Справа №705/505/18
1кп/705/575/18
У Х В А Л А

27 вересня 2018 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

законного представника потерпілих ОСОБА_7

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10

захисника адвоката ОСОБА_11

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Умань клопотання потерпілого ОСОБА_4 про обрання заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 заявив клопотання про накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно обвинуваченого ОСОБА_9 , грошові кошти на банківських рахунках, цінні папери, майнові корпоративні права. Своє клопотання мотивував тим, що потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у даному кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_9 в порядку ст. 128 КПК України заявлено цивільні позови на загальну суму 4 499 486 грн. 20 коп. Вважає, що без накладення арешту на все майно обвинуваченого ОСОБА_9 цивільні позови шести потерпілих залишаться не забезпеченими і у разі їх задоволення в подальшому за судовими рішеннями не буде що стягувати, оскільки з метою ухилення від відповідальності обвинувачений штучно позбудеться всього належного йому на праві власності майна. Без накладення арешту на майно обвинуваченого останній зможе його приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити, відчужити.

Прокурор не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.
Захисник обвинуваченого заперечував проти задоволення вказаного клопотання.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Потерпілі та представники потерпілих не заперечують проти задоволення клопотання.
Суд, розглянувши клопотання потерпілого, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вважає, що воно не відповідає вимогам ст.171 КПК України.
Конституція України вказує, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном для забезпечення цивільного позову.
Згідно з ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися з метою забезпечення цивільного позову цивільний позивач.
Згідно ч.ч. 8, 11 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Тобто, в даному випадку метою накладення арешту на майно є забезпечення виконання вироку в частині задоволення цивільного позову. Однак, обов`язковою умовою для його застосування є наявність достатніх підстав вважати, що не застосування арешту утруднить чи зробить неможливим виконання вироку в частині цивільного позову через приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрату, знищення, використання, перетворення, пересування, передачу чи відчуження відповідного майна обвинуваченим або іншими особами.
При вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Водночас, потерпілим, не надано суду жодних доказів, які б могли свідчити про достатність підстав вважати щодо намагання обвинуваченого будь-яким шляхом приховати, знищити, передати чи відчужити своє майно. Жодних відомостей на підтвердження співмірності вартості майна, на яке потерпілий просить накласти арешт, із розміром шкоди, зазначеної у цивільних позовах, суду не надано. Так, суду не надано інформацію навіть про орієнтовну вартість майна обвинуваченого, на яке потерпілий просить накласти арешт заборонивши його відчуження, що позбавляє суд можливості оцінити розумність та співрозмірність обмеження права власності.
Відповідно до положень ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання, суд постановляє ухвалу, в якій повинен зазначити перелік майна, на яке накладено арешт; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно.
У наданому до суду клопотанні не зазначено на яке саме майно необхідно накласти арешт, місце його знаходження, його вартість та як його ідентифікувати. Не додано до клопотання документів, які підтверджують право власності на майно, що підлягає арешту.
Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України суд встановив, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, тому повертає його для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.171-173 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання потерпілого ОСОБА_4 про обрання заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно обвинуваченого ОСОБА_9 , грошові кошти на рахунках банків, цінні папери, майнові корпоративні права, повернути для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.
СуддяОСОБА_1