№ справи 243/5669/18
№ провадження 1-кп/243/607/2018
В И Р О К
Іменем України
11 липня 2018 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 13 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000753 від 10.04.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1.21.10.2002 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст. ст. 185 ч.3, 185 ч. 2 КК України, з застосуванням ст.ст. 69 ч.1, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнений 10.09.2003 року за амністією;
2.01.12.2004 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст. ст.186 ч.2, 185 ч.3, 15-185 ч.3 КК України, з застосуванням ст. 70 ч. 1КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;
3.17.03.2005 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст. ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 185 ч.3 КК України, з застосуванням 70 ч.1, 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяця, звільнений 24.04.2008 року умовно-достроково, не відбутий строк покарання 8 місяців 25 днів;
4.17.01.2011 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 190 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік;
5.24.02.2011 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 186 ч.2 КК України, з застосуванням ст.70 ч.4 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці, звільнений 03.02.2014 року умовно-достроково, не відбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 13 днів;
6.19.06.2015 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, звільнений 04.08.2017 року умовно-достроково, не відбутий строк покарання 7 місяців 10 днів

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
07 квітня 2018 року, приблизно о 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 знаходився на зупинці громадського транспорту «Автовокзал» по вул. Центральній м. Слов`янськ Донецької області, де у нього виник злочинний умисел на заволодіння майном, що належить ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою.

Того ж часу, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом і метою, шляхом зловживання довірою, попросив у потерпілої ОСОБА_5 мобільний телефон HOMTOM HT16 (IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 ), в корпусі синього кольору, щоб здійснити телефонний дзвінок, а потім повернути, але наміру повертати телефон власниці не мав. Потерпіла ОСОБА_5 , будучі введеною в оману, погодилася та добровільно передала ОСОБА_4 свій телефон мобільний HOMTOM HT16 (IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 ), в корпусі синього кольору.

ОСОБА_4 , отримавши мобільний телефон потерпілої ОСОБА_5 , недобросовісно використовуючи довіру останньої, одразу відійшов убік від вищевказаної зупинки громадського транспорту та зник з місця події, розпорядившись майном потерпілої на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1050 грн. 50 коп.

Крім того, 25 квітня 2018 року, приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 проходив по вул. Генерала Батюка м. Слов`янська Донецької області, біля будинку № 22, де в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний умисел, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, відсутністю пересічних громадян та власника майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, викрав мобільний телефон HUAWEIALE-L21 (IMEI1 НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 ),в корпусі чорного кольору, який знаходився на стільці біля входу до студії шиття «Sowa», який належить потерпілій ОСОБА_6 , вартістю 1833 грн. 33 коп. З місця події зник, розпорядившись майном потерпілої на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1833 грн. 33 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю за ст.ст. 185 ч.2, 190 ч. 2 КК України, не заперечував, що при зазначених у обвинувальному акту обставинах скоїв дані кримінальні правопорушення та суду пояснив, що 07 квітня 2018 року, біля 11:00 год., на зупинці громадського транспорту «Автовокзал», шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_5 , попросив у останньої мобільний телефон для телефонного дзвінка, який не мав наміру повертати та зник з місця. Крім того 25 квітня 2018 року приблизно о 13-00 год., біля входу до студії шиття «Сова» по вул. Генарала Батюка м. Слов`янська, біля будинку № 22, зі стільця у входу вкрав мобільний телефон. Вказаними телефонами розпорядився на власний розсуд, щиро покаявся, просив суворо не карати.

Враховуючи свідчення обвинуваченого ОСОБА_4 , його повне визнання своєї винуватості, а також те, що він не оспорює фактичні обставини справи, зазначені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, і не наполягає на дослідженні інших доказів по справі, то у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень та винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у його вчинені.

Згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст вказаних обставин, добровільно визнає себе винним в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно та таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Суд роз`яснив ОСОБА_4 , що погодившись на визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він і прокурор будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини кримінального провадження доведені зібраними доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доведеними.

До таких фактичних обставин відносяться обставини, щодо дати, часу, місця, способу здійснення злочину, форми вини, заподіяної шкоди.

Досліджена у судовому засіданні правова кваліфікація кримінального правопорушення, відповідає дійсним обставинам скоєного діяння, що підтверджується протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 07.06.2018 року, висновком експерта від 07.06.2018 року за № 2/20-539, висновком експерта від 07.06.2018 року за № 2/20-538, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.06.2018 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 14.06.2018 року за участю ОСОБА_4 та фото таблицею до нього.

На підставі викладеного, суд визнає доведеним винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень і кваліфікує його дії за ч. 2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засуджених так і іншими особами. Судом також враховано особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд прийняв до уваги щире каяття у скоєних

злочинах.

Обставин, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

Обвинувачений на обліку в диспансерах міста Слов`янська не перебуває, за місцем мешкання характеризується формально.

Крім того судом враховано ступень тяжкості вчинених злочинів, досудову доповідь органу пробації від 04.07.2018 року, відповідно до якої оскільки обвинувачений раніше судимий, ризик вчинення повторного злочину високий, орган пробації вважає неможливим виправлення обвинуваченого без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

З урахуванням наведеного суд вважає за необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і запобігання нових злочинів буде покарання у вигляді обмеження волі.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз у розмірі 1144грн

Цивільний позов по справі не заявлено,

Речові докази по справі слід залишити у власності потерпілих.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 369,370 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання за цими статтями кримінального закону:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на два роки;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на один рік шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на три роки.

Термін відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту прибуття у кримінально-виконавчу установу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз від 07.06.2018 року за 2/20-538, за № 2/20-539 у сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 00 копійок

Заходи забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України, стосовно ОСОБА_4 не обиралися та не застосовувалися.

Речові докази по справі:
-мобільний телефон HOMTOM HT16 (IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 ), в корпусі синього кольору повернути потерпілій ОСОБА_5 ;
-мобільний телефон HUAWEIALE-L21 (IMEI1 НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 ), в корпусі чорного кольору повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя Слов`янського
Міськрайонного суду ОСОБА_1