Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/1306/18

Справа № 711/3591/18

09 травня 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 за участю:
секретар - ОСОБА_2 , прокурор - ОСОБА_3 , слідчий - ОСОБА_4 , підозрюваний - ОСОБА_5 , захисник - ОСОБА_6
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання слідчого Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Городище Черкаської області, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, кримінальне провадження №0000037,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В обґрунтування клопотання зазначено, що досудове розслідування здійснюється за обставинами, відповідно до яких ОСОБА_5 , обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління протидії митнимправопорушенням та міжнародної взаємодії Черкаської митниці ДФС, використовуючи надану йому владу та службове становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, на прохання ОСОБА_9 надати консультацію щодо встановленого порядку розмитнення транспортного засобу - легкового автомобілю, який буде ввезений до України з однієї із держав Європейського Союзу, висунув останньому вимогу щодо надання йому грошової винагороди в розмірі 400 доларів США за вчинення ним дій, які входять до його повноважень, а саме - надання допомоги в розмитненні вказаного автомобіля, шляхом не проведення ним відповідного контролю під час оформлення документів Черкаською митницею ДФС на предмет виявлення можливих порушень митних правил та не здійснення ним митного контролю щодо ввезеного автомобіля у встановленому порядку, як це передбачено його посадовою інструкцією. На зазначену пропозицію ОСОБА_9 вимушений був погодитися, оскільки відмова від цього мала би наслідком створенні штучних перешкод ОСОБА_8 під час розмитнення ввезеного автомобілю.

В подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно і доводячи до кінця свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, призначив ОСОБА_9 місце зустрічі з метою безпосереднього отримання грошової винагороди у розмірі 400 доларів США за вчинення ним обіцяних раніше дій по не виявленню можливих порушень митних правил під час здійснення митного оформлення документів на ввезений з Німеччини легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN модель GOLF, бувший у використанні, 2014 року випуску, зареєстрований Черкаською митницею ДФС 04.05.2018.

07.05.2018р. приблизно о 20год 20хв ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №29/1 по вул. Максима Залізняка в м. Черкаси з боку вулиці Пилипенка в м. Черкаси, під час особистої зустрічі із ОСОБА_9 , діючи згідно висунутої ним попередньо вимоги, одержав від останнього неправомірну вигоду в сумі 400 доларів США, що станом на 07.05.2018р., згідно курсу до національної валюти України, встановленого Національним банком України, складало 10522грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

07.05.2018р. ОСОБА_5 був затриманий на підставі п.1,2 ч.1 ст.208 КПК України, а 08.05.2018р. йому вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке корупційне кримінальне правопорушення, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам з його боку переховуватися від правоохоронних органів та суду, знищити документи та інші докази, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, впливати на свідків у кримінальному провадженні, слідчий за погодженням з прокурором вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор і слідчий підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу і наполягали на його задоволенні.
Захисник заперечив проти доводів прокурора, посилаючись на необґрунтованість клопотання та відсутність обставин, які унеможливлюють застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів. Зауважив на істотності порушень органом досудового розслідування права підозрюваного на захист під час проведення слідчих дій. Просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Підозрюваний пояснив, що не заперечує певних обставин події кримінального правопорушення, зокрема своєї участі в таких подіях. Зауважив, що зазначені події мають провокативний характер і вважає це помстою з боку певних співробітників правоохоронних органів. Просив не застосовувати до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000037, та, дослідивши докази по даних матеріалах (письмові додатки до клопотання та документи, надані стороною захисту), заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного вважаю, що клопотання підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.
Клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України.
Підозрюваний доставлений до суду після фактичного затримання, що відбулось 07.05.2018р. о 20год 40хв без ухвали слідчого судді з дотриманням порядку, передбаченого ст.208 КПК України. В даному випадку затримання підозрюваного і тримання його під вартою є виправданим, і з боку правоохоронних органів відсутнє зволікання з доставкою такої особи до слідчого судді для вирішення питання про її подальше тримання під вартою.
Оцінивши додані до клопотання документи (повідомлення про підозру, протокол огляду місця події, протокол затримання, протокол допиту свідка, протокол огляду та ідентифікації грошових коштів, протокол освідування тощо) вважаю доведеною наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за що законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, тобто умисного корупційного тяжкого злочину.
При цьому надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).
Аналіз змісту наданих слідчому судді доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, свідчить, що обставини, за яких сталася передача коштів та події, що передували таким обставинам, є підтвердженням об`єктивності повідомленої ОСОБА_8 підозри на даній стадії досудового розслідування.

Окремо слід звернути увагу, що доводи захисника про наявність істотних порушень права на захист підозрюваного під час проведення першочергових слідчих дій є необґрунтованими. Наявні у складених за наслідками вчинення слідчих дій документах недоліки їх змісту в контексті загального змісту таких документів не спростовують ознак належності та допустимості таких доказів на даній стадії досудового розслідування, а відтак і обґрунтованості підозри.

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
Разом з тим, недостатньо об`єктивними є доводи прокурора щодо ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Наявність такого ризику в даному випадку обумовлюється виключно тяжкістю покарання, яке може бути застосоване до підозрюваного у випадку доведеності його вини. Проте ступень значущості такого ризику нівелюється об`єктивними даними, які характеризують особу підозрюваного, та обставинами його життєдіяльності (позитивна характеристика підозрюваного, відсутність негативної репутації, міцні соціальні зв`язки, належний майновий стан, відсутність судимостей т.і.). Отже значення такого ризику на даній стадії досудового розслідування є опосередкованим.

Натомість цілком об`єктивними є доводи прокурора щодо існування ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків кримінального правопорушення, а також ризику знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. Про існування таких ризиків свідчать обставини події кримінального правопорушення та особливості службового становища підозрюваного. При цьому ступень значущості таких ризиків особливо значний на ранній стадії досудового розслідування, коли існує нагальна потреба у відшуканні та забезпеченні збереження доказів для з`ясування всіх обставин кримінального провадження.
Отже наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_8 злочину та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, надають підстави для обрання йому запобіжного заходу.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працевлаштований, має стабільний дохід, раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

В той же час підозрюваний не має власного нерухомого майна, не має власного житла в м. Черкаси, де проживає протягом останніх дев`яти років, внаслідок чого регулярно змінює місце проживання, але не здійснює тимчасової реєстрації свого фактичного місця проживання у встановленому законом порядку, має потребу у пошуку додаткових доходів для матеріального забезпечення своєї сім`ї та близьких родичів.

Варто звернути увагу, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, що в контексті засад державної антикорупційної політики в Україні, затверджених Законом України від 14.10.2014р. №1699-VII, має неабиякий негативний вплив на зміст визначальних засад правопорядку у сфері державного регулювання. Подібні діяння завдають шкоди авторитету органів державної влади, а боротьба з проявами такої поведінки є одним із пріоритетів для українського суспільства на сьогоднішньому етапі розвитку держави. Враховуючи особливості своєї професійної і службової діяльності підозрюваний мав вживати заходів, щоб не допустити його участі в таких подіях.

Така поведінка в контексті рівня освіти та обставин життєдіяльності підозрюваного, який з 2009року працює в органах Державної фіскальної служби, свідчить про його неспроможність до об`єктивного повноцінного самоконтролю в емоційно-напружених ситуаціях. За таких обставин об`єктивними є доводи прокурора про недостатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід на теперішній час не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки останнього.

Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони можуть поручитись за нього.

Домашній арешт не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить належного гарантування усунення ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків кримінального правопорушення, коло яких в повній мірі не встановлено на теперішній час, враховуючи особливості події кримінального правопорушення. До того ж слід звернути увагу, що перешкодою для застосування домашнього арешту є відсутність у підозрюваного і членів його сім`ї особистого житла, періодична зміна ним місця проживання та орендованих житлових приміщень, що свідчить про відсутність міцного зв`язку з конкретним місцем проживання. На теперішній час підозрюваний проживає разом з сім`єю в орендованій квартирі на підставі договору, строк дії якого закінчився 22.09.2017р.. Відомостей про те, що за домовленістю сторін такого договору підозрюваний має право користуватись орендованою квартирою ще протягом принаймні наступних двох місяців (строк досудового розслідування) слідчому судді не надані. В той же час за умовами договору орендодавець має право відмовитись від даного договору, попередивши орендаря за 30 днів. Отже, відсутність достовірних даних про наявність у підозрюваного права користування займаним ним житловим приміщенням протягом строку досудового розслідування, відсутність згоди власника такого житла на перебування підозрюваного в даному житлі на умовах домашнього арешту, та відсутність власного житла перешкоджають застосуванню домашнього арешту.

За таких обставин, беручи до уваги стан здоров`я підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків т.і.), ступень суспільної небезпечності, які несуть в собі злочинні діяння, направлені проти засад правопорядку у сфері державного регулювання діяльності органів державної служби, вважаю, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в даному випадку є тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Визначаючи можливість визначення в якості альтернативи попередньому ув`язненню такого запобіжного заходу, як застава варто зауважити, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. В цьому контексті слід враховувати, що вид запобіжного заходу, який необхідно застосовувати до підозрюваного, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних обставин, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
В даному випадку неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою обумовлюється об`єктивними причинами неможливості усунення негативного впливу ризику неналежної поведінки підозрюваного. Натомість, оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню в контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, в даному випадку об`єктивним є потреба у визначенні підозрюваному застави, як альтернативного заходу попередньому ув`язненню.

Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що її розмір покликаний в першу чергу забезпечити явку підозрюваного до відповідних державних органів під час здійснення кримінального провадження та належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Беручи до уваги відомості про особу підозрюваного, його майновий стан, розмір доходів, обставини життєдіяльності, а також обставини кримінального правопорушення і його наслідки, вагомість доказів в частині правильності правової кваліфікації дій підозрюваного, об`єктивним є визначення застави в межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 35240грн. При цьому задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, у разі внесення застави необхідним є покладання на нього обов`язків, передбачених п.1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Визначаючи строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу варто звернути увагу, що в даному випадку тривалість застосування попереднього ув`язнення на період часу у 60 діб, тобто в межах строку досудового розслідування, є виправданою. При цьому задля усунення сумнівів щодо тривалості періоду тримання під вартою та недопущення перевищення строку попереднього ув`язнення, то виправданим є тримання під вартою підозрюваного до 05.07.2018р. включно.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 194, 197 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити заставу в розмірі 35240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) гривень, у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, вказаному в ухвалі.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

-не виїжджати за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з працівниками Черкаської митниці ДФС у Черкаській області та ОСОБА_9 ;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали визначити тривалістю до 05 липня 2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1