Справа № 367/4019/17
Провадження №1-в/367/122/2018
УХВАЛА
Іменем України
11 червня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника БВК № 85 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому виїзному судовому засіданні в приміщенні державної установи «Бучанська виправна колонія № 85» клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , що захворів на тяжку хворобу,-

встановив:

До Ірпінського міського суду Київської області звернувся захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_7 із клопотанням про його звільнення від відбування покарання через тяжку хворобу, яка перешкоджає відбувати призначене йому покарання у вигляді позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_5 ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити. Захисники зазначили, що ОСОБА_7 має другу групу інвалідності, має невиліковні хвороби тазових органів, які потребують лікування лікарів-спеціалістів, які відсутні в лікарнях при виправних установах. Просили суд, врахувати висновок експертів, щодо необхідного догляду та лікування засудженого лікарями певного профілю. Також захисники зазначили, що на теперішній час засуджений не може відбувати покарання у вигляді позбавлення волі за станом свого здоров`я в умовах виправної установи, він із самого початку перебуває в лікарнях при установах виконання покарання, де йому не може бути надано необхідне йому лікування, а через це його стан здоров`я тільки погіршується. Вказали, що перебування засудженого в лікарні не є відбуттям ним покарання в установах виконання покарань в розумінні Закону. Вважають, що оскільки нагляд лікарів-спеціалістів в умовах лікарень виправних установ наданий бути не може, то це може призвести до летального наслідку для його підзахисного.
Засуджений суду пояснив, що в наслідок отриманих під час ДТП травм тазу та кінцівок він не може самостійно рухатись, у нього наявне не тримання січового міхура та він потребує спеціального лікування та оперативного втручання. Також зазначив, що з дня направлення його до виправної колонії він перебуває у лікарнях, оскільки в умовах виправної установи він за станом здоров`я знаходитись не може. Засуджений суду пояснив, що не дивлячись на надання йому в лікарні медичної допомоги та лікування його стан здоров`я лише погіршується. Просив звільнити його від відбування покарання.
В судовому засіданні представник ДУ "БВК № 85" заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки відповідно до висновку ЛКК від 27.02.2018 р., наявні у засудженого ОСОБА_7 хвороби (встановлений діагноз), не підпадає під «Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання».
Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки згідно із висновком лікарської комісії та висновку проведеної судової експертизи, стан його здоров`я на теперішній час не перешкоджає його подальшому відбуванню покаранню та не загрожує його життю.
Допитані в судовому засіданні у якості свідків члени лікарсько-консультативної комісії ДУ "Бучанська виправна колонія (85)" багатопрофільної лікарні при БВК №85 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 зазначили, що згідно висновку від 27.02.2018 р. лікарсько-консультативної комісії, встановлені під час медичного огляду засудженого ОСОБА_7 діагнози не підпадають під «Перелік захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання».
Голова лікарсько-консультативної комісії ДУ "Бучанська виправна колонія (85)" багатопрофільної лікарні при БВК №85, який проводив медичний огляд засудженого щодо наявності захворювань визначених «Переліком захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», начальник багатопрофільної лікарні при ДУ «Бучанська виправна колонія № 85» ОСОБА_9 пояснив, що засуджений ОСОБА_7 не може за станом здоров`я перебувати поза лікувальних закладів, оскільки потребує постійного медичного нагляду та лікування, який йому надається у лікарні при виправній колонії в тому обсязі, в якому дозволяють умови. Так, він пояснив, що засуджений ОСОБА_7 прибув 22.05.2017 р. до багатопрофільної лікарні при Бучанській виправній колонії №85 з СІЗО м. Черкаси та до теперішнього часу перебуває на лікуванні. Засуджений не може самостійно ходити та обслуговувати себе. Також пояснив, що при проведенні медичного огляду лікарсько-консультативною комісією засудженого ОСОБА_7 щодо наявності у нього захворювання, визначеного "Переліком захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбуття покарання" таке захворювання виявлено не було. Зазначив, що судово-медичними експертами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було проведено більш ретельніші дослідження та вивчена первинна медична документація, яка запитувалась у лікувальних установ. Їх висновки мають пріоритетне значення ніж висновок ЛКК. Також свідок пояснив, що у їх лікарні відсутні такі лікарі-спеціалісти як травматолог-ортопед та уролог. Вказав, що засудженого для надання йому відповідного лікування необхідно перевести до спеціалізованої клініки з ортопедичним профілем. Також свідок пояснив, що засуджений не може бути переведений до спеціалізованої виправної колонії для інвалідів, оскільки режим відбування покарання даної колонії не відповідає режиму обраному для засудженого. Свідок в судовому засіданні пояснив, що стан здоров`я засудженого потребує оперативного втручання, але в умовах їх лікарні воно проведено бути не може, оскільки відсутнє обладнання та відповідні спеціалісти-лікарі. Крім того, пояснив, що подальше перебування засудженого в лікарні при виправній установі без відповідного лікування спеціалістів та операції може призвести до погіршення стану здоров`я засудженого. Однак, на даний момент загрози його життю немає.
Допитаний в судовому засіданні експерт КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» (голова експертної комісії) ОСОБА_11 пояснив, що під час проведення комісійної судово-медичної експертизи щодо засудженого ОСОБА_7 , комісією було досліджено усі письмові документи медичного характеру, крім цього, комісією було безпосередньо оглянуто засудженого ОСОБА_7 .. За результатами проведених ними досліджень надано відповідний висновок про стан здоров`я засудженого, який він підтримує. Також, зазначив, що експертною комісією було встановлено наявність хвороб у засудженого ОСОБА_7 , які викладені у висновку експертизи, зокрема й зазначені у п. 2 ст. 7 «Переліку захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», а саме - посттравматична судинна мієлорадикулонейропатія з рівня Тh11-L2 і нижче з наявністю вираженого змішаного нижнього парапарезу, котрий переходить в плегію лівої ноги, порушенням функції тазових органів по центральному типу, безперервно прогресуюче протікання, стадія загострення, що затягнулося. Також пояснив, що без належного лікування та лікарського нагляду з боку лікарів - невролога, травматолога-ортопеда, уролога, терапевта тощо за засудженим ОСОБА_7 , його стан здоров`я буде прогресивно погіршуватися та може призвести до летального наслідку, тобто існує загроза життю засудженого. Також пояснив, що засуджений за станом здоров`я може на теперішній час перебувати лише в умовах лікарського закладу та потребує сторонньої допомоги. Щодо того, чи перешкоджає стан здоров`я засудженого відбувати йому покарання у місцях позбавлення волі, пояснив, що дане питання не входить до його компетенції згідно Постанови Пленуму ВСУ №8 від 30.05.1997 р.
Допитаний в судовому засіданні судово медичний експерт ОСОБА_10 пояснив, що подальше перебування засудженого у виправних установах без надання відповідних медичних послуг може призвести до літального наслідку. Єдиною лікарнею необхідного профілю у виправних установах була лікарня в м. Луганську, яка залишилась на окупованій території.
Заслухавши думку сторін, оглянувши матеріали особової справи засудженого, дослідивши висновок лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого від 27.02.2018 р. та характеристику на засудженого, висновок експерта № 83/К та висновок спеціаліста №20 від 22.02.2017 р. суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_7 виходячи з наступного.
Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначає, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ошурко проти України» від 08.09.2011 р. зазначив, що органи влади повинні дотримуватись свого позитивного обов`язку захистити фізичну цілісність осіб, які позбавлені свободи, в рамках їхнього обов`язку наглядати за особами, яких позбавлено свободи, та недопущення посягання на їх фізичну цілісність. Таким чином, держава є відповідальною за погане поводження з особами, яких позбавлено свободи. У іншому випадку держава порушує статтю 3 Конвенції.
Крім того, ЄСПЛ у справі «Ошурко проти України» від 08.09.2011р. зазначив, що національні органи влади повинні реагувати належним чином на серйозні проблеми зі здоров`ям осіб, позбавлених свободи, а інакше, засудженні піддаються нелюдському та такому, що принижує гідність, поводженню, забороненому статтею 3 Конвенції.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Згідно ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 цього Кодексу, має право за наявності підстав, передбачених статтею 84 КК України вирішувати, зокрема, питання звільнення від покарання за хворобою. Підставами звільнення від відбування покарання є хвороба засудженого, що передбачено ст. 152 КВК України.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 26.09.2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 286 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Початок строку відбування покарання 12.04.2017 р. Кінець строку відбування покарання 12.04.2022 р.
22.05.2017 р. засуджений ОСОБА_7 прибув з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» на лікування в лікарню при ДУ «Бучанська виправна колонія № 85» з діагнозом: консолідований перелом кісток тазу, двобічний посттравматичний кокс артроз, стан після постановки цементного ендопротезу артикулюю чого спейсера лівої стегнової кістки, наслідки перенесеної ЗЧМТ, цефалічний синдром, цереброастенічний синдром, хронічний посттравматичний цистит, порушення функції тазових органів по типу нетримання сечі, посттравматичний спондильоз поперекового відділу хребта.
Як вбачається із матеріалів справи, висновком лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_7 , щодо наявності захворювання, визначеного «Переліком захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбуття покарання» від 27.02.2018 року, останньому встановлено наступний заключний діагноз: наслідки політравми, двобічний посттравматичний деформуючий артроз лівого кульшового суглобу ІУ ст., після перелома дна вертлюгової западини із заднього краю, та правого кульшового суглобу, стан після ендопротезування лівого кульшового суглобу, функціональна недостатність суглобу ІІІ ст. з різким порушенням функції опори та стояння, сигнальна контрактура лівого колінного суглобу, посттравматичний деформуючий артроз лівого гомілковоступневого суглобу, посттравтичний спондильоз поперекового відділу хребта, комбіновані контрактури поперекового відділу хребта, інтермітуючий больовий синдром, виражене порушення статико динамічної функції, нейроциркуляторна дистонія по гіпертонічному типу, наслідки перенесеної закритої черепно-мозкової травми, цефалічний синдром, цереброастенічний синдром, хронічний простатит, цистит в стадії нестійкої ремісії, інтермітуюче нетримання сечі. Так, у засудженого не було виявлено наявність тяжких захворювань, які входять до Переліку захворювань, які є підставою для подання матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за № 990/25767.
Разом із тим, ухвалою суду від 13.07.2017 року по даному провадженню за клопотанням прокурора було призначено судово-медичну експертизу. Відповідно до висновку експерта № 83/К від 20.10.2017 року, згідно наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_7 , в тому числі й висновку лікарсько-консультаційної комісії від 27.02.2018 року, пацієнт неодноразово знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні з приводу «наслідки політравми, двобічний посттравматичний деформуючий артроз лівого кульшового суглобу ІУ ст., після перелома дна вертлюгової западини із заднього краю, та правого кульшового суглобу, стан після ендопротезування лівого кульшового суглобу, функціональна недостатність суглобу ІІІ ст. з різким порушенням функції опори та стояння, сигнальна контрактура лівого колінного суглобу, посттравматичний деформуючий артроз лівого гомілковоступневого суглобу, посттравтичний спондильоз поперекового відділу хребта, комбіновані контрактури поперекового відділу хребта, інтермітуючий больовий синдром, виражене порушення статико динамічної функції, нейроциркуляторна дистонія по гіпертонічному типу, наслідки перенесеної закритої черепно-мозкової травми, цефалічний синдром, цереброастенічний синдром, хронічний простатит, цистит в стадії нестійкої ремісії, інтермітуюче нетримання сечі». Зазначені захворювання знайшли своє підтвердження та уточнення під час огляду ОСОБА_7 18.10.2017 року членами комісії експертів, а саме: посттравматична судинна мієлорадикулонейропатія з рівня Th11-L2 і нижче з наявністю вираженого змішаного нижнього парапарезу, котрий переходить в плегію лівої ноги і порушенням функції тазових органів по центральному типу, безперервно прогресуюче протікання, стадія затягнувшогося загострення. Посттравматична енцефалопатія І-ІІ ст.. з наявністю явищ цефалгії і астеновегетоневроза, стадія загострення. Вертеброгенна посттравматична дорсалгія з вираженим порушенням функції хребта; консолідований зі зміщенням внутрішньо суглобовий перелом кісток лівої вертлюгової западини тазу, стан після МОС. Хронічний коксит, стан після раннього видалення метало фіксаторів, резекції головку стегнової кістки та встановлення артикулюю чого цементно-металевого «спейсфа», дефект даху вертлюгової западини, повна втрата функції кульового суглоба. Укорочення лівої нижньої кінцівки 3 см. Консолідований перелом правої лонної та сідничних кісток тазу. Посттравматичний правобічний кокс артроз ІІ ст. з помірною комбінованою контрактурою в суглобі. Посттравматична згинально-розгинальна артрогенна контрактура в лівому колінному суглобі та сівінусною установкою лівої стопи та контрактурою в гомілково-стопному суглобі. Спондильоз поперекового відділу хребта. Виражені порушення статико динамічної функції кінцівок. Дані захворювання є наслідками отриманої пацієнтом травми в ДТП 10.04.2016 року, є хронічними та невиліковними. З приводу вищевказаних захворювань, що підтверджується даними огляду пацієнта членами комісії експертів, ОСОБА_7 для підтримання своєї життєздатності потребує постійної сторонньої допомоги та постійного знаходження під наглядом та лікуванням з боку лікарів невролога, травматолога-ортопеда, уролога, терапевта тощо. Без вказаних заходів стан його здоров`я буде прогресивно погіршуватися, що є загрозливим для життя. Так, з встановлених при огляді ОСОБА_7 18.10.2017 року членами комісії експертів захворювань, як посттравматична судинна мієлорадикулонейропатія з рівня Th11-L2 і нижче з наявністю вираженого змішаного нижнього парапарезу, котрий переходить плегію лівої ноги, порушенням функції тазових органів по центральному типу, безперервно прогресуюче протікання, стадія загострення, що затягнулося, відноситься до п. 2 ст. 7 «Переліку захворювань, які є підставою для подання матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572.
При вирішенні даного клопотання суд враховує дані про особу засудженого, характер захворювання, тяжкість скоєного злочину.
Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_7 , засуджений знаходиться в місцях позбавлення волі з 12.04.2017 року. За час перебування в Черкаському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 22.05.2017 року знаходиться у лікарні при ДУ «Бучанська виправна колонія № 85», де режим відбування не порушує, стягнень та заохочень не отримував.
Відповідно до ст. 11 Кримінально-виконавчого кодексу України установами виконання покарань є: арештні доми, кримінально-виконавчі установи, спеціальні виховні установи (далі - виховні колонії), слідчі ізолятори у випадках, передбачених цим Кодексом. Кримінально-виконавчі установи поділяються на кримінально-виконавчі установи відкритого типу (далі - виправні центри) і кримінально-виконавчі установи закритого типу (далі - виправні колонії).
Відповідно до ст. 18 КВК України виправні колонії виконують покарання у виді позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі.
За змістом закону лікувальні заклади при виправних колоніях, в тому числі й багатопрофільна лікарня при ДУ "БВК №85" не є установою виконання покарання в виді позбавлення волі на певний строк.
В судовому засіданні судом встановлено, що засуджений ОСОБА_7 за станом здоров`я не може перебувати поза межами лікарні та знаходитись в умовах виправної колонії, а відповідно відбувати призначене йому покарання у вигляді позбавлення волі.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги досліджені судом докази, надані захисником та засудженим в обґрунтування свого клопотання, установою виконання покарань, висновки лікарсько-консультативної комісії та висновку експертів, суд прийшов до висновку, про наявність підстав, передбачених ст. 84 КК України для звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання, а тому клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_7 необхідно задовольнити.

Керуючись ст. 84 ч. 2 КК України, п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України суд, -

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання, як такого, що захворів на тяжку хворобу - задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування основного покарання, призначеного 26.09.2016 р. вироком Черкаського районного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 286 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, як такого, що захворів на тяжку хворобу.
Додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки залишити без змін.
Повний текст ухвали буде складений в межах строків визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 18.06.2018 р.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1