11-кп/775/277/2018(м)
264/5498/17

11-кп/775/277/2018(м)
264/5498/17
Категорія ст. 185 ч.2 КК України Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2

іменем У к р а ї н и
17 травня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
секретаря ОСОБА_6
за участю прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Хуст Закарпатської області, українець, громадянин України, із середньою освітою, працюючий вантажником на ПП «Український продукт», розлучений, раніше судимий 13.11.2017 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., сплачений 13.11.17 року, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично мешкаючий в АДРЕСА_2 , -
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України та засуджений до покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 березня 2018 р. ОСОБА_8 визнаний винним за ст. 185 ч.2 КК України за вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах.
ОСОБА_8 24 вересня 2017 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , взяв у потерпілого ОСОБА_9 мобільний телефон, який останній йому дав для здійснення телефонного дзвінку дружині потерпілого ОСОБА_10 , після чого останній вийшов з приміщення вказаної квартири, та з метою таємного викрадення чужого майна шляхом вільного доступу, знаходячись у під`їзді вищевказаного будинку, таємно викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме мобільний телефон «Lenovo S660» вартістю 1456,25 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., карта пам`яті, яка матеріальної цінності не представляє, спричинивши матеріальну шкоду на суму 1481,25 грн. та з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.
Не погодившись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ст. 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 240 годин громадських робіт. Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначити покарання у вигляді 240 годин громадських робіт та 850 грн. штрафу, який на підставі ст. 72 ч.3 КК України виконувати самостійно. Зарахувати у строк покарання фактично відбуте покарання за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.11.2017 р. у виді 850 грн. штрафу. Посилається на порушення судом вимог ст. 72 ч.3 КК України та ст. 70 ч.4 КК України при зарахуванні обвинуваченому відбутого покарання в виді штрафу за попереднім вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.11.2017 р.
Вислухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який не заперечував проти апеляційних вимог прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 востаннє засуджено вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.11.2017 р. за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у вигляді 850 гривень штрафу, який він сплатив 13.11.17 року. Новий злочин обвинувачений вчинив 24.09.2017 р., тобто до ухвалення попереднього вироку. Згідно ст. 72 ч.3 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні за сукупністю злочинів складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно. За таких обставин суд першої інстанції, засуджуючи ОСОБА_8 за ст. 185 ч.2 КК України повинен був застосувати положення ст. 70 ч.4 КК України. Після цього суд повинен був зарахувати у строк остаточного покарання фактично відбуте покарання в виді штрафу за попереднім вироком, оскільки обмежень щодо застосування положень ст. 70 ч.4 КК України у випадку призначення за попереднім вироком покарання у виді штрафу або відбуття зазначеного покарання Законом не передбачено. Однак, суд першої інстанції при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_8 не застосував закон, який у даному випадку підлягав застосуванню, що є підставою для скасування вироку.
Керуючись ст. 405,407 КПК України, колегія суддів, -
З А С У Д И Л А:
Апеляцію прокурора - задовольнити.
Вирок Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 01 березня 2018 року постановлений щодо ОСОБА_8 - скасувати в частині призначеного покарання.

ОСОБА_8 призначити покарання за ст. 185 ч.2 КК України з застосуванням ст. 69 ч.1 КК України в виді 240 годин громадських робіт. Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів в виді 240 годин громадських робіт, зарахувавши покарання повністю відбуте за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.11.2017 року в виді штрафу в сумі 850 грн.

В іншій частині вирок Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 01 березня 2018 року постановлений щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Вирок суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржений протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: