11-сс/775/270/2018(м)
263/9892/18

Категорія: ст. 199 КПК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

та справах про адміністративні правопорушення

Апеляційного суду Донецької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 липня 2018 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ново-Дмитрієвка Сахновщинського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

У провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000124 від 14.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Під час проведення досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вимаганні, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Слідчим суддею встановлено, що наявність підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення обґрунтована зібраними у кримінальному проваджені доказами, зокрема: показами потерпілого ОСОБА_9 , протоколами про результати проведених негласних слідчих (розшукових) дій, які містять спілкування причетних до вказаних подій осіб, з яких вбачається, що ОСОБА_8 приймав опосередковану участь у вимаганні грошових коштів у потерпілого. Останній винен був заплатити підозрюваному, окремо за уявну допомогу у врегулюванні конфлікту.

30.05.2018 року о 08.00год. ОСОБА_8 затриманий у порядку ст. 208 КПК України і в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 01.06.2018 року щодо ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 28.07.2018 року включно без визначення розміру застави.

Постановою заступника прокурора Донецької області від 16.07.2018 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000124 до 6 місяців, тобто до 30.11.2018 року.

За вказаним кримінальним провадженням 20.07.2018 року на розгляд слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 на 60 днів без визначення розміру застави, мотивоване тим, що у кримінальному провадженні необхідно провести додаткові слідчі і процесуальні дії.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24.07.2018 року задоволено клопотання слідчого, продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» на 60 днів до 21.09.2018 року включно без визначенням застави; відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу з тримання ОСОБА_8 під вартою на домашній арешт.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник в апеляційній скарзі просить частково скасувати оскаржуване судове рішення в частині відмови у визначені розміру застави, яку визначити у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 35240 гривень, у разі внесення застави звільнити її підзахисного з-під варти з покладенням обов`язків: не залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_2 цілодобово; прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований без поважних причин, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Вважає, що прокурором і слідчим не доведенні ризики, передбачені ст.177 КПК України, до її підзахисного безпідставно застосовано винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на її думку, на теперішній час не має жодних підстав для продовження строків тримання під вартою ОСОБА_8 з відмовою у визначенні розміру застави.

Зазначає, що відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього судом обов`язків, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Посилання слідчого судді на неможливість застосування застави є формальним, як і те, що її підзахисний безпосередньо застосовував насильство або погрожував його застосуванням, чи був обізнаний у висловлюванні погроз потерпілому в застосуванні насильства. Зазначені обставини ґрунтуються лише на припущенні, органом досудового розслідування не надано доказів на підтвердження, не наводить їх і слідчий суддя у своїй ухвалі.

Окрім того, вважає, що слідчий суддя не у повній мірі врахував, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем постійного проживання; має родину, на його утриманні знаходиться малолітній син, ІНФОРМАЦІЯ_2 ; він займається благодійністю, неодноразово надавав матеріальну допомогу у розвитку дитячо-юнацького спорту у м.Краматорську; має міцні соціальні зв`язки, які будуть належним чином впливати на процесуальну поведінку її підзахисного.

Позиції учасників судового провадження

В ході апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_8 показав, що потерпілого бачив один раз, він звертався до нього з проханням допомогти, він відмовив потерпілому. Більше його не бачив. Ніяких погроз не висловлював. Просить врахувати, що він має сім`ю, малолітнього сина, працює не офіційно, не має наміру ухилятися від досудового розслідування та суду. Просив врахувати наведене та обрати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Прокурор показав, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого із погрозою застосування насильства, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора, який апеляційну скаргу захисника просив залишити без задоволення, ознайомившись з витребуваними матеріалами і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Мотиви Суду

В апеляційній скарзі захисник оскаржує як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, так і наявність ризиків, вважає, що можливе застосування щодо її підзахисного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , слідчий суддя встановив, що прокурором доведено наявність як обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, так і ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, які не зменшилися і виправдовують тримання підозрюваного під вартою, а також врахував обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З урахуванням наданих матеріалів справи, а також практики Європейського суду з прав людини з питання визначення поняття «обґрунтованої підозри», колегія суддів вважає, що в ході досудового розслідування, як при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так і при продовженні строку тримання під вартою, необхідна наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а саме існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити правопорушення, мета затримання - продовжити розслідування й підтвердити або спростувати підозри, які стали підставою для затримання. Така інформація щодо ОСОБА_8 в матеріалах кримінального провадження існує та міститься в протоколах допитів потерпілого ОСОБА_9 , в протоколах негласних (слідчих) розшукових дій.

У колегії суддів не виникає сумнівів у висновках слідчого судді щодо обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення з боку органу досудового розслідування, оскільки існує інформація, що він міг вчинити правопорушення, про що свідчать надані суду матеріали кримінального провадження та доведено прокурором. Водночас ця стадія розслідування не передбачає сукупності доказів, достатньої для прийняття процесуального рішення за суттю кримінального провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає безпідставними апеляційні доводи захисника про відсутність вагомих доказів на підтвердження вчинення підозрюваним ОСОБА_8 вимагання, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії.

Мотивуючи наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину пов`язаного із погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, будучи обізнаним про коло свідків та знайомим з потерпілим по справі може впливати на останніх з метою їх схилу до певних свідчень, що є актуальним з огляду на ставлення підозрюваного до скоєного, а саме оспорювання ним умислу спрямованого на вимагання грошових коштів у потерпілого.

Також, слідчим суддею при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , відповідно до вимог ст. 178 КПК України враховані як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання, та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

З урахуванням пред`явленої підозри, наявних ризиків, які можуть полягати саме у спробах підозрюваного на вчинення дій, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, які на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 не зменшилися.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді та вважає доведеними як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, так і наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити вище перелічені дії.

Переконливих даних про те, що вказані ризики зменшилися і не виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, стороною захисту не надано і в ході апеляційного розгляду таких даних не встановлено.

Таким чином, при постановленні судового рішення слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та існування ризиків, які не зменшились на час розгляду клопотання про продовження строку його тримання під вартою та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, з урахуванням виняткової складності кримінального провадження та необхідністю виконання ряду процесуальних, слідчих дій по даному кримінальному провадженню, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , у зв`язку із чим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, про задоволення клопотання слідчого та продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 на 60 днів без визначення розміру застави, відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.184 КПК України, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєні злочину із погрозою застосування насильства.

Такий висновок слідчого судді колегія суддів вважає правильним.

Як вбачається з п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно наведеної норми закону, а також із змісту ч.3 ст.183 КПК України вбачається, що не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування є правом суду, при цьому, слідчий суддя повинен обґрунтувати можливість застосування застави, якщо таке рішення ним прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою статті 183 КПК України.

Колегія суддів, враховуючи також підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, дані про особу підозрюваного, який не судимий в порядку ст. 89 КК України, не працює, вважає, що відмовляючи у визначенні застави, слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєні злочину із погрозою застосування насильства та на відсутність підстав для визначення розміру застави.

Викладене вище, в свою чергу, унеможливлює задоволення апеляційних вимог захисника про обрання щодо його підзахисного більш м`якого запобіжного заходу, а саме у вигляді домашнього арешту або визначити розмір застави, оскільки наявність у ОСОБА_8 дружини, малолітнього сина та постійного місця проживання, не зменшують заявлені ризики щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З викладених вище підстав, колегія суддів вважає апеляційні вимоги захисника необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.

З урахуванням наданих матеріалів справи та встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає рішення слідчого судді за клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 законним, обґрунтованим та вмотивованим, а висновок про продовження строку тримання під вартою на 60 днів, правильним.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 липня 2018 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 21 вересня 2018 року включно без визначенням розміру застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4