Постанова
05 жовтня 2018 року

м. Київ
справа 296/358/12-к
провадження № 51-8919ск18
Суддя Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на вирок Корольовського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 20 червня 2018 року щодо ОСОБА_3 ,
встановила:
За вироком Корольовського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2017 року ОСОБА_3 виправдано у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, за відсутністю в його діях складу злочину, а кримінальну справу закрито
Апеляційний суд Житомирської області ухвалою від 20 червня 2018 року вирок місцевого суду залишив без змін.
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 , посилаючись на однобічність, неповноту досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування кримінального закону, просить скасувати постановлені щодо ОСОБА_3 судові рішення та призначення новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 387 КПК 1960 року, зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам ст. 350 цього Кодексу та узгоджуватись з положеннями ст. 398 КПК 1960 року.
Згідно з ч. 1 ст. 398 КПК 1960 року, підставами для скасування або зміни вироку та ухвали касаційним судом є істотне порушення кримінально-процесуального закону (ст. 370 цього Кодексу), неправильне застосування кримінального закону (ст. 371 КПК 1960 року) та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого (ст. 372 цього Кодексу).
Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 350 КПК 1960 року, в скарзі повинно бути зазначено в чому полягає незаконність вироку, ухвали, постанови та доводи на обґрунтування цього, з огляду на положення ч. 1 ст. 398 цього Кодексу.
Посилаючись у касаційній скарзі на необхідність перевірки судових рішень, особа, яка подає скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на її думку, допущені судами при постановленні цих рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Проте, потерпілий вказані вимоги кримінально-процесуального закону при подачі касаційної скарги не дотримав та подав скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 350 КПК 1960 року.
Так, вказуючи на необхідність перегляду постановлених у кримінальній справі щодо ОСОБА_3 судових рішень у касаційному порядку, потерпілий у своїй касаційній скарзі посилається на неповноту й однобічність досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що відповідно до вимог ст. 398 КПК 1960 року не є підставами для скасування або зміни вироку касаційним судом.
Водночас, порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, якою вирок місцевого суду залишено без змін, потерпілий не наводить доводів на обґрунтування незаконності цього судового рішення. Зокрема ОСОБА_2 не конкретизував, яких порушень допустився апеляційний суд в результаті перегляду кримінальної справи за апеляційною скаргою його захисника, в чому саме ці порушення полягали та як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленої апеляційним судом ухвали. Крім того потерпілий не обґрунтував чому ці порушення слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали суду апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 398 КПК 1960 року.

Згідно зі ч. 2 ст. 388 КПК 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог статей 350, 398 цього Кодексу не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Відмова у витребуванні справи не перешкоджає її витребуванню при повторному надходженні касаційної скарги за умови усунення зазначених у постанові суду недоліків і якщо вона надійде протягом строку, передбаченого ч. 2 ст. 386 КПК 1960 року, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії постанови про відмову у витребуванні справи.
Потерпілий має підтвердити, що він не пропустив цей місячний термін при повторному зверненні до суду касаційної інстанції.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 388 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу XI Перехідних положень КПК 2012 року, Суддя
постановила:
Відмовити у витребуванні кримінальної справи за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на вирок Корольовського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 20 червня 2018 року щодо ОСОБА_3 .
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1