487/976/18
н/п 1-кп/490/400/2018

У Х В А Л А
23 квітня 2018 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321, ч.1 ст.306 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця м. Абакан Красноярського краю, росіянина, громадянина України, непрацюючого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, не судимого на підставі ст.89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.307, ч.3 ст.321, ч.2 ст.309 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уроженки с. Веселе Ростовської області, росіянки, громадянки України, непрацюючої, яка на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимої:
- 23.11.2016 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст.186 КК України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України,
Сторони судового провадження: сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_8 ; сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;
перекладач ОСОБА_12 ,
В С Т А Н О В И В :
До обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а до обвинуваченого ОСОБА_6 - домашній арешт, дія якого спливає 20 квітня 2018 року.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , та продовження запобжного заходу ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту, пославшись в обґрунтування своєї позиції на те, що ризики, задля запобігання яких до них застосовані вказані запобіжні заходи станом на теперішній час не зникли і не зменшилися.
Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_13 просять змінити запобіжний захід на більш м`який, оскільки ОСОБА_5 хворіє, не отримує в умовах СІЗО необхідного лікування, має на утриманні неповнолітню дитину.
Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_10 заперечують проти клопотання прокурора, вважають його таким, що суперечать вимогам КПК України, тому просять змінити запобіжний захід на домашній арешт. Крім того, ОСОБА_7 є наркозалежною особою, за своїм психічним станом може бути неосудною особою. При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, просить суд зобов`язати її пройти добровільне лікування від наркоманії.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 із клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечують, при цьому просять суд замість цілодобового домашнього арешту встановити обмеження залишати будинок у нічний час, щоб у нього була можливість працевлаштуватись, так як у нього на утриманні знаходиться мати -пенсіонер, яка хворіє, та отримує лише пенсію.
Вислухавши з приводу вказаного питання думки учасників процесу, суд приходить до наступного.
Стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 судом було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 - у вигляді домашнього арешту, строк дії яких в подальшому неодноразово продовжувався.
Зі змісту ст. 199 КПК України слідує, що суд продовжує строк дії запобіжного заходу, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики враховані при застосуванні такого запобіжного заходу не зменшилися.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, є обґрунтованим вважати, що обвинувачена, усвідомлюючи тяжкість покарання, може переховуватись від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності, може змінити місце проживання. Також, обвинувачена, перебуваючи в місцях, не пов`язаних з триманням під вартою, може незаконно впливати на свідків, експертів та інших обвинувачених у вказаному кримінальному провадженні, беручи до уваги те, що обвинувачується у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб, та може продовжити злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення, про що свідчить та обставина, що вона обвинувачується у вчиненні багатоепізодних правопорушень. Вік та стан здоров`я обвинуваченої не перешкоджають утриманню її під вартою.
Вказані ризики були враховані слідчим суддею при обранні та судом при продовженні запобіжного заходу, та на день розгляду справи ці ризики не зменшились, а тому подальше тримання обвинуваченого під вартою є виправданим.
Таким чином, під час розгляду клопотання вбачається існування ризиків, передбачених п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченої запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст.183,194,199 КПК України є підставою для продовження строку тримання під вартою.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, та є обґрунтованим вважати, що вона, усвідомлюючи тяжкість покарання, та не маючи міцних соціальних зв`язків, може переховуватись від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності, може змінити місце проживання. Також, обвинувачена, перебуваючи в місцях, не пов`язаних з триманням під вартою, може незаконно впливати на свідків, експертів та інших обвинувачених у вказаному кримінальному провадженні, беручи до уваги те, що обвинувачується у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб, та може продовжити злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення, про що свідчить та обставина, що вона обвинувачується у вчиненні багатоепізодних правопорушень, пов`язаних із збутих наркотичних засобів, перебування обвинуваченої на обліку в Миколаївському наркологічному диспансері, та те, що раніше притягувалась до кримінальної відповідальності. Вік та стан здоров`я обвинуваченої не перешкоджають утриманню її під вартою.
Вказані ризики були враховані слідчим суддею при обранні та судом при продовженні запобіжного заходу, та на день розгляду справи ці ризики не зменшились, а тому подальше тримання обвинуваченого під вартою є виправданим.
Таким чином, під час розгляду клопотання вбачається існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченої запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст.183,194,199 КПК України є підставою для продовження строку тримання під вартою.
Доводи сторони захисту про неможливість утримання обвинуваченої ОСОБА_5 в умовах СІЗО за станом здоров`я, є необгрунтованими, оскільки у разі наявності скарг на стан здоров`я обвинувачена та її захисник не позбавлені права на звернення до медичної установи утримання під вартою або до прокурора у разі порушення своїх прав. Надані захисником не завірені ксерокопії медичних документів, суд, відповідно до вимог ч.3 ст. 99 КПК України, не може брати до уваги.
Наявність у ОСОБА_5 малолітньої дитини також не є тією обставиною, яка стримає її від виконання дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Доводам обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника про можливу неосудність та зобов`язання ОСОБА_7 до проходження добровільного лікування від наркоманії, буде надана оцінка після дослідження доказів по справі.
На підставі вищевикладеного, клопотання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_14 та їх захисників про зміну запобіжного заходу на більш м`який, задоволенню не підлягають.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, зважаючи на те, що що він, усвідомлюючи тяжкість покарання, може переховуватись від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності, може змінити місце проживання. Також, обвинувачений, може продовжити злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення, про що свідчить та обставина, що він обвинувачується у вчиненні багатоепізодних правопорушень, пов`язаних із збутих наркотичних засобів, перебування обвинуваченого на обліку в Миколаївському наркологічному диспансері, та те, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним збутом наркотичних засобів.
Вказані ризики були враховані слідчим суддею при обранні та судом при продовженні запобіжного заходу, та на день розгляду справи ці ризики не зменшились, а тому продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із цілодобовою забороною залишати місце проживання є виправданим.
Таким чином, під час розгляду клопотання вбачається існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, менш суворого ніж домашній арешт, що є підставою для продовження строку дії запобіжного заходу.
За такого клопотання ОСОБА_6 та його захисника про змінуцілодобового домашнього арешту на обмеження залишати житло у нічний час, не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 315, 370-372, 376 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання обвинувачених та їх захисників - відмовити. Строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 продовжити до 20 червня 2018 року включно.
Строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 продовжити до 20 червня 2018 року включно.
Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешу обвинуваченому ОСОБА_6 продовжити до 20 червня 2018 року включно з покладення на нього обов`язків: прибувати за кожною вимогою суду; цілодобово без доволу прокурора та суду не залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_3 ; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками кримінального провадження.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3