Справа № 369/8/13-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

членів колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
представника потерпілих ОСОБА_18 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт.Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 22 листопада 2012 року, про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених п.п.1, 4, 6, 12 ч.2 ст.115, п.п.1, 4, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1, 4, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 п.п.1, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Телепине Кам`янського району Черкаської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 , судимостей не має відповідно до ст.89 КК України,

у вчиненні злочинів, передбачених п.п.1, 4, 6, 12 ч.2 ст.115, п.п.1, 4, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 - п.п.1, 4, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 - п.п.1, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Києва, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених п.п.1, 4, 6, 12 ч.2 ст.115, п.п.1, 4, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 - п.п.1, 4, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 - п.п.1, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Києва, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених п.п.1, 4, 6, 12, ч.2 ст.115, п.п.1, 4, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 - п.п.1, 4, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 - п.п.1, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Києва, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, проживаючого в АДРЕСА_6 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених п.п.1, 4, 6, 12 ч.2 ст.115, п.п.1, 4, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 - п.п.1, 4, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 - п.п.1, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Києва, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_7 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.14 - п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 обвинувачуються в тому, що наприкінці квітня 2012 року, точна дата не встановлена, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті, а саме вбивство своєї матері ОСОБА_19 , її співмешканця - ОСОБА_20 та брата останнього- ОСОБА_21 з членами його родини, з метою подальшого вчинення пограбування їхбудинків, розташованих по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 .
В подальшому ОСОБА_6 , з метою реалізації свого злочинного умислу, розпочав підшукування співучасників для вчинення вбивств з метою пограбуванням будинків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , про що повідомив своїх знайомих: ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які погодилися взяти участь у вчиненні вказаних злочинів, внаслідок чого між останніми виникла змова.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 розпочали готування до вчинення злочинів. В ході підготовки, вище вказані особи обговорювали план вчинення злочину, який полягав у проникненні до приміщення будинку АДРЕСА_2 , вбивстві ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , заволодінні цінними речами, які знаходилися в приміщенні їхнього будинку.
Після вчинення злочинів в будинку АДРЕСА_2 , планувалось проникнути до будинку АДРЕСА_2 , в якому проживав брат співмешканця його матері ОСОБА_19 ОСОБА_21 разом з дружиною ОСОБА_22 , неповнолітніми дітьми: ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та тещею - ОСОБА_26 , де мали намір на протиправне позбавлення життя дорослих членів сімї, а саме ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 та ОСОБА_23 , щоб в подальшому, не маючи з їх боку перешкод, заволодіти цінними речами та грошима, що знаходилася в будинку.
Для полегшення орієнтування на місці скоєння злочину, ОСОБА_6 у невстановлений час власноручно намалював схему будинку АДРЕСА_2 , з якою у невстановлений час та у невстановленому місці ознайомив всіх співучасників, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а також всередині травня 2012 року для орієнтування на місцевості ОСОБА_6 приїхав з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до будинку за вищевказаною адресою.
З кінця квітня 2012 року, точна дата не встановлена, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 періодично зустрічались в різних місцях. Крім того, ОСОБА_6 у ніч з 17 травня на 18 травня 2012 року, організовано зустріч співучасників злочину в районі місця проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_8 , під час якої останні домовилися, що часом вчинення злочинів має бути ніч з 23травня 2012 року на 24травня 2012року.
23травня 2012року, приблизно о 17 годині, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 зустрілися поблизу станції метро «Осокорки» м. Києва, де ще раз обговорили спільний план вчинення злочину та домовилися, що ОСОБА_6 буде їх чекати в смт.Чабани Києво-Святошинського району Київської області.
Однак, 24травня 2012 року, ОСОБА_11 , достовірно знаючи про план вчинення злочину, не зміг разом з усіма їхати до смт.Чабани Києво-Святошинського району Київської області, оскільки його подальшій участі у безпосередньому вчиненні злочинів перешкодила мати, яка не дозволилайому 24 травня 2012 року, приблизно о 00 год. 30 хв., залишити квартиру, посилаючись на пізній час доби. Незважаючи на це, ОСОБА_11 знаходить можливість передати заздалегідь придбаний пневматичний пістолет з кобурою, викинувши його з балкону своєїквартири ОСОБА_7 в целофановому пакеті, а ОСОБА_8 матерчаті рукавички, які зберігав за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_7 .
У подальшому 24 травня 2012 року, приблизно о 02 годині 15 хвилин, ОСОБА_7 , ОСОБА_28 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , для реалізації свого злочинного умислу, приїхали на автомобілі таксі марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 з м. Києва в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області, де на них вже чекав ОСОБА_6 .
Після цього ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_29 , ОСОБА_10 , 24 травня 2012 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, в приміщенні недобудованого приміщення гаража на території домоволодіння АДРЕСА_2 вчинили умисне вбивство неповнолітнього ОСОБА_23 з метою, щоб він, виходячи з будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає, залишив відкритими вхідні двері, що в подальшому дозволяло без перешкод після вбивства останнього, ОСОБА_19 , ОСОБА_20 проникнути в приміщення будинку та таким чином полегшити вчинення запланованих злочинів, а саме вбивства ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , які у той час знаходилися у будинку АДРЕСА_2 , але не вдалося розпочати та довести до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затриманні працівниками міліції на місці скоєння злочину.

Окрім цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , 24 травня 2012 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, в недобудованому гаражі розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою реалізації спільного умислу, за попередньою змовою, здійснили розбійний напад на ОСОБА_23 , який переріс в умисне вбивство з корисливих мотивів, та під час якого були заподіянні тяжкі тілесні ушкодження.
З недобудованого гаража розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за попередньою змовою прослідували до приміщення будинку АДРЕСА_2 , де вчинили умисне вбивство ОСОБА_19 та замах на умисне вбивство ОСОБА_20 , однак не змогли довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затриманні працівниками міліції у форменому одязі на місці скоєння злочину.
Крім цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , 24 травня 2012 року, приблизно о 03 годині, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , за попередньою змовою, будучи особами, які раніше вчинили розбій, вчинили розбійний напад на ОСОБА_19 , який переріс в умисне вбивство, а потім на ОСОБА_20 , з метою заволодіння їх майном, поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень. В результаті розбійного нападу ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , заволоділи майном ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , що знаходилось в кімнаті.

Також, відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що восени 2011 року, точна дата не встановлена, в підземному переході поблизу станції метро «Дружби народів» в м.Києві, у невстановленої особи придбав три сюрікени, які з моменту їх придбання до 24 травня 2012 року носив при собі, без передбаченого законом дозволу.
Окрім цього, ОСОБА_6 в березні 2012 року, точна дата не встановлена, перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , з барсетки, яка знаходилась в коридорі будинку та належала ОСОБА_20 , викрав грошові кошти в розмірі 500 євро.

Крім цього, ОСОБА_6 в квітні 2012 року, точна дата не встановлена, перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , з барсетки, яка знаходилась в коридорі будинку та належала ОСОБА_20 , повторно викрав грошові кошти в розмірі 300 доларів.

Таким чином ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених п.п.1, 4, 6, 12 ч.2 ст.115, п.п.1, 4, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1, 4, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 п.п.1, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених п.п.1, 4, 6, 12, ч.2 ст.115, п.п.1, 4, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 - п.п.1, 4, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 - п.п.1, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.14 п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України.
За ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 04 грудня 2017 року дія обраного відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була продовжена до 01 лютого 2018 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 29 січня 2018 року дія обраного відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була продовжена до 28 березня 2018 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 14 березня 2018 року дія обраного відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була продовжена до 12 травня 2018 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 24 квітня 2018 року дія обраного відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була продовжена до 24 червня 2018 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 13 червня 2018 року дія обраного відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була продовжена до 12 серпня 2018 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_5 , просила продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах двох місяців. Прокурор зазначила, що відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, як тримання під вартою, оскільки наявні ризики передбачені п.п.1, 3, 5, ч.1 ст.177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі обвинувачені можуть переховуватися від слідства та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів; перебуваючи на волі можуть вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки один із злочинів, а саме замах на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_20 вони так і не змогли закінчити, з причин, що не залежали від їх волі.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і просив змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний із триманням під вартою. Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_13 заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і просила змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і просив змінити міру запобіжного заходу на більш м`який. Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_12 просив змінити ОСОБА_8 запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і просив змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який. Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_14 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив змінити міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_15 , вважав за можливе обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 змінити міру запобіжного заходу на біль м`який. Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав думку захисту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_17 вважав за можливе змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю. Обвинувачений ОСОБА_30 підтримав думку сторони захисту.

Захисник-адвокат ОСОБА_16 та обвинувачений ОСОБА_11 , поклалися на думку суду.

Представник потерпілих ОСОБА_18 , підтримав думку прокурора та просив продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у разі визнання їх винними, з огляду на вірогідність переховування від суду, незаконний вплив на потерпілих, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно обвинувачених не суперечитиме п.2 ч.3 ст.132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 року та «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання обвинуваченими покладених процесуальних обов`язків.
Також, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Заслухавши доводи та заперечення учасників судового провадження, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити термін тримання під вартою до двох місяців, оскільки підстави, які були враховані при продовженні йому судом строку дії такого запобіжного заходу не змінились. ОСОБА_7 обвинувачується у неодноразовому вчиненні насильницьких злочинів, його звинувачують у вчиненні замаху на вбивство потерпілого ОСОБА_20 , яке було не закінчене з незалежних від нього причин. Тому суд вважає, що існують ризики того, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, зможе продовжити незакінчений злочин, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих. Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не забезпечить запобігання цим ризикам.
Керуючись ст.197, 199, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор" до 30 вересня 2018 року.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити сторонам.

Головуючий-суддяОСОБА_31

Судді ОСОБА_32

ОСОБА_33