Номер провадження: 11-сс/785/1741/18
Номер справи місцевого суду: 494/1304/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2018 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 ,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала мотивована тим, що дії суб`єктів оскарження щодо невнесення відомостей до ЄРДР не суперечать вимогам ст.214 КПК України, оскільки ні заява скаржниці від 04 жовтня 2018 р. до відділення поліції ні попередні заяви з цього ж приводу, ні матеріали ЄО не містять будь-яких об`єктивних та достовірних відомостей про дійсне вчинення кримінального правопорушення, тому підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР не має.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На вказану ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, зобов`язати слідчого СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 внести відомості про злочин до ЄРДР за її заявою №3179 та визнати дії слідчого ОСОБА_7 неправомірними.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що слідчий суддя в порушення вимог ч.3 ст.306 КПК України розглянув скаргу без участі ОСОБА_6 чим порушив її право на доступ до суду. Зазначає, що в судове засідання вона не з`явилась з поважних причин, оскільки знаходилась на роботі та на підтвердження своїх доводів надала копію відповідного графіку.

В судове засідання апеляційного суду прокурор не з`явився, про місце та час судового розгляду повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив, однак його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення ОСОБА_6 , вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

З матеріалів провадження вбачається, що скарга на бездіяльність слідчого СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 була подана 04 жовтня 2018 року особою, яка має право подавати таку скаргу, та на бездіяльність, яка підлягає оскарженню.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ухвали слідчого судді від 17 жовтня 2018 року, розгляд скарги ОСОБА_6 був призначений двічі на 09:00 та 16:00 годину 17 жовтня 2018 року, але заявниця в судове засідання не з`явилась. З цих підстав слідчий суддя дійшов висновку про те, що ОСОБА_6 не бажає скористатись наданим їй Законом правом на участь в судовому засіданні та розглянув скаргу без її участі.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами 1-ої інстанції і не набрали законної сили, а саме: інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Також згідно із ч. 2 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Така сама позиція викладена в постанові Верховного Суду України по справі № 5-103 кс-15 від 1 жовтня 2015 року, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

При цьому, на думку апеляційного суду, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу, зокрема п.14 якої передбачає доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

Таким чином, слідчий суддя, фактично порушив право ОСОБА_6 на доступ до суду, у зв`язку з чим, апеляційний суд вважає, що не розглянувши по суті скаргу апелянта та постановивши ухвалу по суті скарги без розгляду її доводів, слідчий суддя порушив вимоги КПК України.

Разом з тим, чинним кримінальним процесуальним законодавством передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду. Апеляційний суд наділений повноваженнями з перегляду законності, обґрунтованості та вмотивованості ухвал слідчого судді, постановлених за наслідками розгляду таких скарг по суті.

Фактично, слідчим суддею скарга ОСОБА_6 по суті її доводів, не розглядалась, у зв`язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості прийняти рішення по суті скарги, оскільки це не відноситься до його компетенції, а є компетенцією слідчого судді суду 1-ої інстанції.

У зв`язку з викладеним апеляційний суд вважає недоцільним перевірку інших доводів викладених в апеляційній скарзі, в тому числі щодо зобов`язання службових осіб Березівського ВП внести до ЄРДР відомості про вчинення злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_6 на бездіяльність на бездіяльність слідчого СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 підлягає розгляду слідчим суддею по суті.

Отже, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а у справі необхідно постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 повернути до суду 1-ої інстанції для розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 370, 404, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 частково задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2018 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 повернути до Березівського районного суду Одеської області для розгляду по суті іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4