідуванням встановлено особу вказаного чоловіка - ОСОБА_11 ), при цьому цей чоловік знав його по імені, на задньому сидінні сиділи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . В районі Благовєщенського ринку в м. Харкові, в автомобіль сів невідомий чоловік, якого представили як ріелтора та вони всі разом поїхали в Одинадцяту Харківську державну нотаріальну контору. В кабінеті нотаріуса були присутні: нотаріус, ОСОБА_5 , покупець (молодий чоловік, на вигляд близько 20 років, середнього зросту, худорлявої статури- досудовим розслідуванням встановлено особу вказаного чоловіка - ОСОБА_12 ), ОСОБА_6 та чоловік, якого представили як ріелтора. Всі документи на квартиру нотаріусу надав ріелтор, в тому числі паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 . При цьому ОСОБА_5 не розумів, яким чином його паспорт оказався у цього чоловіка, оскільки був впевнений, що паспорт знаходиться у нього. Цей факт викликав у ОСОБА_5 недовіру до присутніх та він заявив, що не бажає продавати квартиру. При цьому всі присутні стали здійснювати на нього тиск, казали, що є домовленість, зібралась велика кількість осіб, показували грошові кошти, запевняли, що все буде в порядку. Після цього ОСОБА_5 погодився та перерахувавши гроші, підписав договір купівлі-продажу. Грошові кошти в сумі 9000 доларів США, його паспорт громадянина України, ідентифікаційний код платника податків та свідоцтво про народження на його ім`я в кабінеті нотаріуса взяв ОСОБА_6 . Під час спілкування 03.02.2018 з вказаними особами ОСОБА_5 розумів, що всі особи між собою гарно знайомі. Після того, як ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вийшли у двір нотаріальної контори, ОСОБА_5 вимагав у ОСОБА_6 повернути йому грошові кошти, на що останній запевнив, що буде надійніше, якщо ці гроші будуть у нього до наступного дня, при цьому були присутні покупець цієї квартири - ОСОБА_13 , ріелтор та водій автомобіля ОСОБА_14 ( ОСОБА_11 ), які здійснювали на ОСОБА_5 тиск та пропонували поїхати відсвяткувати угоду. ОСОБА_5 бажаючи отримати свої гроші, при цьому на той час розуміючи, що стосовно нього намагаються вчинити шахрайські дії, побоюючись за своє життя, оскільки по тону розмови та поведінці цих осіб він розумів, що гроші в тій обстановці йому не віддадуть, та якщо він не поїде із ними, гроші йому не повернуть. Приїхавши в кафе в районі станції метро ХТЗ, він з вказаними особами сів за стіл та вони зробили замовлення, при цьому ОСОБА_6 одразу вийшов з кафе. ОСОБА_5 запитував у присутніх, куди він пішов, на що відповіді не отримав. ОСОБА_5 близько пів години чекав ОСОБА_6 біля кафе, після чого зрозумів, що його обманули, фактично шахрайським шляхом заволоділи його квартирою, після чого він зупинив попутний автомобіль та на ньому приїхав додому, де розповів матері про те, що трапилось. Вранці 04.02.2018 ОСОБА_6 та ОСОБА_9 з`явились у квартирі АДРЕСА_3 , де почали виносити речі, фактично себе вести, як господарі. На запитання ОСОБА_5 . Максиму, куди він подівся та де його гроші останній відповів, що він передав гроші матері ОСОБА_5 , при цьому відповідав нахабно та з посмішкою.
Мати ОСОБА_5 - ОСОБА_7 категорично заперечує отримання грошових коштів від ОСОБА_6 .
Відповідно до даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №113885593, ОСОБА_5 03.02.2018 уклав з ОСОБА_15 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий 20.08.2014 Фрунзенським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області) договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 . Вказаний договір посвідчено державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_16 .
Крім того, згідно, вказаної інформаційної довідки, 13.02.2018 ОСОБА_15 уклав договір купівлі-продажу зазначеної квартири із ОСОБА_17 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 виданий 24.04.2013 Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ). Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_18 .
Допитані в якості свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_19 та ОСОБА_11 заперечують причетність до вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_5 .
Під час проведення досудового розслідування вивчалась особа ОСОБА_11 , при цьому встановлено, що 24.11.2016 державним Нотаріусом Одинадцятої харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_16 посвідчено договір дарування квартири АДРЕСА_6 (дарувальник - ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обдарований - ОСОБА_19 ). Встановлено, що в квартирі АДРЕСА_7 вказаного будинку мешкав ОСОБА_20 разом із матір`ю та дружиною. Після смерті матері та дружини ОСОБА_20 почав зловживати спиртними напоями. Наприкінці 2016 року невстановлені особи запропонували ОСОБА_20 допомогти продати квартиру та взамін купити приватний будинок, розташований в районі Журавльовки в м. Харкові, на що він погодився. Після відчуження ОСОБА_20 квартири, останнього сусіди та родичі більше не бачили. Відповідно до даних реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_20 після укладення договору дарування своєї квартири, нерухомість у власність не придбавав. 02.01.2017 в будинку АДРЕСА_8 встановлена смерть ОСОБА_20 . Труп останнього похований за державні кошти.
Крім того встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.02.2017 №343, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_21 , будинок АДРЕСА_8 придбала ОСОБА_22 2009 року народження, яка є донькою ОСОБА_11 . Заповів їй вказаний будинок ОСОБА_23 .
Крім цього встановлено, що 10.06.2017 до Московського ВП ГУНП в Харківській області звернувся ОСОБА_24 1966 р.н. із заявою про те, що малознайомий на ім`я ОСОБА_6 шахрайським шляхом під приводом допомоги у продажу квартири АДРЕСА_9 (площею 55 кв.м) заволодів документами на дану квартиру.
При цьому, 07.07.2017 ОСОБА_25 1944 р.н. подарувала ОСОБА_26 квартиру АДРЕСА_10 .
12.07.2017 ОСОБА_24 укладає спадковий договір із сином ОСОБА_11 - ОСОБА_27 , тим самим останній стає власником квартири АДРЕСА_10 , однак не може нею розпорядитись до смерті ОСОБА_28 .
Відповідно до даних реєстру речових прав на нерухоме майно, 14.07.2017 ОСОБА_24 продав свою квартиру АДРЕСА_9 ОСОБА_29 .
Згідно даних ІІПС АРМОР, 15.01.2018 в будинку АДРЕСА_8 (де раніше померлі вищезгадані ОСОБА_30 та ОСОБА_20 ) встановлена смерть ОСОБА_28 .
Після цього, 02.03.2018 ОСОБА_27 продав квартиру АДРЕСА_10 ОСОБА_31 та ОСОБА_32 .
Допитана в якості свідка ОСОБА_33 , пояснила, що з квітня 2016 року вона спів мешкала разом із ОСОБА_11 у її домоволодінні. Під час спільного проживання їй стало відомо, що ОСОБА_11 заробляв на життя тим, що брав опікунство над людьми і розпоряджався їх майном, в тому числі нерухомим. Даних людей він поселяв в приватному будинку по АДРЕСА_8 . За той час співмешкання ОСОБА_34 із ОСОБА_11 в даному будинку проживав ОСОБА_35 , який на початку 2016 року помер, перед чим заповів даний будинок доньці ОСОБА_11 - ОСОБА_36 . В подальшому ОСОБА_11 використовував даний будинок для поселення, як він сам називав - «своїх підопічних». В різний час в даному будинку проживали чоловіки, а саме: ОСОБА_37 (ймовірно ОСОБА_20 ), ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , і чоловік, імені якого ОСОБА_33 не пам`ятає, але ОСОБА_11 називав його «прокурор», так як він довгий час працював в прокуратурі (досудовим розслідуванням встановлений - ОСОБА_24 ). Всім зазначеним чоловікам було від 45 до 60 років. Після того, як дані чоловіки потрапляли в зазначений будинок, вони вмирали через період часу від місяця до року. Зазначеним чоловікам ОСОБА_11 привозив спиртне, а саме - горілку, розлиту в пластикову тару об`ємом 5 літрів. На даний момент серед зазначених чоловіків живий тільки ОСОБА_39 , який до цих пір проживає по АДРЕСА_8 . Також у ОСОБА_11 , є товариш - ОСОБА_41 . Також у ОСОБА_11 є водій - Син ОСОБА_42 - Павінський Crop. Наприкінці січня- на початку лютого 2018 року до ОСОБА_11 в будинок ОСОБА_34 приїжджав невідомий їй чоловік, який пропонував ОСОБА_11 зайнятися продажем квартири, розташованої на по АДРЕСА_4 , при цьому пояснив, що в даній квартирі проживає чоловік зі старою матір`ю, який може стати його підопічним, на що ОСОБА_11 погодився.
Згідно положень ч.1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Слідчий зазначає, що є підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 , шляхом заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження, розпоряджатися та користуватися нею, тому що вважає, що таке майно може бути відчужене та є речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме, предметом скоєного злочину, що набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Крім того, необхідно виключити можливість протиправно розпорядитись вказаним об`єктом нерухомості, та повернути право власності законному володільцю.
Слідчий підтримав клопотання, просив розглянути без його участі, про що зазначив у письмовій заяві.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частини 1 та 3 ст.173 КПК України передбачають, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати певні обставини.
Слідчим не доведено, що квартира, на яку він просить накласти арешт, є предметом кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, в рамках якого подане клопотання, не доведена можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наявність цивільного позову.
Крім того, ухвалою слідчого судді від 20.02.2018 р. на вищезазначену квартиру вже був накладений арешт, який був скасований ухвалою слідчого судді від 04.07.2018 року.
Підстави для повторного накладення арешту відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна - квартири АДРЕСА_3 , яка на час звернення до суду із клопотанням належить на праві приватної власності ОСОБА_17 , за кримінальним провадженням №0000831 від 13.02.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 357 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах та незаконне заволодіння паспортом громадянина України шляхом зловживання довірою, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1