11-сс/775/182/2018(м)
265/4755/18

Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: 303 ч. 1 КПК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2018 року Колегія суддів судової палати по кримінальним
справам апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
заявника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 червня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за її скаргою.
В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на порушення норм кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді скасувати з призначенням розгляду її скарги по суті у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог заявник вказує, що слідчий суддя достовірно не встановив, що є предметом оскарження, а у своїх висновках допустив суперечності, які не відповідають змісту її скарги.
Зазначає, що підставою та обставинами оскарження була бездіяльність слідчого та прокурора в частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування у розумні строки, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Так, з дня відкриття кримінального провадження до теперішнього часу у якості свідків не опитані державні виконавці, в провадженні яких знаходився виконавчий лист про стягнення аліментів, сам ОСОБА_6 був опитаний лише 19 березня 2017 року, у впродовж з листопада 2017 року по кінець травня 2018 року ані органами досудового слідства, ані прокуратурою взагалі ні яких дій та рішень не здійснювалось та не приймалось, що свідчить про їх бездіяльність або зловживання ними своїми обов`язками, передбаченими КПК України.
Крім того, вважає, що у органів досудового розслідування достатньо доказів для повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. Несвоєчасне повідомлення йому про підозру порушує розумні строки проведення досудового розслідування в цілому та може привести до звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, заявника, яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги та просила їх задовольнити, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши судові матеріали та доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.
Стаття 303 КПК України передбачає вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, у тому числі бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
У своїй скарзі слідчому судді ОСОБА_6 вказувала на безпідставну тривалість досудового розслідування, порушення його розумних строків, невиконання певних слідчих дій, які, на її думку, потрібно виконати, а саме допитати державних виконавців, в провадженні яких знаходився виконавчий лист про стягнення аліментів на її користь з ОСОБА_6 та повідомити останнього про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 164 КК України. Але зазначила конкретні вимоги визнати факт бездіяльності органу досудового розслідування Лівобережного ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області та Маріупольської місцевої прокуратури № 2 у неповідомленні в розумні строки про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та зобов`язати ці органи вчинити дану процесуальну дію в строк не більше одного місяця з дня прийняття рішення судом по даній справі.
Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя прийняв правильне рішення, оскільки вимоги ОСОБА_6 не ґрунтується на законі.
Так, згідно з ч. 4 ст. 22 КПК повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину здійснюється прокурором або слідчим за погодженням із прокурором.
Частиною 1 ст. 276 КПК визначені випадки повідомлення особі про підозру, до яких належать: 1) затримання особи на місці вчинення злочину чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні злочину.
При цьому даною нормою КПК України не передбачені будь-які часові рамки щодо повідомлення особі про підозру.
До того ж слідчий суддя правильно вказав, що строки досудового розслідування, визначені ст. 219 КПК (в редакції до 15 березня 2018 року), які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, не визначали жодних часових обмежень щодо строку проведення досудового розслідування при відсутності повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Слідчий суддя також правильно не прийняв до уваги посилання заявника на наведені ним положення ст. 219 КПК України, що набули чинності з 15 березня 2018 року, оскільки відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_6 були внесені за даним кримінальним провадженням 30 грудня 2016 року, внаслідок чого вони не мають зворотної дії в часі, бо застосовуються лише до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань вже після введення в дію цих змін, тобто з 15 березня 2018 року, що вбачається з положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Оскільки чинний КПК України не містить строків повідомлення особі про підозру при відсутності на думку органу досудового розслідування та прокурора достатності доказів для повідомлення підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, слідчий суддя за відсутністю зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані це зробити,
дійшов правильного висновку про відсутність предмету оскарження в порядку, визначеному ст. 303 КПК України.
Що стосується доводів ОСОБА_6 , викладених в скарзі слідчому судді та аналогічних, викладених в апеляційній скарзі щодо недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, то вона відповідно до ст. 308 КПК України має право оскаржити ці дії прокурору вищого рівня.
Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги заявника.
Керуючись ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3
суддя ОСОБА_4