Справа № 204/7664/17
Провадження № 1-кп/204/256/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілого: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду матеріали кримінального провадження № 0000048 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, працюючого водієм Дніпровської автобази Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», раніше не судимого, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , працюючи водієм Дніпровської автобази Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», що розташована в м. Дніпрі по вул. Академіка Белелюбського, 64, в жовтні 2016 року у посадових осіб підприємства отримав під звіт талони на придбання бензину А-95-Євро-Е5 та А-92. Після чого, звітуючи про використання пального, надав матеріально-відповідальній особі фіктивні фіскальні чеки про відпуск бензину А-95-Євро-Е5 на АЗС «ВОГ РІТЕЙЛ» в м. Дніпро.

Таким чином ОСОБА_5 в жовтні 2016 року привласнив бензин А-95-Євро-Е5в кількості 100 літрів, вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 14/12.1/1109 від 06 листопада 2017 року складала 2164 гривень, що належить Регіональній філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», який перебував у його віданні.

Крім цього, ОСОБА_5 , працюючи водієм Дніпровської автобази Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», в жовтні 2016 року, умисно придбав завідомо підроблені документи, а саме: фіскальний чек № 152416 від 07 жовтня 2016 року та фіскальний чек № 157240 від 17 жовтня 2016 року, які 31 жовтня 2016 року використав, надавши їх матеріально-відповідальній особі Дніпровської автобази Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», з метою приховання факту привласнення бензину А-95-Євро-Е5 в загальній кількості 100 літрів, який перебував у його віданні, що належить Регіональній філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих злочинах визнав повністю і пояснив, що в жовтні 2016 року він працюючи водієм Дніпровської автобази Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», що розташована в м. Дніпрі по вул. Академіка Белелюбського, 64, отримав у посадових осіб підприємства під звіт талони на придбання бензину А-95-Євро-Е5. Після цього він надав матеріально-відповідальній особі підприємства придбані ним два фіктивні фіскальні чеки про відпуск бензину у кількості 100 л. Насправді, він не придбавав цей бензин, а привласнив бензин А-95-Євро-Е5 в кількості 100 л. Він не оспорює вартість привласнених ним 100 літрів бензину, зазначену у пред`явленому йому обвинуваченні. У скоєному кається.

Згідно ст. 349 КПК України судом не допитувалися потерпілий та свідки, а також не досліджувалися письмові докази по кримінальному провадженню, окрім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованих злочинах знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування:
- за ч. 1 ст. 191 КК України як привласнення чужого майна, яке перебувало у віданні особи;
- за ч. 4 ст. 358 КК України - як використання завідомо підробленого документа.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. Вчинені злочини відносяться до категорії невеликої тяжкості (ч. 4 ст. 358 КК України) та середньої тяжкості (ч. 1 ст. 191 КК України).
Обвинувачений ОСОБА_5 за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий. Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

З урахуванням викладеного суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді штрафу, оскільки цього буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування до нього п. «в» ч. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22 грудня 2016 року у зв`язку з тим, що на день набрання чинності вказаного Закону обвинувачений ОСОБА_5 мав дитину, якій не виповнилося 18 років, відносно якої він не позбавлений батьківських прав.

Прокурор та представник потерпілого в судовому засіданні не заперечували щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 . Закону України «Про амністію у 2016 році».
Вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши учасників судового провадження, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню від покарання у вигляді штрафу на підставі акту амністії. При цьому суд виходить з наступного:

Вчинені ОСОБА_5 злочини не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України. На день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинувачений ОСОБА_5 мав на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого він не позбавлений батьківських прав. Обмежень щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 акту амністії, встановлених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22 грудня 2016 року, немає.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 191 КК України штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривень).
- за ч. 4 ст. 358 КК України штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривень).
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, визначити остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 гривень).
На підставі п. «в» ч. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22 грудня 2016 року звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від покарання у вигляді штрафу.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1