У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2018 року, якою частково задоволено клопотання т.в.о. начальника СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про арешт майна в кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000466 від 09.09.2018 року,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
власник майна ОСОБА_8
представник власника майна, адвокат ОСОБА_9

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді в частині відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту на автомобіль скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21053», 2000 року випуску, н.з. НОМЕР_1 , фіолетового кольору, номер шасі НОМЕР_2 , що перебував у володінні ОСОБА_8 .
Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2018 року, частково задоволено клопотання т.в.о. начальника СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 .

Накладено арешт на бензопили марки «GRUNHELM GS-5200M» - 1 шт., марки «ТАЙГА» - 1 шт., марки «FORESTA» - 1 шт. та марки «Husqvarna 142 Sweden» - 1 шт.; три полімерні пляшки з рідиною чорного кольору та колоди пиляних дерев породи дуб вагою 5970 кг, вилучені слідчим в ході огляду місця події 08.09.2018 року та визнані речовим доказом постановою слідчого від 10.09.2018 року. Шляхом заборони користуватись, розпоряджатися та відчужувати вказане майно до скасування його арешту у встановленому КПК України порядку.
В задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту в кримінальному провадженні №0000466, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, на автомобіль марки «ВАЗ 21053», 2000 року випуску, н.з. НОМЕР_1 , фіолетового кольору, номер шасі НОМЕР_2 , що перебував у володінні ОСОБА_8 відмовлено.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Прокурор, в апеляційній скарзі вказує, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що постановлене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає безумовному скасуванню.

Стверджує, що слідчим суддею при розгляді клопотання не взято до уваги той факт, що вказаний автомобіль виявлений в ході проведення 08.09.2018 року огляду місця події, фактично використовувався як засіб вчинення кримінального правопорушення за допомогою якого здійснювалось транспортування знарядь його вчинення та незаконно добутого. Вказане, свідчить про велику ймовірність збереження, як на автомобілі так і в середині останнього слідів кримінального правопорушення, які підлягають дослідженню, фіксації та в подальшому можуть бути використані в якості доказів.

Зазначає, що вищевказаний автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди злочину та у подальшому може бути використаний, як засіб забезпечення відшкодування винними особами завданої злочином шкоди, незастосування заборони на використання майна, а також заборони розпоряджатись таким майном може призвести до його зникнення, відчуження, приховування, перетворення, інших незаконних дій із цим майном, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Зауважує, що на даному етапі досудового розслідування втручання у права та інтереси володільця майна ОСОБА_8 виправдовують мету кримінального провадження з метою збереження речових доказів, що в свою чергу не се перчить п.2 ч.10 ст.170 КПК України.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

08.09.2018 року близько 20.30 години в полезахисній смузі біля с. Новоолександрівка Баштанського району невідомі особи здійснювали незаконну порубку дерев.

09.09.2018 року відомості за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000466 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

08.09.2018 року працівниками поліції було проведено огляд місця події, в ході якого було вилучено автомобіль марки «ВАЗ 21053», 2000 року випуску, н.з. НОМЕР_1 , фіолетового кольору, номер шасі НОМЕР_2 ; бензопили марки «GRUNHELM GS-5200M» в кількості 1 шт., марки «ТАЙГА» - 1 шт., марки «FORESTA» - 1 шт. та марки «Husqvarna 142 Sweden» - 1 шт.; трьох полімерних пляшок з рідиною чорного кольору та колод пиляних дерев породи дуб вагою 5970 кг, які постановою слідчого від 10.09.2018 року визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором про арешт вказаного майна. В обґрунтування зазначив, що вказані автомобіль, бензопили та пляшки з рідиною темного кольору є засобами чи знаряддями вчинення злочину та їхній арешт також забезпечить можливу конфіскацію й тому необхідно накласти арешт на них, а також на колоди пиляних дерев породи дуб вагою 5970 кг, які є предметом злочину й також визнані речовими доказами в кримінальному провадженні.
Задовольняючи клопотання, в частині арешту бензопил марки «GRUNHELM GS-5200M» - 1 шт., марки «ТАЙГА» - 1 шт., марки «FORESTA» - 1 шт. та марки «Husqvarna 142 Sweden» - 1 шт.; трьох полімерних пляшок з рідиною чорного кольору та колод пиляних дерев породи дуб вагою 5970 кг, слідчий суддя вказав, що вказані речі дійсно можуть бути речовим доказом незаконної порубки лісу, відповідають критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України як предмети, що були знаряддям злочину та об`єктом кримінально протиправних дій, а тому мають бути арештовані для їх збереження в якості речових доказів.
Відмовляючи в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на автомобіль слідчий суддя вказав, що слідчим в судовому засіданні не доведено, необхідність накладення арешту на автомобіль марки «ВАЗ 21053», 2000 року випуску, н.з. НОМЕР_1 та те, що вказаний автомобіль відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, та є знаряддям вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу про накладення арешту на майно, доводи власника майна ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_9 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а згідно ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого: 1) збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст.98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).

З матеріалів судового та кримінального провадження вбачається, що слідчим відділом Баштанського ВП ГУНП України в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000466 від 09.09.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 08.09.2018 року близько 20.30 години в полезахисній смузі біля с. Новоолександрівка Баштанського району Миколаївської області невідомі особи здійснювали незаконну порубку дерев.

08.09.2018 року працівниками поліції було проведено огляд місця події, в ході якого було вилучено автомобіль марки «ВАЗ 21053», 2000 року випуску, н.з. НОМЕР_1 , фіолетового кольору, номер шасі НОМЕР_2 ; бензопили марки «GRUNHELM GS-5200M» в кількості 1 шт., марки «ТАЙГА» - 1 шт., марки «FORESTA» - 1 шт. та марки «Husqvarna 142 Sweden» - 1 шт.; трьох полімерних пляшок з рідиною чорного кольору та колод пиляних дерев породи дуб вагою 5970 кг, які постановою слідчого від 10.09.2018 року визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.
В рамках кримінального провадження, слідчим було подано клопотання про арешт вищевказаного автомобіля, та тимчасово вилученого майна.

Розглянувши клопотання слідчого про арешт майна та задовольнивши його частково шляхом накладення арешту на бензопили марки «GRUNHELM GS-5200M» - 1 шт., марки «ТАЙГА» - 1 шт., марки «FORESTA» - 1 шт. та марки «Husqvarna 142 Sweden» - 1 шт.; трьох полімерних пляшок з рідиною чорного кольору та колод пиляних дерев породи дуб вагою 5970 кг, слідчий суддя дійшов висновку, що вказані речі дійсно можуть бути речовим доказом незаконної порубки лісу, відповідають критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України як предмети, що були знаряддям злочину та об`єктом кримінально протиправних дій, а тому мають бути арештовані для їх збереження в якості речових доказів.
Разом з тим, в накладенні арешту на автомобіль слідчим суддею обґрунтовано відмовлено. Постановляючи таке рішення, слідчий суддя вірно зазначив про відсутність правових підстав для арешту автомобіля. Оскільки, слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели, що зазначене майно відповідає критерія, визначеним в ст. 98 КПК України та не довели необхідність збереження вказаного автомобіля як речового доказу. В клопотанні слідчим не доведено, що автомобіль був знаряддям злочину та не надано жодних відомостей про те, що цей автомобіль зберіг сліди злочину. Крім того, слідчим в клопотанні не вказано яким саме чином вказаний автомобіль може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження щодо незаконної порубки дерев.
Колегія суддів вважає, що прийняте слідчим суддею рішення про відмову у накладенні арешту на автомобіль, відповідає вимогам ст.ст.170-173 КПК України, що стосується порядку розгляду клопотання про арешт майна та мети накладення арешту на тимчасово вилучене майно фізичної чи юридичної особи.

Прокурор не навів переконливих доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі не накладення арешту на автомобіль марки «ВАЗ 21053», 2000 року випуску, н.з. НОМЕР_1 , стосовно якого будь-які процесуальні дії не проводяться.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що правових підстав для накладення арешту на автомобіль марки «ВАЗ 21053», 2000 року випуску, н.з. НОМЕР_1 , який знаходитися у володінні ОСОБА_8 , не встановлено, оскільки ні слідчим в клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності особи у володінні якої знаходиться зазначене майно, завданням кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, рішення суду про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля марки «ВАЗ 21053», 2000 року випуску, н.з. НОМЕР_1 , який знаходитися у володінні ОСОБА_8 , прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 170, 171, 173, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2018 року, якою частково задоволено клопотання т.в.о. начальника СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про арешт майна в кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000466 від 09.09.2018 року залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді