Справа № 216/4406/16-к
Провадження № 1-кп/216/78/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2018 м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 8 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000500 від 15 травня 2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка про отримання копій указаних документів.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 вересня 2016 року призначено підготовче судове засідання у зазначеному кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України. В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що прокурором неповно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, через 1 рік і 7 місяців з дня постановлення ухвали суду про повернення обвинувального акта прокурору незаконно проведено слідчі дії, які включені в реєстр матеріалів досудового розслідування, не відкрито матеріали іншій стороні та не вручено копії обвинувального акта підозрюваному відповідно до закону, що негативно вплине на судовий розгляд провадження та порушить право на захист обвинуваченого ОСОБА_6 . Крім того, обвинувальний акт направлено прокурором до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання свого захисника підтримав і просив його задовольнити. При цьому додав, що він відмовився отримати обвинувальний акт, оскільки його намагався вручити спочатку слідчий, а не прокурор. На наступний день вручати обвинувальний акт приїхав прокурор разом із слідчим та державним адвокатом, але він знову відмовився його отримувати, тому що в цей час перебував у лікарні на стаціонарному лікуванні після перенесеного інфаркту й дуже погано себе почував. Крім того, він неодноразово попереджав, що не буде отримувати документи від слідства без свого захисника ОСОБА_7 , оскільки це вже четвертий обвинувальний акт відносно нього в цьому кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого заперечував, посилаючись на те, що обвинувальний акт і додані до нього документи повністю відповідають вимогам КПК України. Прокурор мав право проводити певні процесуальні дії для усунення недоліків, які встановлені в ухвалі суду про повернення обвинувального акта прокурору. Разом з тим, оскільки підозрюваний відмовився від отримання обвинувального акта без захисника, було залучено захисника за призначенням адвоката ОСОБА_8 , у присутності якого ОСОБА_6 все одно відмовився отримати копію обвинувального акта, що підтверджується розпискою та відеозаписом. У зв`язку з цим просив у задоволенні клопотання захисника відмовити та признати судовий розгляд кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 підтримали позицію прокурора, додавши, що на виклики про отримання обвинувального акта ОСОБА_6 не з`являвся, тому приїхали до нього в лікарню.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали, переглянувши відеозапис з обставинами відмови підозрюваного від отримання копії обвинувального акта, суд дійшов висновку про те, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Частиною 4 ст. 110 КПК України визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно із п. п. 2, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Однак судом встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 не містить анкетних відомостей про громадянство обвинуваченого.

Крім того, у провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, в якому ОСОБА_6 є потерпілим. Зазначені кримінальні провадження порушені за відповідними заявами ОСОБА_4 і ОСОБА_6 як потерпілих про тілесні ушкодження, отримані ними внаслідок одного й того самого конфлікту, тобто за однією й тією ж подією.

Формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо.

У рішенні в справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому. Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у кримінальному провадженні № 5-328 кс16, в обвинувальному акті важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

З огляду на наведене, суд вважає, що такий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, який містить обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , є неповним без урахування тих обставин, за якими обвинувачується ОСОБА_4 , що може негативно вплинути на повноту судового розгляду як складової права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції.

Разом з тим ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2015 року, обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 було повернуто прокурору з підстав істотного порушення під час досудового розслідування права обвинуваченого на захист.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110, ст. 283, ч. 1 ст. 290 КПК України складанням обвинувального акта та направленням його до суду закінчується досудове розслідування, передумовою цього є визнання прокурором зібраних під час досудового розслідування доказів достатніми для складання обвинувального акта, а особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк. Таким чином, після повернення обвинувального акта прокурору проведення будь-яких слідчих або інших процесуальних дій не допускається, крім тих, що необхідні для усунення недоліків цього процесуального рішення, які встановлені судом в ухвалі про повернення обвинувального акта, дотримуючись при цьому розумного строку, який дійсно є виправданим з урахуванням допущених порушень.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Згідно зі ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Таким чином, реєстр матеріалів досудового розслідування є додатком до обвинувального акта та розглядається в сукупності з останнім як його невід`ємна частина.

Як убачається із доданого до обвинувального акта реєстру матеріалів досудового розслідування після повернення обвинувального акта прокурору в кримінальному провадженні було проведено ряд процесуальних дій, зокрема, слідчий експеримент, огляд місця події, допит свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Однак зі змісту ухвали суду про повернення обвинувального акта не випливає, що підставою для повернення акта було встановлення судом його невідповідності вимогам КПК України у зв`язку з виявленням порушень, які полягали саме в непроведенні таких процесуальних дій.

Крім того, дата складання обвинувального акта в реєстрі містить виправлення, згідно із виправленим такою датою є 09.09.16, а відповідно до обвинувального акта він складений слідчим і затверджений прокурором 08.09.2016 року.

При цьому проміжок часу з моменту поверненням обвинувального акта прокурору та направленням прокурором цього обвинувального акта складає більше півтора року, що не може свідчити про дотримання розумного строку при виправленні недоліків такого процесуального рішення.

Разом з тим частиною 1 ст. 293 КПК України передбачено, що одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.

Згідно із доданої до обвинувального акта розписки про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, відеозаписом і поясненнями учасників кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 дійсно відмовився отримувати обвинувальний акт від прокурора в присутності залученого захисника за призначенням. Однак при цьому суд враховує, що таку відмову він обґрунтовував відсутністю свого захисника, а саме адвоката ОСОБА_7 , який здійснював його захист у кримінальному провадженні з жовтня 2013 року, що підтверджується наявними в обвинувальному акті відомостями. Разом з тим у наданих суду матеріалах відсутня інформація про залучення захисника за призначенням на окрему процесуальну дію, а саме адвоката ОСОБА_8 , і підстави для залучення такого захисника, зокрема, невідкладність процесуальної дії, неможливість прибуття обраного захисника, тощо. Зі змісту ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2015 року вбачається, що підставою для повернення обвинувального акта прокурору, як і підставою для скасування вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2014 року відносно ОСОБА_6 , було саме істотне порушення права обвинуваченого на захист.

Важливою складовою права на захист у кримінальному провадженні є також забезпечення ефективності захисту та створення умов для вільного вибору захисника. Недотримання цих складових права на захист навіть за умови участі захисника у провадженні на різних стадіях може призвести до істотних порушень вимог КПК та скасування судового рішення. У рішенні ЄСПЛ від 15 листопада 2012 року у справі «Гриненко проти України» цей суд констатував порушення п. 1 та підп. «с» п. 3 ст. 6 Конвенції в зв`язку з тим, що заявнику не було забезпечено право на захист за таких фактичних обставин: «незважаючи на те, що заявнику було призначено двох захисників, його було неодноразово допитано виключно в присутності захисника, якого йому було призначено слідчими органами. При цьому не було жодних підтверджень того, що захисник, якого запросив батько заявника, був належним чином повідомлений про такі слідчі дії».

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що копію обвинувального акта прокурором було вручено ОСОБА_6 з порушенням його права на захист, тобто не відповідно до закону, а відтак він не може вважатись врученим. Копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування захиснику ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 також вручені не були.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченому та його захиснику не вручено.

Зазначені порушення вимог КПК України є істотними та унеможливлюють вирішення питань, пов`язаних з підготовкою справи до судового розгляду, і перешкоджають суду призначити такий розгляд.

З огляду на наведене суд приходить до висновку про те, що обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення вказаних недоліків.

Крім того, хоча главою 27 КПК України й не передбачено повноваження суду на встановлення строку для виправлення недоліків в обвинувальному акті, однак суд, враховуючи положення ст. 6 Конвенції та беручи до уваги тривалість попереднього періоду усунення недоліків, з метою дотримання гарантованого обвинуваченому права на справедливий суд вважає за необхідне визначити прокурору розумний строк, який буде достатнім для виправлення допущених ним порушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 283, 290, 291, 293, 314, 369, 371, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000500 від 15 травня 2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, повернути прокурору Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області та зобов`язати останнього усунути зазначені в ухвалі недоліки протягом двох місяців.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та оголошений 21 травня 2018 року об 11.00 годині.

Суддя ОСОБА_1