Справа № 709/2319/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року смт. Чорнобай

Слідчий суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , дослідивши скаргу потерпілого ОСОБА_2 про нездійснення слідчим процесуальної дії, яку він зобов`язаний вчинити, -

в с т а н о в и в:

До Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшла скарга потерпілого ОСОБА_2 про нездійснення слідчим процесуальної дії, яку він зобов`язаний вчинити.
В обґрунтування вказаної скарги зазначалося, що ОСОБА_2 є потерпілим у кримінальному провадженні № 0001052. Постановою слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 від 18 травня
2018 року йому відмовлено у задоволенні клопотання, а саме у пред`явленні підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Вважав вказану постанову прийнятою з порушенням вимог КПК України та п. 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 6 "Про правові позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ". У зв`язку з цим, посилаючись на п. 1
ч. 1 ст. 303, ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 306, п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, просив відкрити кримінальне провадження за даною скаргою, розглянути її в його присутності, скасувати постанову слідчого та ухвалити судове рішення, яким зобов`язати СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області вчинити процесуальну дію, визначену ст.ст. 276-278 КПК України, в межах кримінального провадження № 0001052 з внесенням до ЄРДР відповідних відомостей.
Вивчивши скаргу та додані до неї документи, а також постанову слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 від 18 травня
2018 року, надіслану у відповідь на запит, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
ОСОБА_2 є засудженим за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 185 КК України до довічного позбавлення волі.
Окрім цього ОСОБА_2 є потерпілим у кримінальному провадженні
№ 0001052 від 13 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Постановою слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 від 18 травня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання потерпілого
ОСОБА_2 про пред`явлення підозри у вчиненні кримінального правопорушення
Повідомлення про підозру за своєю суттю не є слідчою дією, перелік яких закріплено у главах 20-21 КПК України, а є процесуальною дією, яка вчиняється слідчим, прокурором або іншою уповноваженою особою в порядку, передбаченому главою 22 КПК України.
Водночас згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на який посилається потерпілий
ОСОБА_2 , на досудовому провадженні потерпілим може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий, прокурор наділений обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим, прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог
ст. 220 КПК України, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.
Проте, повідомлення про підозру один із найважливіших процесуальних актів, спрямований на практичну реалізацію функції розслідування та забезпечення захисту прав і законних інтересів особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, який полягає в прийнятті рішення про повідомлення про підозру; врученні повідомлення про підозру особі, щодо якої здійснюється провадження; роз`ясненні підозрюваному його прав та наданні можливостей щодо їх реалізації і допиті обвинуваченого.
Отже відмова у задоволенні клопотання про повідомлення про підозру не є бездіяльністю слідчого, прокурора, що може бути оскаржена в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України. У даному випадку бездіяльністю слідчого, прокурора, що підлягала б оскарженню, могло бути залишення такого клопотання без відповідного процесуального реагування.
Разом з тим, слідчий суддя враховує, що в силу приписів ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Крім того, оскарження постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання, яка за своєю суттю є процесуальним рішенням слідчого за результатами розгляду клопотання, не передбачено ст. 303 КПК України, яка містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування, які переглядаються за скаргою слідчим суддею місцевого суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття провадження за даною скаргою.
З огляду на викладене вище, керуючись ст.ст. 303, 304, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

У відкритті провадження за скаргою потерпілого ОСОБА_2 про нездійснення слідчим процесуальної дії, яку він зобов`язаний вчинити - відмовити.
Копію ухвали направити потерпілому ОСОБА_2 разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами, а також до СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її отримання безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1