В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23 листопада 2017 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 знаходився за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 7, при в`їзді на платну паркову території Південного вокзалу м. Харкова, де побачив, що потерпілий ОСОБА_5 вийшов зі свого автомобіля «Toyota Rav 4» д.н.з. НОМЕР_1 та пішов по власних справах. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи таємно із корисливих мотивів, скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, ОСОБА_6 за допомогою автомобільного сканера, котрий був придбаний ним при невстановлених в ході судового слідства обставинах, відсканував сигнал сигналізації вищевказаного автомобіля та дочекавшись коли потерпілий ОСОБА_5 піде, відчинив замок водійської двері даного автомобіля та на підлозі за водійським сидінням побачив портфель з майном, а саме: грошовими коштами в сумі 45000 грн., ноутбуком ASUS серійний номер Х302UA-R4055DCN:9040 та документів, що належать потерпілому ОСОБА_5 . Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 23912 від 05.12.2017 ринкова вартість ноутбуку торгової марки ASUS Х302UA (Х302UA -R4055D) станом на 23.11.2017 склала 14400,00 ( чотирнадцять тисяч чотириста грн.00 коп.).

Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 59 400 грн. ( п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста грн.)

Такі дії, ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленному обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся в скоєному злочині, погодився із кваліфікацією вчиненого ним діяння, та щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення надав пояснення як зазначено више. Цивільний позов ОСОБА_5 визнав частково, а саме не визнав в частині відшкодування вартості окулярів у розмірі 5843,20 грн.,. В іншій частині позов визнав та заявив про готовність якомога швидше відшкодувати потерпілому завдану матеріальну шкоду. Та в частині відшкодування моральної шкоди визнав у розмірі 5000 грн.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого як цивільного позивача, та дослідивши матеріали на підтвердження позовних вимог, вивченням матеріалів що характеризують особистість обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 скоїв злочин та кваліфікує його дії відповідно за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, його наслідки, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, працевлаштований, має постійне місце проживання де проживає разом із родиною.

Згідно досудової доповіді, складеної інспектором Основ`янського районного сектору ХМВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції частини 1 ст. 185 КК України.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи тяжкість злочину, обставини за якими він був вчинений, особу винного, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, те, що він в повній мірі усвідомив протиправність своїх дій, а також їх наслідки, враховуючи також позицію сторони обвинувачення, позиція потерпілого ОСОБА_5 , який щодо міри покарання не настоював на реальному покаранні, просив призначити таке покарання, щоб ОСОБА_6 мав можливість працювати та відшкодувати йому завдану шкоду, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період іспитового строку, у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України. Таке покарання суд вважає необхідними та достатніми для його виправлення.

Цивільний позов ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_6 як зазначено више визнав частково.

Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілим ОСОБА_5 позову, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 328 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" при вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну фізичним та юридичним особам.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як зазначив у судовому засіданні цивільний позивач потерпілий ОСОБА_5 до суми матеріальної шкоди він включив вартість окулярів у розмірі 5843,20 грн. , які він був змушений придбати після крадіжки із його авто.

Оскільки згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачення у заволодінні майном ОСОБА_5 , а саме окулярами не пред`являлось, суду не надано доказів того, що обвинуваченим ОСОБА_6 було вчинено суспільно - небезпечне діяння, внаслідок якого ОСОБА_5 завдано матеріальні збитки вартості окулярів на суму 5843,20 грн., тобто відсутні дані, щоб свідчили про наявність у ОСОБА_5 права на звернення з позовом до обвинуваченого у даному кримінальному провадженні в цій частині, то вказаний позов в частині стягнення 5843,20 грн. необхідно залишити без розгляду.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди суд вважає можливим задовольнити, не зважаю на те, що заявлені ним вимоги перебільшують суму встановленого розміру завданої матеріальної шкоди, приймаючи до уваги визнання позовних вимог ОСОБА_6 (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Що стосується заявлених потерпілим позовних вимог про відшкодування йому моральної шкоди обвинуваченим у розмірі 20 000 грн., то суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, підставою для відшкодування моральної шкоди є порушення прав особи, при цьому моральна шкода може полягати: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Аналогічні вимоги містяться у п. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України.

Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач внаслідок вчинення протиправних дій ОСОБА_6 , а також те, що позивач, внаслідок неправомірних дій вчинених кримінальним правопорушенням позбавився належного йому майна, втрату інформації, що містилася на ноутбуці, що призвело до додаткових незручностей у роботі, крім того потерпілий ніс моральні переживання у звязку з порушенням його цивільних прав, витрачанням часу на судові тяжби, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, враховуючи майновий стан відповідача, приходить до висновку щодо задоволення позовних в частині стягнення моральної шкоди з відповідача на його користь у розмірі 7 000 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 61 690 грн. (шістдесят одна тисяча шістсот дев`яносто грн..) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 7 000 грн. (сім тисяч грн.) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_5 в частині відшкодування вартості окулярів у розмірі 5843,20 грн. залишити без розгляду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази , що знаходяться у камері схову Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області:

-брелок, схожий на авто сигналізаційний Convoy; брелки, схожі на авто сигналізаційні в кількості двох штук з одним ключем, ніж розкладний с ручкою червоно-коричневого кольору знищити;

-куртку чоловічу синього кольору; кросівки чоловічі синього кольору з підошвою білого кольору; сумку чоловічу «через плече» чорного кольору, ключ від автомобіля Fiat; мобільний телефон Samsung в корпусі сірого кольору без сім карти imei НОМЕР_3 ; мобільний телефон Samsung в корпусі синього кольору imei НОМЕР_4 повернути ОСОБА_6 .

- Картку «Скарбниця» ВР001692390, квитанцію з ломбарду « Скарбниця» Харківське відділення №49 залишити в матеріалах кримінального провадження № 0002881;

-Ноутбук та документи на ім.»я ОСОБА_5 та ОСОБА_8 передані ОСОБА_5 на відповідальне зберігання, залишити у його розпорядженні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1