Справа № 456/3916/17
Провадження № 1-кс/456/596/2018
УХВАЛА

Іменем України

"04" червня 2018 р. слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Стрийського відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , погодженого із прокурором Стрийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001899 від 25.10.2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, проживаючого в цивільному шлюбі, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 раніше судимого, останній раз вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 16.01.2018р., за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий покликається на те, що в рамках здійснюваного досудового розслідування кримінального провадження № 0001899 від 25.10.2017, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, а саме у самовільному присвоєнні владних повноважень та заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчиненого повторно.
Так, 18.10.2017р. в період часу з 17.45 по 18.50 год., ОСОБА_4 перебуваючи в м. Стрий Львівської області реалізовуючи свій злочинний умисел зателефонувавши на випадково вибраний номер стаціонарного телефону за номером 5-04-50 ПАТ «Укртелеком» та в телефонній розмові з незнайомою йому ОСОБА_6 представившись працівником поліції ввівши її в оману, що син її подруги потрапив у ДТП, отримав грошові кошти в розмірі 900 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 18.10.2017р. становить 23 832 грн..
В подальшому, 20.10.2017р. в період часу з 16.15 по 16.30 год., ОСОБА_4 перебуваючи в м. Стрий Львівської області реалізовуючи свій злочинний умисел зателефонувавши на випадково вибраний номер стаціонарного телефону за номером 5-06-83 ПАТ «Укртелеком» та в телефонній розмові з незнайомою йому ОСОБА_7 представившись працівником поліції, ввівши її в оману, що її родич потрапив у ДТП, отримав грошові кошти в розмірі 1500 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 20.10.2017р. становить 39 750 грн..
Крім цього, 24.10.2017р. в період часу з 21.00 по 21.15 год., ОСОБА_4 перебуваючи в м. Стрий Львівської області реалізовуючи свій злочинний умисел зателефонувавши на випадково вибраний номер стаціонарного телефону за номером 5-08-47 ПАТ «Укртелеком» та в телефонній розмові з незнайомою йому ОСОБА_8 представившись працівником поліції, ввівши її в оману, що її онук потрапив у ДТП, отримав грошові кошти в розмірі 1000 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 24.10.2017р. становить 31 120 грн..
Також, 27.10.2017р. в період часу з 14.30 по 15.00 год., ОСОБА_4 перебуваючи в м. Стрий Львівської області реалізовуючи свій злочинний умисел зателефонувавши на випадково вибраний номер стаціонарного телефону за номером 5-13-64 ПАТ «Укртелеком» та в телефонній розмові з незнайомим йому ОСОБА_9 представившись працівником поліції, ввівши його в оману, що його син потрапив у ДТП, отримав грошові кошти в розмірі 3 000 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 27.10.2017р. становить 80 049 грн..
Крім цього, 07.11.2017р. в період часу з 15.00 по 15.30 год., ОСОБА_4 перебуваючи в м. Стрий Львівської області реалізовуючи свій злочинний умисел зателефонувавши на випадково вибраний номер стаціонарного телефону за номером 5-23-90 ПАТ «Укртелеком» та в телефонній розмові з незнайомою йому ОСОБА_10 представившись працівником поліції, ввівши її в оману, що її син потрапив у ДТП, отримав грошові кошти в розмірі 5000 грн..
Крім цього, 13.11.2017р. в період часу з 15.00 по 15.20 год., ОСОБА_4 перебуваючи в м. Стрий Львівської області реалізовуючи свій злочинний умисел зателефонувавши на випадково вибраний номер стаціонарного телефону за номером 5-27-00 ПАТ «Укртелеком» та в телефонній розмові з незнайомою йому ОСОБА_11 представившись працівником поліції, ввівши її в оману, що її син потрапив у ДТП, отримав грошові кошти в розмірі 25 000 грн..
Таким чином, в діях ОСОБА_4 наявні всі підстави для обґрунтованої підозри його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України.

12.05.2018 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України.

З врахуванням обставин кримінального правопорушення, у слідства є достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявні докази вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку. ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочину середньої тяжкості; у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років; раніше підозрюваний неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання з ним процесуальних рішень, більш м`який запобіжний захід унеможливить запобігання вказаним ризикам.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримали. Вважають, що необхідність тримання під вартою підозрюваного є обґрунтованою, що стверджується наявністю ризиків передбачених ст.177 КПК України та матеріалами клопотання. Оскільки менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, тому просять таке задоволити.
Захисник ОСОБА_12 в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою просила відмовити, зважаючи на те, що підзахисний має постійне місце проживання, вчинив злочин середньої тяжкості, зобов`язується з`являтись на виклики слідчого та прокурора, просить застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти даного клопотання. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід, зобов`язувався з`являтися за викликом слідчого. Наміру переховуватися чи ухилятися від слідства не має, оскільки має зареєстроване місце проживання. До цього часу від слідства не переховувався йому не було відомо, що проти нього порушене кримінальне провадження, виклику до слідчого не отримував.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У відповідності до п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може

бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема:c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
СВ Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001899 від 25.10.2017р. за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України.
За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобовязаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбаченихчастиною першоюцієї статті.
Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).
Детально оглянувши та оцінивши дані, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 1 ст. 353 КК України.
Згідно п.2 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалась від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню.

У ході розгляду клопотання встановлено ризик, передбачений ст. 177 КПК України. Зокрема, ОСОБА_4 , будучи раніше судими за корисливі злочини проти власності, знову вчинив кримінальні правопорушення, про що не заперечили у судовому засіданні сторони кримінального провадження.
Наведене свідчить про наявність ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_4 нових злочинів, зокрема, злочинів проти власності.

Проте, в судовому засіданні прокурором жодними належними та допустимими доказами не доведено, того що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню.

Так, в матеріалах клопотання відсутні дані про те, що ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлений про день та час проведення слідчих дій не з`явився до слідчого, або будь-яким іншим чином перешкоджав кримінальному провадженню. Тобто, прокурор не довів обставини, що свідчать про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. А сама по собі постанова про оголошення розшуку підозрюваного не свідчить про його переховування.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Прокурор також посилається на ризик, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні. Проте, наявність такого ризику також не доведено, заяви від потерпілих та свідків про те, що на них чиниться тиск з боку підозрюваного відсутні, хоча кримінальні правопорушення були вчинені протягом жовтня листопада 2017р..
Слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 слід відмовити, оскільки при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не довів обставин недостатності застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, не довів необхідність застосування найсуворішого та виняткового запобіжного заходу тримання під вартою.
Слідчий суддя також враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 та ч.1 ст 353 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. При цьому, беручи до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, даних про його особу, наявність у підозрюваного постійного місця проживання, - приходжу до висновку, що застосування більш мякого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, зокрема, цілодобовий домашній арешт зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обовязків та запобігти ризикам, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З урахуванням наведеного, доведеності прокурором обставин, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1ст. 194 КПК України, та не доведеності обставин, передбачених п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 більш мякого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, зокрема, цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, а саме до 02.08.2018 року включно, зобовязавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 КПК України, -
у х в а л и в :

клопотання слідчого Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Стрийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , задоволити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львів, який проживає та зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, а саме до 2 серпня 2018 року включно, заборонивши підозрюваному ОСОБА_4 залишати житло за адресою проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_2 цілодобово та зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.
Копію ухвали скерувати на виконання у Стрийський відділення поліції ВП ГУНП у Львівській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, а якщо справа буде передана до суду, - на прокурора.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1