Справа № 504/1623/18
У Х В А Л А
08.06.2018смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

адвоката захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні смт. Доброслав Одеської області клопотання заступника начальника СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, українця за національністю, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який орендує будинок за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

за підозрою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 122 ч.3 ст. 187 ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч.1 ст. 263, ч.5 ст. 185 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальник СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , клопотання погоджене прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ..

Обґрунтовуючи подане клопотання слідчий посилався на те, що слідчим відділенням Лиманського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001024 від 21.11.2017 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 122 ч.3 ст. 187 ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч.1 ст. 263, ч.5 ст. 185 КК України.

Правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_5 слідчим зазначено статтю 257 КК України Організація озброєної банди з метою нападу на підприємства, установи, організації чи на окремих осіб, а також участь у такій банді або у вчинюваному нею нападі, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином; стаття 146 частина 3 КК України - незаконне позбавлення волі або викрадення людини, вчинені з корисливих мотивів, організованою злочинною групою осіб, або способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або таке, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, або із застосуванням зброї, або здійснюване протягом тривалого часу, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; стаття 189 частина 4 КК України - вимога передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці (вимагання), вчиненого організованою злочинною групою осіб, з погрозою вбивства, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином; стаття 186 частина 5 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, вчинений організованою групою, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином; стаття 185 частина 5 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена організованою групою, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

08 червня 2018 року ОСОБА_5 в рамках вказаного провадження складено письмове повідомлення про підозру.

У зв`язку з чим, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою враховуючи наявні ризики, а саме, що у ОСОБА_5 відсутні стійкі соціальні зв`язки він не одружений, відсутні неповнолітні і недієздатні утриманці, підозрюваний не працює, у нього відсутнє місце навчання, враховуючи те, що підозрюваний є жителем іншої області, постійного місця проживання та реєстрації на території м. Одеси та Одеської області не має, тобто легальних засобів для існування, враховуючи розмір майнової та моральну шкоду, яка була завдана в результаті вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість інкримінованих йому злочину та застосування до потерпілого насильства, що свідчить про можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість вчинити іншого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали подане клопотання, просили суд його задовольнити та обґрунтовуючи подане клопотання слідчий та прокурор як на докази обґрунтованості підозри ОСОБА_5 посилалися на:

- Протокол огляду місця події від 21.11.2017, згідно з яким у дворі потерпілого ОСОБА_7 виявлено речовину бурого кольору;

- Протокол огляду місця події транспортного від 21.11.2017. за результатами якого на поверхні автомобіля Тайота Хайлюкс, виявлено плями бурого кольору;

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , від 21.11.2017, який повідомив про обставини вчинення злочину;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.11.2017, який повідомив про виявлення автомобілю Тойота Камрі 40, сірого кольору на автомийці зі слідами речовини бурого кольору в салоні автомобіля;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 28.11.2017, за результатами якого останній повідомив про обставини зміни обшивки салону автомобіля Тайота Камрі 40;

- Протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками на яких потерпілий ОСОБА_7 , упізнав осіб які вчинили кримінальне правопорушення;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 28.11.2017, який повідомив про обставини реалізації автомобіля ВАЗ 2101, номерні знаки якого було прикріплено до автомобіля Тайота Камрі 40, яка була використана для вчинення кримінального правопорушення;

- Протокол огляду місця події від 27.11.2018, за результатами якого в салоні автомобіля Тайота Камрі 40 виявлено сліди речовини бурого кольору;

- Протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 29.11.2017;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.12.2017, в якому він повідомив про факт надання автомобіля Тайота Камрі 40 в оренду та факт виявлення автомобіля з заміною задньої частини салону, та слідами речовини бурого кольору в салоні автомобіля;

- Висновком молекулярно-генетичної експертизи № 121 від 01.12.2017;

- Протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.12.2017;

- Протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 27.12.2017;

- Протокол огляду предмета від 07.12.2017;

- Стенограма до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 09.01.2018, проведеного під відеозапис, в якому він повідомляє про обставини вчинення кримінального правопорушення;

- Протокол огляду предметів компакт дисків від 09.01.2018 виданих ОСОБА_8 з записом вимагання грошових коштів;

- Протокол огляду від 13.01.2018 відеозапису з камер відеоспостереження банкоматів, з яких було здійснення знаття грошових коштів з банківських карток ОСОБА_7 ;

- Протокол додаткового допиту ОСОБА_7 від 30.01.2018, про обставини вчинення кримінального правопорушення;

- Протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22.02.2018, в якому потерпілий впізнає осіб що вчинили відносно нього злочин;

- Висновок судово-медичної експертизи № 18 від 30.01.2018;

- Аналітичною довідкою УОТЗ ГУНП в Одеській області;

- Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_13 , який свою провину визнав у повному обсязі та надав свідчення, які викривають інших учасників банди;

- Протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_13 ;

- Протокол слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 ;

- Допитом потерпілого ОСОБА_7 в порядку ст. 225 КПК України;

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 від 15.05.2018 року було надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою.

Адвокат підозрюваного та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили суд застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не обґрунтоване та не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні поданого клопотання, слідчий суддя виходив з того, що клопотання слідчого взагалі не містить опису скоєного ОСОБА_5 правопорушення, не надано доказів участі останнього у викладених в клопотанні злочинах, слідчим не додано до клопотання копії підозри пред`явленої ОСОБА_5 .

Суд не приймає до уваги покази підозрюваного ОСОБА_5 у яких він фактично визнає свою участь у скоєнні злочину, оскільки обов`язок доказування обґрунтованості підозри під час обрання міри запобіжного заходу покладено законодавцем на сторону обвинувачення, а покази підозрюваного можуть лише свідчити про його бажання співпрацювати зі слідством.

Суд, проаналізувавши встановлені у кримінальному провадженні обставини, доводи сторони обвинувачення і захисту та надані ними докази, дійшов висновку про неналежне обґрунтування клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, врахувавши думку осіб, що беруть участь у розгляді справи, вирішуючи вимоги за клопотанням, виходив з того, що згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлений свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява №9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

Згідно ст. 176 ч. 4 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 ч. 1, 2 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Судом враховано, що згідно ч. 1, ч. 2 п. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 пункту «с» Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод., ст. 29 Конституції України, ст.ст.176,177,178,182, 183,193,194,196,197 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання заступника начальника СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1