Справа № 282/568/18
Провадження № 1-кп/282/90/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт.Любар кримінальне провадження №0000239 від 05.08.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2016 року близько 08 години ОСОБА_4 , перебуваючи на території Любарського кооперативного ринку, що в с.Старий Любар Любарського району, та розуміючи протиправність своїх дій, з метою таємного викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, скориставшись відсутністю ОСОБА_6 , з належного останньому легкового автомобіля марки ВАЗ-2107 державний номерний знак НОМЕР_1 , який він залишив незамкненим на території кооперативного ринку, шляхом вільного доступу проник в легковий автомобіль та здійснив крадіжку джинсової куртки, яка для потерпілого не представляє матеріальної цінності, грошових коштів в сумі 1150 гривень та мобільного телефону марки «Samsung» модель GT-E1200І вартістю 259 гривень 80 копійок, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» номер НОМЕР_2 вартістю 25 гривень, на рахунку вище вказаного мобільного телефону знаходилися грошові кошти в сумі 40 гривень, що перебували в кишені зазначеної куртки.

Вказаною крадіжкою ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1474,80 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненому визнав повністю та просив суд затвердити угоду про примирення від 10 квітня 2018 року, досягнуту між ним, його захисником з одного боку та потерпілим з іншого, за якою він визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, примирився з потерпілим та сторони дійшли згоди щодо призначення йому покарання.

Також пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він розуміє права, передбаченні п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього, у разі затвердження цієї угоди.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_4 , просив суд її затвердити, призначивши обвинуваченому покарання, визначене цією угодою. Також пояснив, що на даний час претензій до обвинуваченого не має, укладення угоди з його сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України зрозумілі.

Перевіривши угоду про примирення та заслухавши думку потерпілого, обвинуваченого, його захисника, прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та закону і підлягає затвердженню.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.469 КПК України, за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинуваченому цілком зрозумілі права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено видимої неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч.1 ст.185 КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч.5 ст.469, п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з вище наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_5 , та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню становлять 572,00 грн. та підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 314, 368-371, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 від 10 квітня 2018 року.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 572 грн. 00 коп. витрат пов`язаних із проведенням судово-товарознавчої експертизи.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Samsung» модель GT-E1200І, який знаходиться на зберіганні у потерпілого, після вступу вироку в законну силу, повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1