Провадження №1-кс/760/7897/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 04.01.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 364, ч.4 ст. 358, ч. 2 ст. 3761 КК України, -
в с т а н о в и в :

прокурор звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на корпоративні права, а саме 100% статутного капіталу ТОВ «Уніком сервіс».
В обґрунтування клопотання прокурор зазначав, що Слідчим відділом Солом`янського УП ГУ Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному № 0000081 від 04.01.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 364, ч.4 ст. 358, ч. 2 ст. 3761 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що досліджуються обставини протиправної діяльності службових осіб Дарницького районного суду м. Києва, які діючи з метою одержання неправомірної вигоди, використовують службове становище всупереч інтересам служби, шляхом умисного внесення до автоматизованої системи документообігу суду та Єдиного реєстру судових рішень неправдивих відомостей, а саме рішень Дарницького районного суду м. Києва, які містять ознаками підробки, що спричинило тяжкі наслідки.
У подальшому, встановлені та невстановлені слідством особами, використовуючи вищевказані завідомо підроблені рішення Дарницького районного суду, шляхом обману протиправно зареєстрували право власності на ряд об`єктів нерухомості, розташованих на території м. Києва.
Так, встановлено, що упродовж 2016-2017 років ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також інші встановлені та невстановлені на даний час слідством особи, діючи узгоджено групою осіб, вступили в попередню злочинну змову, з метою заволодіння шляхом обману нерухомим майном в особливо великих розмірах за допомогою рішень Дарницького районного суду м. Києва, які містили завідомо неправдиві відомості, зокрема об`єктами нерухомості, розташованими на території м. Києва, житловим будинком із паркінгом та блоком соціально-побутового призначення за адресою: м. Київ, вул. Гоголівській, 45 та АДРЕСА_1 .
Вказані особи, попередньо, умисно й добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій зорганізувалися в організовану групу з метою вчинення особливо тяжких злочинів, скоєння яких було необхідною умовою для реалізації злочинного умислу, спрямованого на заволодіння шляхом шахрайства з використанням завідомо підроблених рішень Дарницького районного суду м. Києва майном в особливо великих розмірах, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий всім учасникам організованої групи, з розподілом функцій та ролей кожного учасника групи.
Так, у ході досудового розслідування встановлено, що ДНВП «Центр Будінвест» () здійснювало з 2004 року будівництво житлового будинку із паркінгом та блоком соціально-побутового призначення за адресою: м. Київ, вул. Гоголівській, 45
У подальшому, у зв`язку із ліквідацією ДНВП «Центр Будінвест», відповідно до договору про передачу функцій замовника (забудовника) № 1/10-08 від 01.10.2008 та акту приймання передачі, належні ДНВП «Центр Будінвест» права та обов`язки замовника (забудовника) будівництва та об`єкт нерухомості, розташований за адресою: м. Київ, вул. Гоголівська, 45 передано у власність ДІБГП «Інвестбуд 3000».
У той же час, встановлено, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 22.03.2016 право власності на житловий багатоповерховий будинок (літера А) загальною площею 5160,7 м2, розташований за адресою: м. Київ, вул. Гоголівська, 45Г на підставі ухвали Дарницького районного суду міста Києва № 02/2-428 від 23.03.2012 зареєстровано за ОСОБА_7 .
Перевіркою Єдиного реєстру судових рішень України встановлено, що ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22.03.2012 у справі № 02/2-428 якою затверджено мирову угоду між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 внесено до Єдиного реєстру судових рішень лише 02.02.2016.
Так, за умовами мирової угоди припинено право власності ОСОБА_8 на житловий будинок з підземним паркінгом та блоком соціально-побутового призначення, розташований на земельній ділянці 0,19 Га за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 5160,7 м2, який належав останньому згідно акту прийому-передачі приміщень за договором інвестування будівництва, укладеного між ним та ДІБГП «Інвестбуд-3000» одночасно визнано право власності ОСОБА_7 на вищевказаний об`єкт нерухомості.
Однак, у ході досудового розслідування не встановлено жодних документів, які б підтверджували факт передачі ДІБГП «Інвестбуд-3000» об`єкту незавершеного будівництва у власність ОСОБА_8 .
Разом з тим, державним реєстратором управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_9 22.03.2016 на підставі вищевказаного рішення суду внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності ОСОБА_7 на житловий багатоповерховий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Після реєстрації права власності ОСОБА_7 на вищевказане нерухоме майно, останній, 04.04.2016 уклав договір купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за № 496 та договір купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за № 493 з ОСОБА_10 , зазначені договори купівлі-продажу, посвідчені приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_11 .
У подальшому, ОСОБА_10 , набувши за заниженою вартістю об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно акту приймання передачі нерухомого майна від 07.09.2017 передав його до статутного капіталу ТОВ «УНІКОМ СЕРВІС» ().
Так, відповідно до протоколу № 01 установчих зборів учасників (засновників) ТОВ «УНІКОМ СЕРВІС» від 06.09.2017 статутний капітал юридичної особи становить 50 000 грн., його частки розподілені наступним чином: 30 % Статутного капіталу, що у грошовому еквіваленті складає 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 50% Статутного капіталу, що у грошовому еквіваленті складає 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 20 % Статутного капіталу, що у грошовому еквіваленті складає 10 000 (десять тисяч) гривень, належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 внесок здійснено за рахунок нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Разом з тим, 20.03.2018 на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12.03.2018 проведено тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до матеріалів судової справи № 02/2-428, однак посадовим особами Дарницького районного суду м. Києва повідомлено, що всі матеріали судової справи № 02/2-428, крім ухвали від 22.03.2012, якою затверджено мирову угоду між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знищені у закінченням строків зберігання.
Крім того, відповідно до інформації наданої Головним управлінням Державним казначейської служби України ОСОБА_7 державного мита за подачу позовної заяви до Дарницького районного суду м. Києва не сплачував.
Крім того, 27.03.2018 допитаний в якості свідка ОСОБА_14 показав, що у період з 26.12.1990 по 12.11.2015 обіймав посаду судді Дарницького районного суду м. Києва, однак ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22.03.2012 у справі № 02/2-428, якою затверджено мирову угоду між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не виносив, підпис виконана від його імені на ухвалі суду йому не належить, автоматизованою системою документообігу суду після свого звільнення не користувався та немав такої можливості, яким чином ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 22.03.2012 у справі № 02/2-428 внесена до Єдиного реєстру судових рішень під його логіном 02.02.2016, тобто після його звільнення йому не відомо.
Допитаний 14.04.2018 в якості свідка ОСОБА_7 показав, що в грудні 2015 року, раніше не знайома йому особа, запропонувала йому за грошову винагороду у сумі 400 гривень, укласти договір-купівлі продажу квартири, однак адресу квартири не повідомляла, на вищезазначену пропозицію незнайомця укласти договір-купівлі квартири він погодився та передав останньому копію свого паспортного документу та копію реєстраційної картки платника податків з метою оформлення вищевказаного договору купівлі-продажу. У подальшому, цей же раніше не відомий йому чоловік у березні 2016 року повідомив ОСОБА_7 про необхідність підписання останнім договору-купівлі продажу об`єкт нерухомого майна, при цьому у ході підписання договору останній побачив, що об`єктом нерухомості є не квартира, а житловий будинок, площею більше 5 тис. квадратів, однак відмовитись від підписання вказаного договору не міг оскільки хвилювався за своє життя.
При цьому, ОСОБА_7 показав, що право власності об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_2 не реєстрував, доручень на вказані дії нікому не давав, а також те що фактично грошових котів від відчуження нерухомого об`єкту згідно договорів купівлі-продажу №№ 493,496 від 04.04.2016 не отримував.
Крім того, допитана в якості свідка ОСОБА_12 , яка є одним із засновників ТОВ «Уніком сервіс», а також директором вказаного товариства, показала, що наприкінці літа 2017 вона отримала пропозицію стати засновником та директором ТОВ «Уніком сервіс», без мети здійснення господарської діяльності, нащо остання відповіла згодою та передала невідомим їй особам копії свої паспортних документів, а також копію облікової картки платника податків, за вказані дії ОСОБА_12 , щомісяця отримувала винагороду у розмірі 1000 гривень.
Таким чином, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_2 є об`єктом кримінально протиправних дій і набутий кримінально протиправним шляхом та відповідно до постанови процесуального керівника від 20.05.2017 визнаний речовим доказом.
Крім того, відповідно до постанови процесуального керівника від 31.05.2018 статутний капітал ТОВ «Уніком сервіс» визнано речовим доказом.
Так, 13.04.2018 керівнику апарату Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 3761, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, КК України, а саме: - в умисному внесенні неправдивих відомостей до автоматизованої системи документообігу суду, вчиненому службовою особою, яка має право доступу до цієї системи; - в заволодінні чужим майном в особливо великих розмірах шляхом обману, вчиненому організованою групою; - в незакінченому замаху на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом обману, вчиненому організованою групою, повторно.
Допитаний 14.04.2018 у якості підозрюваного ОСОБА_6 , показав, що дійсно вносив до автоматизованої системи документообігу суду та Єдиного реєстру судових рішень, завідомо неправдиві відомості, а саме завідомо підробні рішення Дарницького районного суду м. Києва.
Крім того, 13.04.2018 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, КК України, - в заволодінні чужим майном в особливо великих розмірах шляхом обману, вчиненому організованою групою; - в незакінченому замаху на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом обману, вчиненому організованою групою, повторно.
Прокурор в судове засідання не з`явився, натомість подав заяву в якій просив розглядати клопотання без його участі та без повідомлення власників майна.
Так, у відповідності до вимог ч.2 ст.172 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити розгляд клопотання без повідомлення виклику осіб, з метою забезпечення арешту майна.
На підставі ч. 1 ст.107 КПК України, фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
Дослідивши матеріали клопотання, та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема як арешт майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При розслідуванні кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на корпоративні права зазначених осіб, шляхом заборони державним реєстраторам відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Головного територіального управління юстиції, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією та внесенням змін до установчих документів зазначеного товариства.
Іншим способом, окрім як накласти арешт на корпоративні права зазначених осіб, та заборонити державним реєстраторам відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Головного територіального управління юстиції, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією та внесенням змін до установчих документів зазначеного підприємства, неможливо забезпечити збереження речових доказів, оскільки наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни засновників ТОВ «Уніком сервіс», що призведе до втрати статутних фондів, сформованих за рахунок коштів, набутих кримінально протиправним шляхом.
Підтримуючи вищезазначене клопотання, прокурор зазначав, що на даний час виникла необхідність в арешті вищезазначеного майна у даному кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, у зв`язку з чим постановою від 31.05.2018 вказані корпоративні права визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000081.
З огляду на вищезазначені обставини, надані до клопотання докази, досліджені в їх сукупності, а також на те, що прокурором під час розгляду клопотання доведено необхідність накладення арешту на корпоративні права, а саме на 100% статутного капіталу ТОВ «Уніком Сервіс» (), слідчий суддя з метою збереження речових доказів, вважає за необхідне накласти арешт на вищевказане майно.
Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
клопотання задовольнити.
Накласти арешт на корпоративні права, а саме 100 % статутного капіталу ТОВ «Уніком сервіс», частки якого розподілені на:
30 % статутного капіталу, що у грошовому еквіваленті складає 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
50% Статутного капіталу, що у грошовому еквіваленті складає 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
20 % Статутного капіталу, що у грошовому еквіваленті складає 10 000 (десять тисяч) гривень, належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внесок здійснено за рахунок нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони їх відчуження, а також заборонити державним реєстраторам та нотаріусам вносити зміни пов`язані зі зміною засновників ТОВ «УНІКОМ СЕРВІС», зміни в статутні документи товариства, а також вчинення інших будь-яких реєстраційних дій щодо ТОВ «УНІКОМ СЕРВІС» ().
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1