Справа № 755/8445/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" липня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
перекладача ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002799 від 20.03.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ценакі, Грузія, громадянина Грузії, з середньою освітою, непрацюючого, без місця реєстрації в Україні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ткибулі, Грузія, громадянина Грузії, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, без місця реєстрації в Україні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 20 березня 2018 року в невстановлений досудовим слідством час, перебували біля житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
В цей момент у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, де вони обрали об`єктом свого злочинного умислу майно, яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з незаконним проникненням у квартиру АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 піднялись на 8-й поверх вище вказаного будинку, де фрагментом аркушу паперу заклеїли оглядове вічко дверей квартири АДРЕСА_4 та підійшовши до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 переконались в тому, що господарі квартири відсутні, та сторонні особи за їх діями не спостерігають, будучи впевненими, що їх злочинні дії залишаються непоміченими, за допомогою інструментів, що були у них заздалегідь підготовлені для вчинення крадіжки, розпочали відкривати замки вказаних дверей.
Продовжуючи реалізацію своїх спільних злочинних намірів, направлених на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 відчинили замки перших дверей до квартири АДРЕСА_3 шляхом їх пошкодження та розпочали відчиняти замки других дверей, незаконно посягаючи на майно ОСОБА_9 , що на той момент перебувало в приміщенні вказаної квартири.
В подальшому ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 зрозумівши, що їх дії помічені з сусідньої квартири, не змогли виконати усі необхідні дії, направлені на реалізацію свого злочинного умислу та почали тікати по сходах вказаного під`їзду, однак на 6 поверсі були затримані працівниками поліції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватим себе визнав повністю, показав суду, що 20 березня 2018 року він разом з ОСОБА_7 перебували біля житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де вони мали намір здійснити крадіжку чужого майна з квартири АДРЕСА_3 , підійшовши та відчинивши перші двері квартири, їх помітили з сусідньої квартири, а тому вони почали втікати з місця скоєння злочину, проте в під`їзді були затримані працівниками поліції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе визнав повністю, показав суду, що 20 березня 2018 року він разом з ОСОБА_8 мали намір викрасти чуже майно з квартири АДРЕСА_5 . Домовившись з ОСОБА_8 , вони підійнялись до квартири та намагались відчинити вхідні двері вказаної квартири, вже відчинивши перші двері, їх помітили сусіди та викликали поліцію. Вказує, що вони намагались зникнути з місця вчинення злочину, проте не змогли оскільки були затриманні працівниками поліції.
Показання обвинувачених є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Винуватість обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , кожного окремо, повністю підтверджується їх показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , кожного окремо, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, висновку експертизи, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.
Винуватість ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , кожного окремо, які не оспорювали фактичні обставини справи, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникнення у житло.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникнення у житло.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.
Те, що, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , кожному окремо, суд визнає щире каяття, а також активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , кожному окремо, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_8 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 , на обліку у лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, відсутність завданої шкоди, загалом позицію прокурора у судових дебатах, який просив призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотиви і мету, способи, стадії вчинення, характери і ступінь тяжкості наслідків, що настали; роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та вважає, що при наявності обставини, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного призначити покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті, та суд вважає, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства і до обвинуваченого можливо застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Підстав для застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого ОСОБА_8 суд не знаходить.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 , на обліку у лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, відсутність завданої шкоди, загалом позицію прокурора у судових дебатах, який просив призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотиви і мету, способи, стадії вчинення, характери і ступінь тяжкості наслідків, що настали; роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та вважає, що при наявності обставини, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного призначити покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті, та суд вважає, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства і до обвинуваченого можливо застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Підстав для застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого ОСОБА_7 суд не знаходить.
Запобіжний захід у вигляді застави, обраний щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , кожного окремо залишити без змін до набрання вироку законної сили.
На підставі ч. 11 ст. 182 КПК України, після набрання вироком законної сили заставу унесену за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сумі 52860 гривень повернути заставодавцю ОСОБА_10 .

На підставі ч. 11 ст. 182 КПК України, після набрання вироком законної сили заставу унесену за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у сумі 52860 гривень повернути заставодавцю ОСОБА_10 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373,374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді застави, обраний щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , кожного окремо залишити без змін до набрання вироку законної сили.
Після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( паспорт НОМЕР_1 ) внесену, згідно квитанції №15613671 від 23 березня 2018 року заставу в сумі 52 860 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень, за наступними реквізитами: отримувач: ТУ ДСАУ в місті Києві, рахунок отримувача: 2089, банк отримувача: 820172 (Державна казначейська служба України, м. Київ), код отримувача: 26268059, призначення платежу: застава за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 22.03.2018 року по справі 761/10165/18, провадження №1-кс/761/7043/2018, платник ОСОБА_10 .

Після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( паспорт НОМЕР_1 ) внесену, згідно квитанції №15651305 від 27 березня 2018 року заставу в сумі 52 860 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень, за наступними реквізитами: отримувач: ТУ ДСАУ в місті Києві, рахунок отримувача: 2089, банк отримувача: 820172 (Державна казначейська служба України, м. Київ), код отримувача: 26268059, призначення платежу: застава за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 22.03.2018 року по справі 761/10163/18, провадження №1-кс/761/7042/2018, платник ОСОБА_10 .

Речові докази: дві частини циліндрового механізму з ключем та врізний замок з ключем, які запаковано в спеціальний пакет Національної поліції №4499348, дві викрутки, які запаковано в спеціальний пакет Національної поліції №4467665, викрутку, яку запаковано в спеціальний пакет Національної поліції №4499347, інструменти та червоний мішечок з застібкою «блискавка», в якому виявлено металеві предмети, схожі на інструменти для відкривання замків (відмички), які запаковано в спеціальний пакет Національної поліції №4467664, які передані камери схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.
Суддя: