Унікальний номер справи 333/4105/18
Номер провадження 1-кс/333/1147/18
У Х В А Л А
м. Запоріжжя 07 серпня 2018 р.

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого СВ Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, за кримінальним провадженням № 0002550, внесеним в ЄРДР 04 серпня 2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.1 КК України, -

В с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що 3 серпня 2018 р. на автомобільній дорозі «Харків Сімферополь» працівниками поліції зупинено автомобіль ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який надав для перевірки документи на вантаж, які мають ознаки підробки. Під час огляду місця події слідчим виявлено та вилучено: вантажний сідловий тягач Е «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричіп н/пр бортовий Е «Schwarzmuller», реєстраційний номер НОМЕР_2 з вантажем металобрухту, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вантажного сідлового тягача Е «DAF» № НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - напівпричіп н/пр бортовий Е «Schwarzmuller» № НОМЕР_4 , товарно-транспортну накладну №000326 від 02 серпня 2018 р. у двох екземплярах, акт приймання чорних металів, акт про джерело походження металів чорних (вторинних) разом із посвідченням № НОМЕР_5 . При цьому в товарно-транспортній накладній №000326 вказано, що маса брутто автомобілю з причепом складає 39,42 т, тара 19,26 т, маса вантажу нетто 20,16 т, однак згідно свідоцтвам про реєстрацію транспортних засобів маса брутто автомобілю з причепом складає 13,685 т замість 19,26 т. Крім того, згідно свідоцтвам про реєстрацію транспортних засобів, їх власником є ОСОБА_5 , про те користувачем засобів являвся ОСОБА_4 .

Враховуючи зазначене, орган досудового розслідування прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на вилучене під час огляду майно до з`ясування всіх обставин по суті.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно зі ст. 170 ч.2, 3 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 ч.1 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 171 ч.2 п. 1 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) .

В порушення зазначених вимог процесуального законодавства в клопотанні слідчого не зазначено підстави накладення арешту на все зазначене майно, не обґрунтовані необхідність арешту цього майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, не доведено наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

Керуючись ст. 170-173 КПК України,

У х в а л и в :

У задоволені клопотання слідчого СВ Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Комунарського
районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1