Дата документу Справа № 310/1205/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/399/18
Єдиний унікальний № 310/1205/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.ч. 2, 3 ст.185 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінальних провадження, за 000436 і № 0000537 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 вересня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Белькачі Усть-майського району республіки Якутія Російської Федерації, громадянина України, який не має постійного місця проживання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185 КК України, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України і призначено покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі,

- за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі,

- за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ухвалено обчислювати з 18 лютого 2017 року, зараховано відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за дві дні позбавлення волі з моменту затримання до 20.06.2017 року включно, а з 21.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_7 , залишено без змін до набрання чинності вироком, вирок в цій частині підлягає негайному виконанню.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди 3000 грн., в решті позову відмовлено.

Вирішена доля речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

Згідно зі змістом вироку, ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не встав і знову вчинив злочини за наступних обставин.
В період часу з 29 січня 2017 року по 14 лютого 2017 року ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна шляхом проникнення переліз через паркан, який огороджує територію складу, належного ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_2 , звідки за допомогою належного йому гайкового ключа з автомобільного причепа «SAM» д.з. НОМЕР_1 зняв та таємно повторно викрав належні ОСОБА_10 два колеса вартістю 1500 гривень за штуку, загальною вартістю 3000 гривень.
Відразу після цього разом з викраденим майном залишив місце злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 3000 гривень.
Крім того 04 лютого 2017 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись в магазині «Велмарт», розташованому в торговому центрі «Екватор» по проспекту Східний №13/ Волонтерів № 73 в місті Бердянськ Запорізької області, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів з метою таємного викрадення чужого майна, з прилавку таємно, взяв належне ТОВ «Фудмережа» майно, а саме:
- ножиці манікюрні «Віннер» вартістю 71 гривня 31 копійка,
- троє щипчиків для нігтів «Інтер-Віо» вартістю 61 гривня 28 копійок за штуку, загальною вартістю 183 гривні 84 копійок,
- дві щітки для волосся «Горгол» вартістю 85 гривень 92 копійки за штуку, загальною вартістю 171 гривня 84 копійки та
- дві тертки для ніг «Віннер» вартістю 50 гривень 15 копійок за штуку, загальною вартістю 100 гривень 30 копійок, після чого пройшовши повз касу став прямувати до виходу з магазину.
Злочинні дії ОСОБА_7 були виявлені охоронцем магазину, який зажадав від нього зупинитися та припинити злочин. ОСОБА_7 , усвідомлюючи неповноту здійснення своїх дій і необхідність їх продовження для доведення злочину до кінця, реально розуміючи, що йому викрасти та розпорядитися вказаним майном не вдасться, залишився на місці, що дозволило затримати його.
Таким чином ОСОБА_7 не зміг довести свій злочинний намір до кінця, чим міг би завдати потерпілому - ТОВ «Фудмережа» майнову шкоду на загальну суму 528 гривень 29 копійок з причин, що не залежали від його волі.
Крім цього в нічний час з 10 по 11 лютого 2017 року ОСОБА_7 , знаходячись біля складу розташованого по АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна з неогородженої території таємно, повторно, діючи з єдиним умислом, по черзі взяв та переніс, тим самим викрав належні ОСОБА_11 шість дерев`яних брусів «0.50+1+4.5 метра» вартістю 150 гривень за штуку, загальною вартістю 900 гривень та чотири дерев`яних бруса «0.50+1+6 метрів» вартістю 170 гривень за штуку загальною вартістю 680 гривень.
Відразу після цього ОСОБА_7 разом з викраденим майном залишив місце злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 1580 гривень.
11 лютого 2017 року приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, цеглиною розбив вікно будинку АДРЕСА_3 , через яке проник до будинку, звідки зі стіни котельної зняв та таємно, повторно викрав належний ОСОБА_12 газовий нагрівач води фірми «Dion» модель JSD08 номер 2553429 вартістю 5000 гривень.
Відразу після цього ОСОБА_7 разом з викраденим майном залишив місце злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 5000 гривень.
Крім того 14 лютого 2017 року приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, який огороджує територію домоволодіння АДРЕСА_4 , проник на територію подвір`я, звідки таємно, повторно викрав належне ОСОБА_13 майно, а саме:
- автомобільне колесо з легкосплавним диском фірми «Alluet» вартістю 1500 гривень та покришкою фірми «Kingstar» вартістю 700 гривень, загальною вартістю 2200 гривень;
- автомобільне колесо з легкосплавним диском фірми «Alluet» вартістю 1500 гривень та покришкою фірми «Firehawk» вартістю 100 гривень, загальною вартістю 1600 гривень;
- два легко сплавних диска фірми «Alluet» вартістю по 1500 гривень за штуку, загальною вартістю 3000 гривень.
Відразу після цього з викраденим майном залишив місце злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 6800 гривень.
Крім того в нічний час з 14 по 15 лютого 2017 року ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна шляхом проникнення, належною йому викруткою віджав вхідні двері магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого по АДРЕСА_5 , проник до нього, звідки таємно, повторно, викрав належне ОСОБА_9 майно, а саме:
- 17 ручок «A-SHENS BALL Pen 555-A» вартістю 1 гривня 3 копійки за штуку, загальною вартістю 17 гривень 51 копійка.
- 4 ручки «Finеgrip» вартістю 2 гривні 44 копійок за штуку, загальною вартістю 9 гривень 76 копійок.
- 2 ручки «Maxriter» вартістю 3 гривні 50 копійок за штуку, загальною вартістю 7 гривень.
- 6 ручок «Aihaor» вартістю 3 гривні 85 копійок за штуку, загальною вартістю 23 гривні 10 копійок.
- 3 ручки «GEL OIL PEN коледж масляна» вартістю 84 копійки за штуку, загальною вартістю 2 гривні 52 копійки.
- 39 ручок «Beifа» вартістю 1 гривня 35 копійок за штуку, загальною вартістю 52 гривні 65 копійок.
- 40 ручок «Global» вартістю 1 гривня 90 копійок за штуку, загальною вартістю 76 гривень.
- 18 ручок «Corvina» вартістю 1 гривня 35 копійок за штуку, загальною вартістю 24 гривні 30 копійок.
- 5 ручок «Гель» вартістю 3 гривні 5 копійок за штуку, загальною вартістю 15 гривень 25 копійок.
- пачку олівців в кількості 6 штук «Marko» вартістю 15 гривен за пачку.
- маркер вартістю 6 гривень.
- 64 кулькових стержнів для ручок вартістю 40 копійок за штуку, загальною вартістю 25 гривень 60 копійок.
- 40 батарейок «Наша сила» вартістю 1 гривня 93 копійки за штуку, загальною вартістю 77 гривень 20 копійок.
- 4 батарейки «Kodak» вартістю 3 гривні 36 копійок за штуку, загальною вартістю 13 гривень 44 копійки.
- 7 батарейок «Vipex» вартістю 2 гривні 20 копійок за штуку, загальною вартістю 15 гривень 40 копійок.
- 21 батарейку «Ultra plus» вартістю 5 гривень 80 копійок за штуку, загальною вартістю 121 гривня 80 копійок.
- 5 батарейок «Toshiba» вартістю 3 гривні 3 копійки за штуку, загальною вартістю 15 гривень 15 копійок.
- 5 батарейок «Sony» вартістю 3 гривні 36 копійок за штуку, загальною вартістю 16 гривень 80 копійок.
- 2 батарейки «Philips» вартістю 2 гривні 96 копійок за штуку, загальною вартістю 5 гривень 92 копійки.
- 81 батарейку «T&E» вартістю 1 гривна 20 копійок за штуку, загальною вартістю 97 гривень 20 копійок.
- 20 батарейок «Енергія» вартістю 3 гривні за штуку, загальною вартістю 60 гривень.
- 8 батарейок «Motoma» вартістю 2 гривні 50 копійок за штуку, загальною вартістю 20 гривень.
- 4 батарейки «Tianqiu» вартістю 96 копійок за штуку, загальною вартістю 3 гривні 84 копійки.
- пластмасову іграшку «Трактор екскаватор» вартістю 42 гривні 55 копійок.
- кружку з нержавіючої сталі діаметром 11 см. «А-Плюс» вартістю 26 гривень 36 копійок.
- 3 алюмінієвих ковша з кришками «ПроЛис» об`ємом 1.5 літра вартістю 57 гривень 2 копійки за штуку, загальною вартістю 171 гривня 06 копійок.
- кухонний набір із шести столових предметів вартістю 170 гривень 82 копійки.
Відразу після цього ОСОБА_7 разом з викраденим майном залишив місце злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1132 гривні 23 копійки.
15 лютого 2017 року приблизно о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, який огороджує територію господарського приміщення розташованого по АДРЕСА_2 , проник на територію подвір`я, де з незачиненого автомобіля ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 за допомогою гайкового ключа зняв та таємно, повторно викрав належний ОСОБА_14 радіатор вартістю 1000 гривень.
Відразу після цього ОСОБА_7 з викраденим майном залишив місце злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 1000 гривень.

В апеляційні скарзі, обвинувачений просить вирок місцевого суду змінити, на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати йому в строк покарання із розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, увесь час перебування його під вартою з моменту затримання до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

В апеляційні скарзі, захисник просить вирок місцевого суду змінити і з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання застосувати положення ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням. Крім того захисник вважає, що у вироку лише були перераховані докази сторони обвинувачення, однак вони не були проаналізовані судом і їм не була відповідна оцінка.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги; прокурора, який вважає вирок законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарги обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга його захисника підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів вирок суду в цілому відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України колегія суддів не досліджує і не перевіряє вирок в частині доведеності вини ОСОБА_7 , та кваліфікації його дій, оскільки вирок в цій частині не оскаржується.

За обставин, встановлених судом першої інстанції, дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; - за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, з проникненням у сховище, кваліфіковані правильно.

Судом були вивчені і досліджені усі наявні докази, кожний окремо, з точки зору належності, допустимості,і в сукупності, з точки зору достатності, взаємозв`язкута всебічності та їм була дана належна оцінка. Висновки щодо цієї оцінки вказані у вироку. Відтак доводи захисника на предмет того, що у вироку перераховані лише докази сторони обвинувачення, однак вони не були проаналізовані судом та їм не була відповідна оцінка, є необґрунтовані
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, що вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують покарання та відсутність таких, які його обтяжують.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за кожне кримінальне правопорушення окремо, суд, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначив його, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, відомості про особу обвинуваченого, наявність обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.
Злочини, які інкримінувалися обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості і тяжких.
При вивченні особи обвинуваченого судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, однак є неодноразово судимим за корисливі злочини, знову вчинив нові злочини.
Під час проведення досудового слідства ПсОСОБА_15 повністю визнавав свою вину, а в суді першої інстанції частково, однак щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень, тому суд вказану обставину зарахував як ту, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття.
Зваживши зазначені обставини, суд дійшов правильного висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі за епізодами замаху на крадіжку і крадіжку вчинених без проникнення, в середніх межах санкції ч.2 ст.185 КК України, і за епізодом крадіжки з проникненням в мінімальних межах, передбачених ч.3 ст.185 КК України.
Призначене судом першої інстанції покарання, з яким згодна колегія суддів, відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Крім того колегія суддів вважає, що судом принцип призначеного Псарю С.В. остаточного покарання є правильним, а його розмір є справедливим, адже воно було призначено у відповідності з положеннями Загальної частини КК України, і відповідає його меті.

Доводи захисника щодо врахування визнання вини і щирого каяття, як підставу для пом`якшення покарання, необґрунтовані, оскільки ця обставина була врахована судом при призначенні покарання, як обставина, що його пом`якшує, і повторно враховуватися не може.
До того ж, захисник прохав пом`якшити обвинуваченому покарання і призначити покарання з іспитовим строком, однак законом України про кримінальну відповідальність, такого виду покарання не передбачено. Підстави ж для застосування положень ст.75 КК України і звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням, відсутні.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли бути підставою для скасування судового рішення, колегія суддів не встановила.

Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_7 про необхідність застосування щодо нього положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) і зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до набрання вироком законної сили.
До моменту набрання вироком законної сили Законом України від 18.05.2017 року № 2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності із 21.06.2017 року, редакція ч.5 ст.72 КК України була змінена в частині співвідношення попереднього ув`язнення та покарання у виді позбавлення волі у випадку зарахування попереднього ув`язнення до строку покарання, яке стало зараховуватись день за день.

Наведене вказує на те, що Законом України від 18.05.2017 року № 2046-VIII було погіршено становище обвинувачених (засуджених), щодо яких застосовувалось попереднє ув`язнення і яким призначене покарання у виді позбавлення волі, оскільки їм до строку відбутого покарання став зараховуватись менший проміжок часу, ніж під час дії Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII.

Оскільки, як Закон України від 18.05.2017 року № 2046-VIII, так і ч.5 ст.72 КК України є законом про кримінальну відповідальність і ними погіршується становище обвинуваченого (засудженого), то вони не поширюються на осіб, які вчинили злочин до 21.06.2017 року. Наведене вказує на те, що особам, які вчинили злочин до 21.06.2017 року увесь строк попереднього ув`язнення зараховується до строку призначеного покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Приписи частини першої статті 5 Кодексу 2001 року розвивають положення частини першої статті 58 Конституції України, а саме: «Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість». Водночас, частиною другою статті 5 Кодексу 2001 року передбачено: «Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі».

Зазначені положення кримінального кодексу щодо законів, які мають зворотну дію в часі, узгоджуються з міжнародно-правовими актами з цього питання. Так, у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права визначено: якщо після вчинення злочину законом встановлюється більш м`яке покарання, дія цього закону поширюється на даного злочинця (пункт 1 статті 15). У Резолюції 1984/50 Економічної і Соціальної Ради ООН «Заходи, що гарантують захист прав тих, хто засуджений до страти» від 25 травня 1984 року закріплено, що якщо після вчинення злочину були внесені зміни до законодавства, які передбачають більш м`які міри покарання, то вони повинні поширюватися й на правопорушника, який вчинив цей злочин (пункт 2).

Згідно зі статтею 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року особі не може призначатися покарання, суворіше від того, яке застосовувалося на час вчинення кримінального правопорушення. Європейський суд з прав людини вважає, що стаття 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року є важливою частиною принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, що в разі наявності відмінностей між діючим на час вчинення злочину кримінальним законом та кримінальним законом, що набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди повинні застосовувати той закон, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, заява № 10249/03).

Конституційний Суд України, розглядаючи конституційне подання Верховного Суду України та конституційне звернення громадянина ОСОБА_16 , звернув зокрема увагу на те, що Конституцією України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи (частина перша статті 58). Вказані положення Основного Закону України передбачають загальновизнані принципи дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, а саме: принцип їх безпосередньої дії, тобто поширення тільки на ті відносини, які виникли після набуття чинності законами чи іншими нормативно-правовими актами, та принцип зворотної дії в часі, якщо вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Як зазначив Конституційний Суд України, суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, за умови, якщо вони скасовують або пом`якшують відповідальність особи (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі). (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України та за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_16 про офіційне тлумачення положень Кримінального кодексу України 1960 року із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального та Виправно-трудового кодексів України» від 22 лютого 2000 року № 1483-III, щодо їх дії в часі у взаємозв`язку із положеннями статті 8, частини першої статті 58, пункту 22 частини першої статті 92, частини другої статті 152, пункту 1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, статті 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», частини другої статті 4, частин першої, третьої, четвертої статті 5, частини третьої статті 74 Кримінального кодексу України 2001 року (справа про заміну смертної кари довічним позбавленням волі) (№ 1-рп/2011, 26.01.2011 року).

З огляду на вказані обставини колегія суддів вважає необхідним вирок в цій частині змінити і зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 23.05.2018 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 вересня 2017 року, стосовно ОСОБА_7 , змінити.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) в строк відбування покарання ОСОБА_7 , зарахувати строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 23.05.2018 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4