Справа № 472/1270/17
Веселинівський районний суд Миколаївської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2018смт Веселинове

Веселинівській районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Веселинове Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000508 від 17.10.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працює різноробочим ПП «Покровське», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор Веселинівського відділення Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , представник потерпілого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_6 , тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило непоправне знівечення обличчя, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за наступних обставин.

16.10.2017 року приблизно о 21:00 годині ОСОБА_3 прийшов до магазину ПП «Тихонова» по вул. Шевченка в с. Покровка Веселинівського району Миколаївської області, де зустрів місцевого мешканця ОСОБА_6 .

Під час розмови, на ґрунті особистих неприязних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виникла штовханина, в ході якої ОСОБА_3 умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості наніс 1 (один) удар скляною пляшкою в область голови ОСОБА_6 , в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді різано-рваної рани в ділянці лівої щоки з крововиливом в ділянці повік лівого ока, яке призвело до непоправного знівечення обличчя.

Свої протиправні дії ОСОБА_3 припинив після того, як побачив кров на обличчі ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 559 від 20.10.2017 року у ОСОБА_6 були виявлені наступні тілесні ушкодження: різано-рвана рана в ділянці лівої щоки з крововиливом в ділянці повік лівого ока. Згідно наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року пункту 2.3.3. тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 599 від 14.11.2017 року рубці в ділянці лівої щоки ОСОБА_6 виникли внаслідок загоєння ран. Для видалення рубців потрібне хірургічне втручання, тому дані тілесні ушкодження згідно наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року пункту 2.1.8 являються невиправними.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, - спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, що спричинило непоправне знівечення обличчя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в умисному заподіяні тяжкого тілесного ушкодження не визнав та пояснив, що 16.10.2017 року близько 21:00 годині він підійшов до бару, який розташований в с. Покровка Веселинівського району Миколаївської області, щоб купити цигарки. Біля бару стояв автомобіль, в якому сиділи ОСОБА_8 і ОСОБА_6 та чекали коли відчиниться бар. Він підійшов до автомобіля, щоб попросити цигарки. Після цього між ним та ОСОБА_6 виник конфлікт. Для з`ясування всіх обставин конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_6 , він подзвонив ОСОБА_9 та попросив його прийти до бару, на що останній відповів згодою. Коли відчинився, бар сварка між ним та ОСОБА_6 припинилась та він разом з ОСОБА_8 зайшли до бару. Вийшовши з бару, між ним та ОСОБА_6 знов виник конфлікт. ОСОБА_6 почав штовхати його та провокувати. Потім ОСОБА_6 взяв осколок від скляної пляшки та намагався вдарити його. Злякавшись таких дій з боку ОСОБА_6 , він підняв із землі скляну пляшку від пива та вдарив нею по голові ОСОБА_6 . Від удару пляшка розбилась та ОСОБА_6 отримав різану рану на щоці. Пояснив, що прямого умислу не мав та спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 з метою самозахисту.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 16.10.2017 року він знаходився дома у свого товариша ОСОБА_8 , разом з яким близько 21:00 години вони поїхали до магазину-бару, розташованого в с. Покровка Веселинівського району Миколаївської області. Біля магазину вони зустріли ОСОБА_3 , з яким у нього виник конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_3 спочатку наніс йому один удар кулаком в обличчя, після чого взяв скляну пляшку та, розбивши її об дерев`яний стовп, намагався нанести йому удари, потім викинувши скляну пляшку, ОСОБА_3 взяв пластмасову пляшку, якою теж намагався нанести йому удари. Відкинувши пластмасову пляшку, він розвернувся та почав іти з місця конфлікту. Почувши ззаду дивні звуки, він обернувся та відчув сильний удав по голові скляною пляшкою, який йому наніс ОСОБА_3 . Після удару він відчув сильній біль, а зі щоки почала йти кров. Після чого, ОСОБА_8 почав кричати, що у ОСОБА_6 порізане обличчя.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю потерпілого ОСОБА_6 16.10.2017 року у вечірній час вона знаходилась дома. В цей час прийшов ОСОБА_6 , який до цього знаходився у ОСОБА_8 , та взявши гроші знов пішов до товариша ОСОБА_8 . Близько 22:00 години до неї зателефонувала ОСОБА_11 та повідомила їй, що ОСОБА_6 перебуває у неї вдома та має поранення. Прийшовши до ОСОБА_11 додому вона побачила сильний поріз на щоці у ОСОБА_6 . Крім того, пояснила, що очевидцем події не була, зі слів сина ОСОБА_6 їй відомо, що між ним та ОСОБА_12 виник конфлікт під час якого останній наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження скляною пляшкою.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 16.10.2017 року близько 22:00 годині вони разом з ОСОБА_6 сиділи в автомобілі біля магазину, розташованого в с. Покровка Веселинівського району Миколаївської області та чекали на його відкриття. Коли він вийшов з автомобілю до нього підійшов ОСОБА_3 та попросив цигарки. Він запропонував йому підійти до автомобіля, в якому сидів ОСОБА_6 та взяти в нього цигарки. Коли ОСОБА_3 підійшов до автомобіля, між ним та ОСОБА_6 виник конфлікт, який невдовзі припинився, а ОСОБА_3 подзвонив ОСОБА_9 . Через деякий час між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 знов почався конфлікт, під час якого ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_6 кулаком по обличчю. Після чого ОСОБА_3 взяв скляну пляшку та намагався вдарити нею ОСОБА_6 однак той стримав його, після чого ОСОБА_3 взяв іншу пластмасову пляшку та знов намагався вдарити нею ОСОБА_6 . Потім він почув як розбилось скло, а коли обернувся побачив на щоці у ОСОБА_6 сильний поріз. В наслідок чого та як саме виник поріз у ОСОБА_6 він не бачив, оскільки в цей час разом з ОСОБА_9 стояв спиною.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що працює медичною сестрою в сільській амбулаторії с. Покровка. 16.10.2017 року у вечірній час їй зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила, що її сину ОСОБА_6 , який має поранення на щоці, потрібна медична. Медичну допомогу вона не надала, оскільки знаходилась в той час біля хворого батька, поранення не бачила.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснили, що очевидцями події, яка трапилась 16.10.2017 року, не були. Свідок ОСОБА_11 пояснила, що того дня у вечірній час, знаходилась вдома близько 22:00 години до неї додому прийшли ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , останній мав різану рану на обличчі. В свою чергу свідок ОСОБА_14 пояснив, що працює водієм швидкої допомоги, 16.10.2017 року у вечірній час йому подзвонила ОСОБА_10 та попросила відвезти її сина до Веселинівської ЦРЛ, що він і зробив.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 16.10.2017 року близько 22:00 години він був вдома, в цей час йому подзвонив ОСОБА_12 та попросив підійти до магазину і допомогти розібратись у конфліктній ситуації, яка виникла між ним та ОСОБА_6 . Коли він підійшов до магазину, то побачив там ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , між останніми в цей час відбувалась сварка. ОСОБА_6 штовхав та ображав ОСОБА_3 . Потім сварка припинилась та він разом з ОСОБА_8 і ОСОБА_3 зайшли до магазину. Вийшовши з магазину, він залишився біля нього з ОСОБА_8 , а ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відійшли далі на кілька метрів та знов почались сваритись, при цьому він бачив, як ОСОБА_6 хотів вдарити ОСОБА_3 , як йому здалось уламком скла. Потім він почув, як розбилось скло, та повернувшись побачив, як ОСОБА_6 держиться рукою за обличчя. Як саме виникло тілесне ушкодження у ОСОБА_6 він не бачив.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_6 просто знайомі, а з ОСОБА_3 перебувають в дружній стосунках, та разом відпочивають та проводять час. У ОСОБА_6 склалися особисті неприязні стосунки відносно ОСОБА_3 , тому він завжди зачіпає та висловлює образливі слова відносно ОСОБА_3 та провокує його. Очевидцем подій особисто не було про подій, які трапились 16.10.2017 року їй стало відомо 17.10.2017 року зі слів обвинуваченого ОСОБА_3 та його матері ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_3 16.10.2017 року о 21:00 годині вона знаходилась вдома, а ОСОБА_3 пішов до магазину, щоб купити цигарок. Повернувшись з магазину через 40 хвилин ОСОБА_3 розповів їй про те, що біля магазину між ним та ОСОБА_6 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_6 розбивши скляну пляшку, намагався нанести уламком від пляшки тілесні ушкодження ОСОБА_3 , а останній захищаючись підняв із землі скляну пляшку та наніс нею один удар по голові ОСОБА_6 , від чого останній отримав тілесні ушкодження. Наступного дня, 17.10.2017 року о 07 годині 30 хвилин приїхали працівники поліції та попросили ОСОБА_12 показати місце події. Опинившись на місці події, вона бачила уламок від скляної пляшки та плями рідини червоного кольору ззовні схожі на кров.

Аналізуючи вищевказані покази обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд прийшов до переконання про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_3 права на необхідну оборону від протиправних на його думку дій потерпілого ОСОБА_6 , які виразились у намаганні останнього вдарити його осколком скляної пляшки. Такі дії потерпілого ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження. Так, покази свідка ОСОБА_9 про те, що він нібито бачив, як ОСОБА_6 хотів вдарити ОСОБА_3 , як йому здалось уламком скла, суд не може взяти до уваги, оскільки є припущенням. Натомість свідок ОСОБА_8 вказав, що саме обвинувачений ОСОБА_3 двічі намагався вдарити потерпілого скляною та пластмасовою пляшками, а тому посилання обвинуваченого ОСОБА_3 і його захисника ОСОБА_5 на відсутність у обвинуваченого прямого умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та їх спричинення з метою самозахисту є на думку суду непереконливим, необґрунтованим та таким, що суперечить іншим матеріалам кримінального провадження.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисному тілесному ушкоджені, що спричинило непоправне знівечення обличчя, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, крім зазначених вище показів, допитаних в судовому засіданні свідків, підтверджується сукупністю доказів, досліджених та перевірених в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 21.10.2017 року, відповідно до яких слідчим Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_17 проведено огляд ділянки біля будівлі магазину ПП «Тихонова», розташованого по вул. Шевченка в с. Покровка Веселинівського району Миколаївської області;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.11.2017 року та фототаблицями до нього, відповідно до яких слідчим Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_17 в присутності двох понятих проведено слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_6 , який розповів, що 16.10.2017 року приблизно о 21:00 годині між ним та ОСОБА_3 виник конфлікт, під час якого останній наніс йому один удар в скляною пляшкою в область голови зліва.

- висновком судово-медичної експертизи № 559 від 20.10.2017 року, згідно якого на основі даних судово-медичного огляду гр. ОСОБА_6 , у останнього мали місце: різано-рвана рана в ділянці лівої щоки з крововиливом в ділянці повік лівого ока. Враховуючи данні картки стаціонарного хворого крововилив в ділянці повік лівого ока виник від дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею. Різано-рвана рана в ділянці лівої щоки виникла від дії предмета, який має ріжучі властивості. Тілесні ушкодження виникли до госпіталізації в Веселинівську ЦРЛ, куди поступив 16.10.2017 року в 22 год. 55 хв. згідно наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, пункт 2.3.3. тілесні ушкодження відносяться до легких, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень внаслідок падіння з положення стоячи та ударі об тверду поверхню. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень внаслідок удару розбитою скляною пляшкою.

- висновком судово-медичної експертизи № 559 від 14.11.2017 року, відповідно до якого рубці у ОСОБА_6 виникли внаслідок загоєння ран. Для видалення рубців потрібне хірургічне втручання, тому дані тілесні ушкодження згідно наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, пункт 2.1.8. являються невиправними.

- протоколом огляду предмета від 20.10.2017 року та фототаблицями до нього, відповідно до яких слідчим Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_17 проведено огляд частини горловини від скляної пляшки з-під пива марки «Оболонь»;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.11.2017 року та фототаблицями до нього, відповідно до яких слідчим Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_17 в присутності двох понятих, проведено слідчий експеримент за участі ОСОБА_3 , який пояснив, що 16.10.2017 року близько 21:00 годині він прийшов до магазину ПП «Тихонова», де був ОСОБА_6 , а в ході конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_6 наніс останньому один удар горловиною від скляної пляшки в область голови з лівого боку.

Також в судовому засіданні учасниками кримінального провадження був оглянутий потерпілий ОСОБА_6 , який мав на обличчі рубці, що виникли внаслідок загоєння ран, які мали вигляд знівечення обличчя.

При цьому слід вказати на те, що досліджений в судовому засіданні речовий доказ - шматок розбитої скляної пляшки з-під пива марки «Оболонь», суд не може взяти до уваги, як речовий доказ, оскільки хоча і був впізнаний потерпілим ОСОБА_6 під час проведення огляду в судовому засіданні, але заперечувався щодо його належності обвинуваченим, а інші докази належності розбитої скляної пляшки з-під пива марки «Оболонь» як речового доказу у кримінальному провадженні в якості знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зокрема висновків експертиз щодо наявності збереження на собі слідів вчиненого злочину, стороною обвинувачення суду не надано. А тому суд визнає зазначений речовий доказ неналежним.

Разом з тим, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до остаточного висновку про те, що вина ОСОБА_3 у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисному тілесному ушкоджені, що спричинило непоправне знівечення обличчя, доказана і він підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 121 КК України.

При призначенні покарання для обвинуваченого, суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_3 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає часткове добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України не виявлено.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання і за місцем роботи характеризується посередньо, на утримані неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий.

Враховуючи всі ці обставини суд приходить до переконання, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, суд, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , його характеристику за місцем проживання, часткове відшкодування завданої потерпілому шкоди, приходить до висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Прокурором заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь Веселинівської центральної районної лікарні витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 у розмірі 2677,26 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні надав квитанції, відповідно до яких сплатив на користь Веселинівської ЦРЛ грошові кошти в розмірі 2677,26 грн. в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 .

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 відшкодував Веселинівській ЦРЛ витрати на лікування потерпілого від злочину, суд вважає, що позовні вимоги прокурора задоволенню не підлягають.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1030,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю. В судовому засіданні надав квитанцію, відповідно до якої відшкодував потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1030,00 грн.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 відшкодував потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду, завдану злочином, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд вважає суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 гривень такою, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, при яких було спричинено моральну шкоду ОСОБА_6 , і яка на думку суду, буде достатньою для відшкодування моральної шкоди, яку потерпілий отримав внаслідок вчинення злочину.

Речовий доказ шматок розбитої скляної пляшки з-під пива марки «Оболонь», що знаходиться на зберіганні у камері речових доказів Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, підлягає знищенню.

Судові витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 65, 66, 67, 75, 76 КК України, ст. ст. 124, 314, 368-371, 373 - 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В позовних вимогах прокурора в інтересах Веселинівської центральної лікарні до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , моральну шкоду в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_3 відмовити.

Речовий доказ шматок розбитої скляної пляшки з-під пива марки «Оболонь», що знаходиться на зберіганні у камері речових доказів Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Веселинівського районного

суду Миколаївській області ОСОБА_1