Справа № 748/3165/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/440/2018
Категорія - ч.3 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 11 вересня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000498, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 5 лютого 2018 року щодо

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городня, Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, вдівця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 5 лютого 2018 року ОСОБА_12 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 3 роки.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до ОСОБА_12 та Приватного акціонерного товариства « Акціонерна страхова компанія « ОМЕГА» про стягнення моральної шкоди залишено без розгляду та роз`яснено потерпілим можливість звернутись до суду з позовом у порядку цивільного судочинства, як це передбачено ч. 7 ст. 128 КПК України.

Відмовлено у задоволенні цивільного позову ОСОБА_15 до ОСОБА_12 за безпідставністю.

Цивільний позов ОСОБА_16 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_12 на її користь 17 890 грн. 93 коп. в рахунок спричиненої матеріальної шкоди та 40 000 грн. в рахунок спричиненої моральної шкоди, а всього 57 890 грн. 93 коп., у задоволенні цивільного позову в іншій частині відмовлено.

Стягнути ОСОБА_12 на користь держави процесуальні витрати на загальну суму 5 937 грн.60 коп.

Скасовано арешт, накладений на автомобіль «HYUNDAI GETZ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_17 .

Автомобіль марки «HYUNDAI GETZ» реєстраційний номер НОМЕР_1 передано родичам померлого ОСОБА_17 .

Арешт, накладений на автомобіль «AUDI 80» реєстраційний номер НОМЕР_2 залишено чинним з метою забезпечення цивільних позовів потерпілих.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 , не оспорюючи фактичні обставини, доведеність вини та кваліфікацію своїх дій свого підзахисного просить змінити вирок суду та призначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано, що обвинувачений добровільно відшкодував потерпілим завдану шкоду на значну, як для нього, суму в 70 000 грн. І у зв`язку з наявністю двох обставин, що пом`якшують покарання у відповідності до ст.. 69-1 КК України, вважає, що це є підставою, щоб розмір покарання не перевищував 6 років 8 місяців позбавлення волі. Крім того, зазначає, що поза увагою суду залишилися обставини, які є важливими для визначення міри покарання, а саме: відсутність будь-якої соціальної небезпечності самого обвинуваченого, дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) не стала наслідком свідомого ігнорування ОСОБА_12 вимог правил дорожнього руху України (далі- ПДР), яка, на його думку, сталася внаслідок збігу обставин. Крім того, сам обвинувачений постраждав у даній ДТП, отримавши тяжкі тілесні ушкодження та втратив дружину.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_12 11 вересня 2017 року о 10 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем марки «Audi 80», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався по автодорозі Чернігів - Мена - Сосниця - Грем`яч від с. Киселівка Чернігівського району Чернігівської області в напрямку с. Новоселівка Чернігівського району Чернігівської області, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відволікся від керування та на 9 км + 312 метрів вказаної автодороги перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем марки «Hyundai Getz» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_17 , який рухався в зустрічному напрямку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Audi 80» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_18 отримала - телесні ушкодження у вигляді політравми: закритої черепно-мозкової травми - множинні синці та садна голови, забійно-рваної рани, множинних поверхневих різаних ран обличчя, крововиливів в м`які тканини шкірно-м`язового лоскуту потиличної ділянки, множинні переломи кісток основи черепа, субарахноїдальні крововиливи по випуклій поверхні обох півкуль та по базальній поверхні обох лобних часток з забоями речовини мозку навколо нюхових цибулин та по випуклій поверхні лівої скроневої частки; закритої травми грудної клітки - множинні переломи ребер справа з крововиливами в м`які тканини, забої та розриви тканини правої легені; рідка кров в правій плевральній порожнині; закритої травми живота - рідка кров в черевній порожнині, розриви печінки; множинні синці та садна тулуба та кінцівок, перелом правого стегна, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 747 від 05 жовтня 2017 року в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Пасажир автомобіля «Hyundai Getz» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_19 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої травми грудної клітки - множинні синці грудної клітки, крововиливи в м`які тканини грудей, множинні переломи ребер, розрив стінки грудного відділу аорти, в лівій плевральній порожнині 3500 мл яскраво червоної рідкої крові; множинні синці та садна тулуба, голови, кінцівок, забійної рани голови, перелом обох кісток лівого передпліччя, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 746 від 06 жовтня 2017 року в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Пасажир автомобіля «Hyundai Getz» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_20 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки з синцями, садном та раною грудної клітки, численними переломами ребер по кільком анатомічним лініям з розривами пристінкової плеври та тканини обох легень, переломом грудини, двобічним гематороксом (1200 мл рідкої темно-червоної крові зі згортками в лівій плевральній порожнині та 800 мл аналогічно вмісту в правій); закритої травми живота - синці в області передньої черевної стінки гемоперитонеум (150 мл рідкої темно-червоної крові зі згортками в черевній порожнині), розриви печінки та крововиливи у зв`язковий апарат печінки, селезінки та паранефральну клітковину; перелом кісток правого плеча й передпліччя; перелом лівого плеча; перелом лівої стегнової кістки та обох лівих гомілкових кісток мало - й великогомілкових), синців, садна та рани голови та численні синці та садна верхніх та нижніх кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 743 від 07 жовтня 2017 в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Водій автомобіля «Hyundai Getz» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_17 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми (краніоскелетна травма): закрита черепно-мозкова травма - синець лівої очної орбіти, масивні крововиливи в м`які тканини голови в скроневих ділянках голови зліва та справа, перелом кісток склепіння та основи черепа, перелом, кісток основи черепа в обох передніх черепно-мозкових ямках, епідуральна гематома в проекції лівої скроневої та лобної долей головного мозку, по одній субдуральній гематомі над випуклою поверхнею лівих лобної, скроневої, частково тім`яної долей (об`ємом до 70 мл) та в проекції правих тімяної та скроневої долей головного мозку по їх випуклим і частково основним поверхням (об`ємом до 60 мл); масивні субарахноїдальні крововиливи по випуклій поверхні лобної, скроневої, та частково тімяної долей лівої півкулі головного мозку з переходом на основу лівої скроневої та лобної долей, а також по випуклій поверхні правої лобної, скроневої і частково тім`яної долей головного мозку, з переходом на основу правої скроневої долі; забій головного мозку в правій скроневій долі; закрита травма грудної клітки - синець в області грудної клітки, множинні переломи ребер та перелом грудини; перелом правого стегна; синці правої нижньої та лівої верхньої кінцівок; садна обох верхніх та правої нижньої кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 744 від 07 жовтня 2017 року в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_12 порушив вимоги п. 2.3 б (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху) п. 11.4 (на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Порушення водієм ОСОБА_12 п.п. 2.3 б), 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 03 жовтня 2001 року стали причиною та умовою настання даної дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника адвоката ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу та пом`якшити призначене покарання, потерпілих ОСОБА_8 ,, ОСОБА_9 та їх представника адвоката ОСОБА_10 , які фактично не заперечували проти апеляційної скарги та у вирішення питання щодо міри покарання обвинуваченому поклалися на розсуд суду, думку прокурора щодо необхідності залишення вироку без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Фактичні обставини провадження, кваліфікація дій обвинуваченого та його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення ніким не оспорюються, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції у відповідності зі ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст. 286 КК України є вірною і також ніким з учасників кримінального провадження не заперечується.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України апеляційний суд змінює вирок у випадку пом`якшення призначеного покарання, коли визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції зазначив у вироку, що враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставин справи.

При цьому місцевий суд зазначив, що приймає до уваги те, що ОСОБА_12 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують покарання, обставини, що пом`якшують покарання, визнання вини, стан здоров`я, думку потерпілих та їх представників.

Слід визнати, що висновок суду першої інстанції про можливість відбування покарання ОСОБА_12 лише в умовах ізоляції його від суспільства є обґрунтованим.

Разом з тим, на думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_12 у вигляді позбавлення волі на строк 7 років, призначено без урахування усіх обставин справи та особи обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року із змінами «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер і мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчиненого злочину, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_12 вперше притягається до кримінальної відповідальності, вину визнав повністю та щиро розкаявся за вчинений злочин, в результаті ДТП втратив дружину та отримав інвалідність, представником потерпілих до суду апеляційної інстанції було подану заяву в якій висловлено прохання щодо необхідності врахувати, що обвинувачений в добровільному порядку намагається допомогти сім`ї загиблого ОСОБА_17 та добровільно відшкодував значні кошти і своїми діями намагається виправити завдані наслідки.

В судовому засіданні апеляційного суду потерпілі ОСОБА_8 ,, ОСОБА_9 та їх представник адвокат ОСОБА_10 фактично не заперечували проти поданої апеляційної скарги та у вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_12 поклалися на розсуд суду.

В даному випадку, переконання суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років є недостатньо обґрунтованим, оскільки таке покарання є надто суворим, та, на думку апеляційного суду, не буде сприяти досягненню своєї основної мети виправленню та перевихованню обвинуваченого.

А тому, з урахуванням даних та обставин кримінального провадження, зокрема, що причиною ДТП не стало умисне чи грубе порушення обвинуваченим ПДР, тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, характеристики особи обвинуваченого, його відношення до вчиненого кримінального правопорушення та щирого каяття, про що свідчить його поведінка в судовому засіданні, позиція потерпілих, які в своїх доводах, не зважаючи на понесені ними втрати, при визначенні міри покарання поклалися на розсуд суду, за відсутності будь-яких обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням особи винного, апеляційний суд вважає за можливе змінити вирок, визначивши ОСОБА_12 покарання в мінімальних межах санкції інкримінованої статті.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 задовольнити частково.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 5 лютого 2018 року щодо ОСОБА_12 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_12 засудженим за ч. 3 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 3 роки.

В іншій частині цей вирок залишити без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4