Справа № 583/727/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2018 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка заяву засудженого ОСОБА_3 про перегляд вироку Охтирського міськрайонного суду від 14.04.2016 року за нововиявленими обставинами, -

з участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_3
його захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.04.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання за ч. 2 ст.121 КК України у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України остаточно визначено покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Ухвалою колегії суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області від 01.09.2016 року вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.04.2016 року залишено без змін.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.05.2018 року відкрито кримінальне провадження за заявою ОСОБА_3 про перегляд вироку Охтирського міськрайонного суду від 14.04.2016 року за нововиявленими обставинами.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_3 зазначає як нововиявлені обставини для перегляду вироку суду те, що суд у вироку зазначив строк тримання під вартою з 14.01.2016 року, а фактично він був затриманий та перебував під вартою з 06.01.2016 року без постанови на арешт, що можуть підтвердити особи, які його затримували: водій автозака ОСОБА_7 , начальник Охтирського ІТТ ОСОБА_8 , конвоїри ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також його знайома ОСОБА_11 та матір ОСОБА_12 . В той же час у вироку суду, яким його було засуджено, було вказано, що він перебуває під вартою з 14.01.2016 року і був затриманий на підставі ухвали слідчого судді. Оскільки це не відповідає дійсності, тому вважає вирок суду відносно нього є незаконним. Крім того, ОСОБА_3 також вказує на те, що 06.01.2018 року він не являвся добровільно до Охтирського ВП для написання явки з повинною про вчинення злочинів проти потерпілої ОСОБА_13 , а був доставлений туди примусово і дійсно чистосердечно зізнався і написав явку з повинною про вчинення проти потерпілої злочину за ч.2 ст.186 КК України, а саме, що 21.12.2015 року близько 20:00 год. він зустрівся зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_13 в районі навчального закладу «Теремок» і спільно вжили з нею 1,5 л пляшку пива. В ході розмови вони посварилися через особисті причини, в ході сварки він не стримався та вдарив її кулаком правої руки в обличчя, від чого вона була «нокаутована». Крім того, оскільки вона постійно залякувала його своїм батьком, який раніше працював у правоохоронних органах, то у нього виник умисел на заволодіння її майном. Тому він забрав у неї мобільний телефон, гроші в сумі 50 грн., дві пари сережок та ланцюжок з кулоном, поплескав її по обличчю, вона прийшла до тями, стала лагідною, але він категорично сказав, що залишає її, порадив не шукати його та не скаржитися. Після чого мирно розійшлися. Наступного дня він поїхав у м. Житомир і повернувся в м. Охтирку тільки 04.01.2016 року, а вже 06.01.2016 року його затримали працівники поліції і повезли його на те місце, де знайшли труп ОСОБА_13 . Від побаченого він був у стресовому стані, тому працівники поліції і скористалися цим, тому незрозуміло як він зізнався в тому, що в дійсності не робив. Це він розуміє лише зараз. Вказує на те, що у органу досудового розслідування є відеозаписи з камер відеоспостереження «ПриватБанк» та «Відеоплюс», вилучені поліцією, на яких можуть бути зображені особи, причетні до цього злочину, а саме свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , яким орган досудового розслідування з незрозумілих причин не було висунуто обвинувачення, оскільки їм добре було відомо про те, що у ОСОБА_13 є золоті прикраси і можуть бути гроші. Але коли у неї не виявилося ні грошей ні прикрас, то вони її побили, забрали куртку, шапку та залишили ОСОБА_13 фактично замерзати. Крім того, покази потерпілого ОСОБА_5 також слід поставити під сумнів, оскільки він хоча і колишній працівник поліції, однак не зацікавлений у тому, щоб розкрити цей злочин. Крім того, ОСОБА_3 вважає, що в матеріалах кримінального провадження немає жодних прямих доказів як його причетності до нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , так і того, що 21.12.2015 року він після 20:30 год. перебував з нею в компанії. Крім того, в справі є висновок судово-медичної експертизи №32 від 16.02.2016 року, згідно якого при дослідженні піднігтьового вмісту з обох рук ОСОБА_13 знайдено кров людини, походження якої можливе від ОСОБА_13 , але це є помилкою, тому вона має бути повторно досліджена і виправлена. Як видно з матеріалів справи (самого висновку) кров знайдена під нігтями у ОСОБА_13 не належить ані йому, ані їй особисто, а тому, на його думку, може належати ОСОБА_14 і ОСОБА_15 .

В зв`язку з цим просить скасувати вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.04.2016 року та постановити новий вирок, у якому залишити призначене йому покарання за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 роки позбавлення волі; за обвинуваченням у вчиненні злочину за ч.2 ст.121 КК України виправдати, а кримінальне провадження щодо нього закрити; строк відбування ним покарання рахувати з 06.01.2016 року при цьому відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року зарахувати строки з 06.01.2016 року по 01.09.2016 року та з 05.11.2016 року по 14.05.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав свою заяву, пояснив, що його невинуватість можуть довести свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , про яких він не заявляв під час судового розгляду, але тепер вважає, що їх покази доведуть його невинуватість. Крім того, під час судового розгляду судом не були досліджені висновки експертиз. В матеріалах кримінального провадження відсутня експертиза його одягу. Крім того, фактично він був затриманий 06.01.2016 року, а ухвала слідчого судді про взяття під варту була винесена 14.01.2016 року. На даний час він ознайомлюється з матеріалами справи та вважає вирок незаконним.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні висловив власну позицію, яка полягає у тому. що вирок судом був винесений законно і засуджений отримав справедливе покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 466 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Прокурор у судовому засіданні пояснив, що підстави для задоволення заяви засудженого, відсутні, оскільки обставини, на які посилається засуджений не є нововиявленими, вони були відомі суду на час розгляду справи.

Суд, вислухавши думку всіх учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінальної справи № 583/727/16-к 1-кп/583/80/16, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

За змістом ст.ст. 459, 462 КПК України, нововиявленими є такі обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи, але не були відомі, чи не могли бути відомі на той час, суду та слідчим органам, а також особі, яка звертається із заявою.

Отже, обов`язковою умовою перегляду вироку за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування вироку, повинні бути абсолютно новими, суттєвими, раніше невідомими слідчим органам, суду і особі, яка звертається із заявою, тобто такими, що не фігурували та не досліджувались в матеріалах справи та потребують окремого розслідування.

Твердження засудженого про те, що суд не звернув увагу на те, що він був затриманий 06.01.2016 року і термін перебування його під вартою в період з 06.01.2016 року по 13.01.2016 року не зараховано в строк покарання; що він фактично себе обмовив, зізнавшись у вчиненні злочину, написавши явку з повинною, однак це зробив під примусом з боку працівників поліції; що покази свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які повинні були бути підозрюваними у даній справі, є неправдивими, а висновок судово-медичної експертизи №32 від 16.02.2016 року містить помилку, має бути повторно дослідженим і виправленим, суд розцінює як намір останнього уникнути кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення. Суд вважає, що ці обставини, викладені в заяві засудженого, не є нововиявленими, які не були раніше відомі слідству чи суду, який розглядав справу, оскільки, як зазначає сам заявник, доводились до відома суду під час розгляду кримінальних проваджень. Наведені ОСОБА_3 у заяві підстави перегляду вироку за нововиявленими обставинами фактично зводяться до оскарження постановленого відносно нього вироку з питань неправильності та неповноти. Доводи засудженого про неправдивість показів ОСОБА_14 і ОСОБА_15 є нічим не підтвердженими припущеннями.

Щодо тверджень засудженого про фізичний і психологічний тиск на нього з боку працівників поліції та прокурора, а також про його незаконне позбавлення волі у період досудового слідства, то це не є нововиявленими обставинами. Ці доводи не підтверджені в установленому законом порядку, а є лише припущеннями.

Доводи засудженого про те, що необхідно допитати свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_15 і це на його думку є нововиявленою обставиною, суд не може прийняти до уваги та не вбачає підстав для скасування вироку суду та перегляду його за нововиявленими обставинами, оскільки засуджений мав можливість протягом усього часу розгляду кримінальної справи скористатися своїм правом на виклик та допит свідків, про що ним не заявлялося під час судового розгляду.

У пунктах 42-43 свого рішення від 09.06.2011 р. по справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, Європейський суд з прав людини наголошував на тому, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обовязкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

З огляду на викладене, суд вважає, що ті обставини, на які посилається засуджений у своїй заяві, як на підстави для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами, фактично мають характер повторного дослідження доказів у кримінальному провадженні, що суперечить положенням п.1 ч.1 ст.7 КПК України, зокрема такій засаді кримінального провадження, як верховенство права, яке передбачає принцип юридичної визначеності, зазначені обставини не доводять неправильність вироку у зв`язку з чим і відсутні правові підстави для задоволення заяви про перегляд вироку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні заяви ОСОБА_3 , як необґрунтованої, необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 459-460, 465-467 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд вироку Охтирського міськрайонного суду від 14.04.2016 року за нововиявленими обставинами по справі №583/727/16-к, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 7 днів із дня її проголошення, а для осіб, які брали участь у розгляді справи, однак не були присутні при проголошенні ухвали, - в цей же строк з дня отримання її копії.

Суддя Охтирського міськрайонного

суду Сумської області ОСОБА_1