АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0002045 від 28 жовтня 2016 року, повернуто особі, яка її подала.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обгрунтовуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, ОСОБА_6 зазначав, що пропустив строк оскарження з поважних причин, обумовлених перебуванням у відрядженнях, що підтверджується відповідними наказами АО "Авер Лєкс".
Апелянт зазначав, що наказ прокуратури міста Києва, на який міститься посилання в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, офіційно не оприлюднений, а тому його положення не можуть бути взяті до уваги.
Також зазначав, що оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 28 жовтня 2017 року, а також листування між ним та органом досудового розслідування - третім слідчим відділом прокуратури міста Києва, викладені на бланку прокуратури міста Києва, на якому зазначена адреса: м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, яка належить до територіальної юрисдикції Печерського районного суду міста Києва, а тому слідчий суддя дійшов помилкового висновку про недотримання ним правил підсудності під час звернення зі скаргою.
В судове засідання прокурор та ОСОБА_6 не з`явилися, про день та час розгляду апеляційної скарги належним чином повідомлені, відомостей щодо поважності причин своєї неявки чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надали.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно абзацу п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.
До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.
Колегія суддів вважає обгрунтованими доводи ОСОБА_6 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, 21 лютого 2018 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою у порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просив скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу прокуратури міста Києва від 28 жовтня 2017 року про закриття кримінального провадження №0002045.
Постановляючи ухвалу про повернення скарги з підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя виходив з того, що органом досудового розслідування у провадженні є третій слідчий відділ прокуратури м. Києва, який відповідно до наказу прокурора м. Києва "Про визначення місць розташування органу досудового розслідування - слідчих відділів управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва" №63 від 03 квітня 2017 року, розташований у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Каунаська, 3-в, що знаходиться в межах Дніпровського району міста Києва, а тому скарга не підлягає розгляду в Печерському районному суді міста Києва.
Проте з такими висновками слідчого судді колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
За правилами п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
Скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора на досудовому провадженні подається до суду за місцем розташування органу або роботи посадової особи, рішення дії чи бездіяльність якої оскаржується, та подання такої скарги до іншого суду є порушенням територіальної підсудності.
Статтею 57 Конституції України передбачено гарантоване право кожного знати свої права та обов`язки, а також обов`язкове доведення у порядку, встановленому законом, до відома населення законів та інших нормативно-правових актів, що визначають права та обов`язки громадян. Крім того вимогами вказаної статті передбачено, що не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, зазначені закони та інші нормативно-правові акти, є нечинним.
Рішенням Європейського Суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Як убачається з даних супровідного листа від 05 лютого 2018 року № 17/1/3-236-16 та постанови слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_7 від 28 жовтня 2016 про закриття кримінального провадження №0002045, адресою місцезнаходження відповідного слідчого відділу у вказаних процесуальних документах зазначено: м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, що знаходиться у межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду міста Києва.
Матеріали судового провадження не містять даних, які б давали колегії суддів підстави для висновку, що наказ прокурора міста Києва «Про визначення місць розташування органу досудового розслідування - слідчих відділів управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва» №63 від 03 квітня 2017 року, доведений до відома апелянта у встановленому законом порядку.
Наведене дає колегії суддів підстави вважати, що слідчий суддя передчасно повернув скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню.
З урахуванням того, що колегія суддів позбавлена можливості перевірити наявність чи відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого, оскільки питання, які порушуються у скарзі, не були предметом розгляду у суді першої інстанції, а суд апеляційної інстанції уповноважений здійснювати перевірку правильності застосування законодавства лише в частині прийнятого слідчим суддею рішення щодо повернення скарги, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана апелянтом ухвала є незаконною, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про призначення нового судового розгляду.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 405, 407,418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді :

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3