Номер провадження:1-м/521/89/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , особи, щодо якої вирішується питання щодо екстрадиції ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання в.о. керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно: ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Самарканд, Республіки Узбекистан, громадянки Республіки Узбекистан, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Згідно клопотання, в міжнародному пункті пропуску через державний кордон для повітряного сполучення «Одеса-Аеропорт», 16.06.2018 о 02:41, співробітниками ВПС «Одеса-Аеропорт» встановлена та затримана громадянка Республіки Узбекистан ОСОБА_9 , яка розшукується компетентними органами Республіки Узбекистан для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 135 КК Республіки Узбекистан торгівля людьми.

Оперуповноваженим ВКП Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області 16.06.2018 складений протокол про затримання ОСОБА_6 в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.

За ініціативою компетентних органів Республіки Узбекистан, 08.03.2018 до міжнародної бази Інтерпол внесені відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_10 .

Підставою для затримання ОСОБА_6 та застосування у подальшому відносно неї тимчасового арешту є документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави.

Так, постановою слідчого СВ ЛОВС на залізничній станції Самарканд від 12.03.2016, ОСОБА_9 залучена в якості обвинуваченої у кримінальній справі № 118407/16 за п.п. е), з) ч. 2 ст. 135 КК Республіки Узбекистан та цього ж дня оголошена у розшук.

06.07.2018 винесено постанову про зміну обвинувачення та притягнення ОСОБА_6 у якості обвинуваченої.

Ухвалою судді Самаркандського міського суду по кримінальним справам від 12.03.2016 відносно ОСОБА_6 заочно обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Злочин, вчинення якого інкримінуються ОСОБА_11 на території Республіки Узбекистан відповідає злочину, передбаченому ч. 2 ст. 149 КК України та є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі більше ніж на 1 рік.

Строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказаний злочин, передбачені ст. 49 КК України не спливли.

Особу затриманої встановлено паспортом громадянина Республіки Узбекистан сер НОМЕР_1 , виданого 27.08.2013, який дійсний до 26.08.2023.

18.06.2018 ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_6 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.

11.07.2018 з Генеральної прокуратури Республіки Узбекистан до Генеральної прокуратури України надійшов запит про видачу(екстрадицію) ОСОБА_6 , для притягнення останньої до кримінальної відповідальності на території цієї країни.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі.

Захисник та затримана ОСОБА_9 не заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши затриману, а також вислухавши думку прокурора та захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання в.о. керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Частиною 1 статті 584 КПК України, передбачається, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або звернення центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) доведено ризики того, що ОСОБА_9 може переховуватись від правоохоронних органів України та в подальшому від екстрадиційної видачі, що надає слідчому судді достатніх підстав для застосування запобіжного у вигляді триманням під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту).

Підставою застосування запобіжного заходу є належне підтвердження факту розшуку ОСОБА_6 компетентними органами Республіки Узбекистан

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам вчинити певні дії, що можуть будь яким чином перешкодити його подальшої видачі на запит іноземної держави.

При застосуванні екстрадиційного арешту, суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно ОСОБА_10 ..
Викладені обставини, свідчать про наявність законних підстав для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді екстрадиційного арешту.

Згідно ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Вказані вимоги Закону, дають судді підстави для застосування ектрадиційного арешту без відповідного строку, оскільки прокурор зобовязаний не рідше одного разу на два місяці звернутись до суду з відповідним поданням щодо наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою. Окрім того, сама затримана особа має право звернутись з відповідною скаргою не частіше одного разу на місяць з тих самих підстав.
Керуючись ст. 584 КПК України, ст. 16 Європейської Конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання в.о. керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення питання про її видачу (екстрадицію), але не більше строку передбаченого ч. 10 ст. 584 КПК України.

Згідно ч. 11 ст. 584 КПК України у межах цього строку слідчий суддя, суду в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Конвоювати та утримувати ОСОБА_12 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку екстрадиційного арешту в ОУВП № 21 УДПтС України в Одеській області

Копію ухвали направити в ОУВП № 21 УДПтС України в Одеській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1