Справа №705/1635/18
1-о/705/8/18
У Х В А Л А

18 травня 2018 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані заяву про самовідвід головуючої судді ОСОБА_1 , що подана в межах розгляду заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14 червня 2002 року,
ВСТАНОВИВ:
На адресу Уманського міськрайонного суду Черкаської області 20.04.2018 року з Апеляційного суду Черкаської області ( вх. № 9946) надійшли матеріали заяви ОСОБА_6 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14 червня 2002 року у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 69, 93 п.п. «а», «г», «І», 142 ч. 3, 193 ч. 3 КК України 1960 року, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 222 ч.1, 69, 93 п.п. «а», «г», «І», 142 ч. 3, 193 ч. 3, 222 ч.1 КК України 1960 року, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 222 ч.1, 69, 93 п.п. «а», «г», «І», 142 ч. 3, 193 ч. 3, 222 ч.1 КК України 1960 року, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 69, 93 п.п. «а», «г», «І», 142 ч. 3, 193 ч. 3, 222 ч.1 КК України 1960 року, ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 69, 93 п.п. «а», «г», «І», 142 ч. 3, 193 ч. 3 КК України 1960 року, ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 69, 93 п.п. «а», «ж», 17-93 п.п. «а», «г», «ж», 142 ч. 3 КК України 1960 року.
Відповідно до вимог ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду 02.05.2018 року вказана вище заява про перегляд справи за нововиявленими обставинами визначена для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 та суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

При вирішенні питань пов`язаних з підготовкою справи до судового розгляду встановлено, що ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06.12.2016 року у кримінальному провадженні за заявою засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року, що розглядалося колегією суддів Уманського міськрайонного суду Черкаської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 та суддів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зупинення виконання судового рішення вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року та про зміну ОСОБА_6 міри запобіжного заходу із тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з утриманням особи в місцях позбавлення волі та заяву засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленим обставинами вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року було залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 07.02.2017 року ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06.12.2017 року про залишення без задоволення заяви засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року за нововиявленими обставинами було залишено без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 було залишено без задоволення.

Тобто, 16.12.2015 року ОСОБА_6 вже звертався до Апеляційного суду Черкаської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14 червня 2002 рок ( яке було направлено до Уманського міськрайонного суду Черкаської області для розгляду по суті в порядку глави 34 КПК України, яке було розглянуто колегією суддів в складі: головуючого судді- ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ), в якій ставив питання про внесення подання про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року та призначення покарання обмеженого певним строком позбавлення волі. У вказаній заяві ОСОБА_6 , у тому числі посилається на рішення Конституційного Суду України від 29.12.1999 року № 11-рп/99.

У судовому засіданні 18.05.2018 року головуючий суддя ОСОБА_1 у колегії суддів, визначеній для розгляду заяви ОСОБА_6 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, заявила про самовідвід, обґрунтовуючи його тим, що вона вже брала участь у складі колегії суддів, яка розглядала аналогічну заяву засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.02.2014р. та за результатами її розгляду була винесена ухвала про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , тому вона не може брати участі в розгляді аналогічної заяви.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявленого самовідводу головуючою суддею ОСОБА_1 .. При цьому, з посиланням на ст. 76 КПК України вказував на наявність передбачених законом підстав для самовідводу, оскільки суддя ОСОБА_1 входила до складу колегії суддів при розгляді заяви ОСОБА_6 про скасування відповідного вироку Апеляційного суду Черкаської області за нововиявленими обставинами.

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що він уже звертався до суду з аналогічною заявою, яка була розглянута колегією суддів за участю судді ОСОБА_1 .. Також, він вказував, що метою звернення у даному випадку є скасування вироку суду з метою призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, яке ним фактично вже було відбуте ( тобто підтвердив, що мета звернення до суду з відповідною заявою аналогічна зміна покарання, призначеного за результатом розгляду Апеляційним судом Черкаської області кримінальної справи відносно нього). Однак, він вважає, що підстав для самовідводу не має.

Розглянувши заяву про самовідвід головуючого у колегії судді, прийнявши до уваги думку прокурора та засудженого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення самовідводу головуючого у колегії судді ОСОБА_1 , враховуючи такі обставини.

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , як головуючий у колегії суддів, приймала участь у розгляді клопотання засудженого ОСОБА_6 про зупинення виконання судового рішення вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року. За результатами розгляду ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06.12.2016 року заяву засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленим обставинами вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року було залишено без задоволення. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 07.02.2017 року ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06.12.2017 року про залишення без задоволення заяви засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року за нововиявленими обставинами було залишено без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 було залишено без задоволення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, що не передбачені пунктами 1-3, 5 цієї статті.

Згідно з вимогами ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Між тим, згідно з ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.
Суд (судді), зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Суд враховує, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Під час вирішення питання про самовідвід членами колегії суддів враховані всі вище перелічені обставини, тому судді, що входять до колегії вважають, що заява про самовідвід головуючого судді підлягає задоволенню.
Враховуючи, що обставини, які можуть бути підставою для самовідводу судді, були з`ясовані під час судового розгляду, та їх наявність може вважатися, з точки зору стороннього спостерігача, обставиною, яка викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого судді ОСОБА_1 під час розгляду вказаної заяви ОСОБА_6 , суд дійшов висновку, що заява про самовідвід головуючого судді ОСОБА_1 при колегіальному розгляді відповідної заяви, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Заяву судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , (головуючої у колегії суддів) про самовідвід, що був заявлений в межах розгляду заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14 червня 2002 року задовольнити.
Заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14 червня 2002 року - передати до канцелярії Уманського міськрайонного суду Черкаської області для вирішення питання заміни колегії суддів у встановленому чинним законодавством України порядку відповідно до вимог ч. 3 ст. 35 КПК України, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 82 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3