провадження № 1-в/610/236/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника лікарсько-консультативної комісії ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Державної установи «Покровська виправна колонія (№17) - спеціалізована туберкульозна лікарня» про звільнення від відбування покарання за хворобою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця у м. Слов'янськ Донецької області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
-04.07.2007 року Слов'янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 190 КК України до 3-х років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;
-31.03.2009 року Слов'янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;
-22.03.2010 року Слов'янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 5-ти років позбавлення волі;
-13.05.2015 року Слов'янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1-го року позбавлення волі;
-16.11.2016 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст.ст. 70, 71 КК України до 7-ми років 3-х місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю; на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув'язнення з 31.05.2016 року по 16.11.2016 року з розрахунку один день попереднього ув'язнення за два дні позбавлення волі;

ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2017 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув'язнення з 17.11.2016 року по 19.12.2016 року з розрахунку один день попереднього ув'язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 31.05.2016 року. Кінець строку: 14.05.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адміністрація Державної установи «Покровська виправна колонія (№17) - спеціалізована туберкульозна лікарня» звернулася до суду з поданням про звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що в подальшому він не може утримуватися в умовах виправної колонії за станом здоров`я.

В судове засідання засуджений ОСОБА_5 доставлений не був, будь-яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. Згідно довідки від начальника Покровської спеціалізованої туберкульозної лікарні №17, станом на 18.07.2018 року стан хворого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розцінюється, як тяжкий. Продуктивному контакту не доступний.

Адміністрація Державної установи «Покровська виправна колонія (№17) - спеціалізована туберкульозна лікарня» надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Надано суду особову справу на засудженого, характеристику та медичний висновок.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви та звільнення засудженого від відбування покарання по хворобі негайно.

Вислухавши думку прокурора, представника лікарської комісії, який підтримав подання, вивчивши матеріали особової справи засудженого, його характеристику, висновок лікарсько-консультативної комісії, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення подання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Згідно ст.84 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбування покарання. При вирішенні судом питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухиляється він від призначеного лікування, а також інші обставини.

За вироком Деснянського районного суду м. Києва від 16.11.2016 року ОСОБА_5 визано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України призначено йому покарання у виді 7-ми років 3-х місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

У зв`язку із захворюванням на туберкульоз легень 27.06.2018 року ОСОБА_5 прибув до спеціалізованої туберкульозної лікарні при Покровській виправній колонії (№17).

Початок строку відбування покарання 31.05.2016 року, кінець строку 14.05.2023 року.

Як вбачається із характеристики, засуджений ОСОБА_5 за час лікування та відбування покарання в установі характеризується посередньо, з іншими засудженими не конфліктний, стягнень та заохочень не має. Дотримується правомірних взаємин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Намагається дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, намагається здійснювати за ними належний догляд та використовувати тільки за призначенням. Намагається виконувати передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи не залучається за станом здоров`я.

За висновком лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання від 16.07.2018 року, засудженому ОСОБА_5 встановлено діагноз: ВІЛ-інфекція, IV клінічна стадія (абсолютна кількість СД-4200 кл/мкл). Діагноз ОСОБА_5 входить до п.п.2.1 Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом МЮУ, МОЗ від 15.08.2014 №1348/572.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви засудженого про звільнення від покарання за хворобою.

Оскільки із пояснень представника лікарської комісії та довідки про стан здоров`я засудженого ОСОБА_5 станом на 18.07.2018 року вбачається, що засуджений перебуває в тяжкому стані та продуктивному контакту не доступний, враховуючи рішення ЄСПЛ «Антонов проти України» від 22.10.2015 року, суд погоджується із думкою прокурора про необхідність його негайного звільнення, так як перебування засудженого у місцях позбавлення волі загрожує його життю,

Керуючись ст. 84 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 звільнити від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 16.11.2016 року у зв'язку із захворюванням на тяжку хворобу, на невідбуту частину покарання строком на 04 (чотири) роки 09 (дев`ять) місяців 26 (двадцять шість )днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Ухвала в частині звільнення засудженого ОСОБА_5 підлягає негайному виконанню.

Суддя ОСОБА_1