Справа № 576/2059/18
1-кс/576/1007/18 У Х В А Л А
02.11.18 м. Глухів
Слідчий суддя Глухівського міськрайонного суду ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасуваня арешту майна, -
01 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 05 вересня 2018 року.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, представивши заяву, в якій він підтримує своє клопотання і просить його задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При цьому за змістом п.1 ч.2 та ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно ж до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в т.ч. предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. У відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Слідчим не надано заперечень тієї обставини, що по справі були проведені всі слідчі дії з використанням спірного автомобілю.
Таким чином, за відсутності достатньо вагомих аргументів, які б свідчили про необхідність подальшого утримання автомобілю, на який накладено арешт, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 слід задовольнити.
Керуючись ст.132, 167, 170 - 174, 369, 372 КПК України слідчий суддя,-
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя