Справа № 184/544/18
Номер провадження 1-кп/184/105/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров у дистанційному провадженні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000251 від 28 березня 2018 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь, АР Крим, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працює, не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-22.06.1998 року Орджонікідзевським міським судом за ст.ст.141 ч.2, 222 ч.1, 229-6 ч.1, 42 КК України до 3 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Звільнений 19.11.1999 року умовно-достроково на підставі постанови Дзержинського міського суду м. Кривий Ріг;

-25.05.2001 року Орджонікідзевським міським судом за ст.ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 42, 43 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, з конфіскацією майна та додатковою мірою покарання у виді примусового лікування від наркоманії. Звільнений 31.10.2003 року умовно-достроково на підставі постанови Синельниківського міського суду Дніпропетровської області;

-09.02.2005 року Орджонікідзевським міським судом за ст.ст.186 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

-22.08.2005 року Нікопольським районним судом за ст.ст. 185 ч.2, 309 ч.2, 70 КК до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі. Звільнений 08.11.2008 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

-09.10.2009 року Орджонікідзевським міським судом за ст.186 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Звільнений 16.07.2013 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

-27.01.2014 року Орджонікідзевським міським судом за ст.ст. 309 ч.2, 185 ч.2, 186 ч.2, 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

-16.07.2014 року Орджонікідзевським міським судом за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 70 КК України до остаточного покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 12.06.2017 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

-29.03.2018 року Орджонікідзевським міським судом за ст.185 ч.3 КК України до 03 років позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 будучи раніше судимий, за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, маючи непогашену у встановленому порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив корисливе кримінальне правопорушення.

Так, 28 березня 2018 року приблизно об 11 год. 10 хв. ОСОБА_3 знаходився біля кіоску розташованого біля будинку №16 по вул. Л.Чайкіної в м. Покров Дніпропетровської області, де побачив раніше знайому йому ОСОБА_5 , яка тримала у раках гаманець. В цей же день та час, знаходячись там же, у ОСОБА_3 з корисливих спонукань виник злочинний намір спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_5 , що знаходилось в гаманці.

Реалізовуючи свій злочинний намір, в цей же день близько 11 год. 15 хв. ОСОБА_3 підійшов ззаду до ОСОБА_5 , яка відходила від вищевказаного кіоску в бік магазину «АТБ-маркет», що розташований по вул. Л.Чайкіної, 29 у м. Покров Дніпропетровської області, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, відкрито шляхом ривка вирвав із рук потерпілої гаманець та витяг із гаманця грошові кошти в сумі 240 гривень.

Після цього, ОСОБА_3 повернув потерпілій гаманець, а грошові кошти залишив собі та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 240 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, який висунете обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та надав суду показання про те, що він дійсно 28 березня 2018 року приблизно об 11 год. знаходився біля сигаретного кіоску розташованого біля магазину АТБ у м. Покров Дніпропетровської області, де побачив раніше знайому йому ОСОБА_5 , яка тримала у раках гаманець. Він підійшов до ОСОБА_5 та шляхом ривку відібрав у неї гаманець, взяв з нього кошти у сумі 240 грн., які потім витратив на власні потреби, а гаманець повернув потерпілій. Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. В скоєному обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся. Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_3 визнав у повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, доходить висновку про те, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України та вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, доведена повністю.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до статті 67 КК України суд визнає рецидив злочину, оскільки він вчинений при непогашеній судимості за попередній умисний злочин передбачений ст.309 ч.2 КК України.

Таким чином, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, які пом`якшують покарання та обставин, що його обтяжують; дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, новий злочин вчинив маючи непогашену у встановленому порядку судимість, матеріальну шкоду потерпілій не відшкодував, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, але хворіє на активну форму туберкульозу легень та ряд інших хронічних захворювань, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.2 ст.186 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає, оскільки щодо обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні кілька обставин, які б пом`якшували його покарання та істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Крім цього, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення до винесення попереднього вироку, суд вважає за необхідне визначити остаточне покарання, на підставі ч.4 ст. 70 КК України, повністю поглинувши покарання призначене за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29.03.2018 року і остаточно визначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 240 грн., підтверджений матеріалами справи і визнаний обвинуваченим у судовому засіданні, підлягає задоволенню, на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України, оскільки позов визнаний у повному обсязі й таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29.03.2018 року, більш суворим покаранням призначеним за цим вироком, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного взяття під варту, тобто з 29 березня 2018 року.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 майнову шкоду завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 240 (двісті сорок) гривень.
Речові докази, а саме: жіночий гаманець, що переданий під схорону розписку потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити у власності потерпілої ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1