печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого прокуратури м. Києва щодо нерозгляду поданих клопотань у кримінальному провадженні №0000512,

ВСТАНОВИВ:

08.05.2018 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури м. Києва, у порядку ст. 220 КПК України, на бездіяльність яка полягає у не розгляді клопотання.

У поданій скарзі ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчого розглянути клопотання від 05.05.2018 в порядку ст. 220 КПК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_3 зазначає, що ним подано клопотання до прокуратури м. Києва про вчинення процесуальних дій у рамках кримінального провадження № 0000512, яке залишено органом досудового розслідування без відповідного реагування.

У судовому засіданні особа, що подала скаргу ОСОБА_3 вимоги визначені у скарзі підтримав, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечував, просив відмовити, вказавши на її безпідставність.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до прокуратури м. Києва з клопотанням від 05.05.2018 про проведення процесуальних дій.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

У разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання, виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

У будь-якому випадку, про результати розгляду клопотання особа, яка заявила його, повідомляється.

Разом з цим, ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (п. 1) визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Так, у п. 134 Рішення ЄСПЛ у справі «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туречинни», п. 75 «Афанасьев проти України», п. 207 рішення у справі «Nada проти Швейцарії» встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

Окрім цього, у п. 2107 рішенні ЄСПЛ у справі «Mpiseyev v. Russia», вказується, що необмежений доступ до матеріалів справи і необмежене використання всіх записів (включаючи за необхідності можливість отримання копій відповідних документів) є важливими гарантіями справедливого судового розгляду.

Разом з тим, вимоги визначені ч. 2 ст. 220 КПК України дотриманні слідчим не були.

В основу заперечень прокурора, лягли ті обставини, що кримінальне провадження № 0000512 закрито та до органу досудового розслідування не надходило ухвали про скасування постанови про закриття кримінального провадження, дані дового прокурора сприймаються слідчим суддею критично, оскільки в матеріах скарги наявна ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.03.2018, якою скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000512, а відтак заперечення прокурора є спростованими.

Отже, приходжу до висновку про наявність факту бездіяльності, що полягає у не виконанні положень ст. 220 КПК України, а саме не вчинення належних дій стосовно розгляду клопотань.

Аналізуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зобов`язання слідчого розглянути клопотання ОСОБА_3 , що подане 05.05.2018 до прокуратури м. Києва, відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 220, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

зобов`язати слідчого прокуратури м. Києва, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000512, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 05 травня 2018 року в порядку встановленому ст.220 КПК України. Ухвала оскарженню не підлягає. Проголошення повного тексту ухвали призначити на 13.17год. 15 червня 2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1