Справа № 314/3337/18
Провадження № 1-в/314/1087/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Енергодар, Запорізька область, громадянина України, освіта середня, до засудження не працював, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ,
раніше судимого:
1) 21.07.2006 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі строком. На підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробувальним терміном 1 рік.
2) 15.02.2007 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України, до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробувальним терміном 2 роки.
3) 21.02.2008 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 15.02.2007 року та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
4) 03.04.2012 року Камянсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 21.02.2008 року та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
5) 16.10.2012 року Мелітопольським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Камянсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 03.04.2012 року та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі. 18.12.2014 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на не відбутий строк, що складає 10 місяців 27 днів.
6) 28.03.2016 року Енергодарським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано неідбуту частину покарання за вироком року Мелітопольським районним судом Запорізької області від 16.10.2012 року та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 16.11.2015 року до набрання вироку законної сили - 08.11.2016 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
По даній справі засуджений: 23.01.2017 року вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання, до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.03.2016 року та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 31.03.2017 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 09.11.2016 року по 31.03.2017 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку: 16.11.2015 року, кінець строку: 01.09.2019 року,
про умовно-дострокове звільнення засудженого,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив його задовольнити та звільнити від відбування покарання умовно достроково на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, так як віну скоєному злочині розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому.
Представник адміністрації колонії в судовому засіданні покладався на розсуд суду.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 06.05.2017 року відбуває покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)». За час відбування покарання характеризується наступним чином: мав стягнення, які погашені у встановленому законом порядку та відповідно до ст. 134 КВК України, вважається таким, що стягнень не має, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має чотири заохочення. Працевлаштований днювальним довгострокових побачень, до праці ставиться задовільно, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, з 06.05.2017 року, згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучається без оплати праці до робіт по благоустрою установи, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, запропонований об`єм робіт виконував у повному обсязі. На профілактичному обліку установи не перебуває. За вироком суду позову не має.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 23.01.2017 року з урахуванням ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 31.03.2017 року, на невідбутий строк, що складає11 місяців 17 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

14.09.2018