АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи 766/8172/18
Справа № 11-сс/791/338/18 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Херсонської області матеріали кримінального провадження №0001018, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19 червня 2018 року, відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області та відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 11 серпня 2018 року, включно.

Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розміром 35240 гривень.

У випадку внесення ОСОБА_8 застави, на підозрюваного покладено наступні обов`язки:

-не відлучатися із м.Херсона без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю;

Не погоджуючись із таким судовим рішенням адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства, просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19 червня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , або відмовити слідчому у задоволенні клопотання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилався на те, що органами досудового розслідування не доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, залишено поза увагою відомості про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та роботи, має доньку та дружину, хоч і є раніше судимим, проте нових злочинів не вчиняв, а також належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 під час досудового розслідування.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника, підозрюваного, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України слідує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як убачається з матеріалів провадження, задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави, слідчий суддя врахував, що підозрюваний будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту і непогашену в установленому законом порядку судимість, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років; не працює, офіційного джерела доходів не має; органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні інших злочинів, три обвинувальні акти за якими передано до суду, що вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний перебуваючи на волі, матиме можливість ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_8 , покладених на нього обов`язків.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів. При цьому твердження апеляційної скарги захисника про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Як вбачається із матеріалів провадження, 18 червня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (а.п.29).

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які вказують на наявність підстав підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні, злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 25 квітня 2018 року (а.п.8-9); протоколі допиту потерпілої ОСОБА_10 від 07 травня 2018 року (а.п.10-13); протоколі допиту свідка ОСОБА_11 , від 18 травня 2018 року (а.п.14-16); протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 травня 2018 року (а.п.17-18); протоколі допиту свідка ОСОБА_12 , від 14 травня 2018 року (а.п.19-20).

Зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 дійсно причетний до вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність обґрунтованості підозри, колегія суддів вважає безпідставними.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Р. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зауважив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що необхідні для обґрунтування обвинувального вироку.

Таким чином, до компетенції слідчого судді на стадії досудового розслідування не входить вирішення питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, надання оцінки доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Колегія суддів також враховує, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого злочину, у якому він підозрюється, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, відомості про особу підозрюваного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в останнє вироком Комсомольського районного суду м.Херсона від 20 лютого 2015 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, 03 січня 2017 року звільнений умовно -достроково, на даний час органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні ряду інших корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований та постійного джерела доходів не має.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, останній, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення, що виправдовує необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи захисника про належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також те, що останній не вчиняв нових злочинів, після звільнення від відбування покарання колегія суддів до уваги не приймає, оскільки зазначені посилання спростовуються матеріалами кримінального провадження, згідно яких ОСОБА_8 з 05 червня 2018 року по 18 червня 2018 року перебував у розшуку, а крім того обвинувачується вчиненні інших корисливих злочинів.

Що стосується посилань апеляційної скарги захисника на наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, зокрема постійного місця роботи, а також перебування на утриманні у ОСОБА_8 дружити та доньки, то суд апеляційної інстанції хоч і приймає їх до уваги, проте, з огляду на характер, вид та обставини вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його особу, вказані обставини, не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які давали б можливість застосувати до останнього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, тим більше що місцевим судом відносно підозрюваного також обрано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Крім того, слід зазначити, що навіть наведені захисником фактори не стримали підозрюваного від вчинення дій, які йому інкримінуються органами досудового розслідування.

Таким чином при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст. 176, 177, 178, 183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Колегія суддів також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді в частині визначення розміру застави.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, ч. 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, при визначенні підозрюваному розміру застави, слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу, майновий та сімейний стан, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України і визначив ОСОБА_8 мінімальний розмір застави у виді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 35 240 грн.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19 червня 2018 року відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4