Справа № 603/687/18
Провадження № 1-кп/603/95/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2018 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3
про продовження обвинуваченому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Монастириська Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, не депутата, працюючого водієм, учасника АТО, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявлене у кримінальному провадженні № 0000404 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.08.2018 року

за участю: обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

25 вересня 2018 року до Монастириського районного суду Тернопільської області з прокуратури Тернопільської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000404 від 05.08.2018 року відносно вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В день його надходження до суду, було ухвалено рішення про призначення відкритого підготовчого судового засідання.

Обгрунтовуючи клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор зазначив, що на даний час не зменшилися ризики, які враховувалися при застосуванні обвинуваченому ОСОБА_4 такого виду запобіжного заходу, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, може незаконно вплинути на свідка ОСОБА_8 схиливши її до зміни показань чи від дачі показань.

Потерпіла в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора підтримала, просила прийняти справедливе судове рішення.

Обвинувачений і його захисник у підготовчому судовому засіданні заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність жодних доказів на обґрунтування ризиків, зазначених прокурором в клопотанні.

Також, захисником вказано, що обвинувачений як за місцем проживання так і по місцю роботи характеризується позитивно, є учасником АТО, співпрацював з органами досудового розслідування, вину в інкримінованому злочині повністю визнає, готовий нести справедливе покарання. Також захисник повідомив, що на утриманні обвинуваченого двоє малолітніх дітей, а враховуючи, що дружина обвинуваченого хворіє, просив до прийняття рішення по суті розгляду кримінального провадження не застосовувати до обвинуваченого запобіжний захід тримання під вартою для того щоб надати допомогу дружині в утриманні та вихованні дітей. На обґрунтування вказаних обставин захисником подано довідку від 04.09.2018 року № 01-4/1694 Тернопільської університетської лікарні, виписку із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_9 № 01/05036, характеристику від 06.08.2018 року.

Окрім цього, захисник просив врахувати прецидентну практику ЄСПЛ у справах Харченко проти України та Єлоєв проти України. З огляду на вказане захисник просив суд змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, оскільки вважає цей запобіжний захід може забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

За висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч. 2 ст.29 Конституції України).

Крім того, Конституційний Суд України також зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Положеннями ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт перший ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до пункту 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує правило поваги до особистої свободи.

Окрім цього, у цьому рішенні по справі Європейський суд з прав людини також вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Як слідує з положень ч. 1 ст. 183 КПК України, запобіжний захід - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Так, враховуючи практику ЄСПЛ у справах «Смирнова проти Росії», «Вемгофф проти Німеччини», «Летельєр проти Франції» судом встановлено, що ОСОБА_4 є молодий за віком, до кримінальної відповідальності притягається вперше, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, є учасником АТО. Обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, оскільки має постійне місце проживання та сім`ю, має двох малолітніх дітей, його дружина має важке захворювання, що підтверджується документально, у зв`язку з чим їй важко вести домашнє господарство та опікуватися малолітніми дітьми без сторонньої допомоги. ОСОБА_4 перебуває тривалий час під вартою (з 05 серпня 2018 року). Зазначене свідчить про те, що ризики, передбаченіст.177 КПК України, які слугували підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою зменшилися.

Відповідно до положень ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у разі доведеності вини ОСОБА_4 може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Аналіз наведених обставин та вимог закону з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») дозволяє суду зробити висновок про можливість зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою шляхом обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, а саме: у виді домашнього арешту у певний період доби з покладенням на нього обов`язків відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, що на думку суду буде достатнім й необхідним заходом забезпечення його належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження та для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню певним ризикам.

Разом з тим, особисте зобов`язання на думку суду не буде достатнім й необхідним заходом забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження.

Разом з тим, обвинуваченому ОСОБА_4 підлягають роз`ясненню його обов`язки передбачені ч. 6 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст.176-178, 181, 183, 194, 196-198, 331, 369, 370, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого у виді тримання під вартою на інший, більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме особисте зобов`язання задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід, застосований до нього у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосування електронного засобу контролю на строк 60 діб, тобто до 02 грудня 2018 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- у період часу з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Обов`язки покладаються на обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 діб, тобто до 02 грудня 2018 року. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Обвинуваченого ОСОБА_4 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та звільнити з-під варти.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити Чортківському УВП № 26.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1