Справа № 487/4604/17
Провадження № 1-кп/487/182/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2018 року

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002919 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобич,Львівської області,українця, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 ,проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимий:
-21.06.2013р. Дрогобицьким райсудом Львівської області за ч. 2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці 20 днів,
-20.10.2015р.Яворівським районним судом Львівської області за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.185,ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 22.01.2016 року звільнений по відбуттю строку покарання
- у вчиненні злочину , передбаченого ч.3 ст.186 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення:
прокурор Миколаївської місцевої прокуратури №1 - ОСОБА_4 ,потерпіла ОСОБА_5 ,
сторони захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,
Захисник обвинуваченого : адвокат ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
25.07.2017 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою із невстановленими в ході досудового розслідування особами, щодо яких матеріали виділені в окреме провадження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, маючи можливість передбачити їх суспільно-небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, таємно, шляхом відкриття вхідних дверей квартири, проникли у житло, а саме до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , звідки викрали майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме:фотоапарат «NIKON СООLРІХ Р 520» вартістю 4000,00 грн.;золоту обручку вартістю 2464,00 грн.;золотий хрестик та золотий ланцюжок загальною вагою 4 грами, офіційна вартість 1 грама золота 585 проби станом на 25.07.2017 становить 597,65 грн., вартість 4 грамів золота 585 проби - 2389,04 грн.;годинник наручний чоловічий «Vacheron Constantin» із шкіряним ремінцем вартістю 2800,00 грн.;годинник наручний жіночий «Patek Philippe» вартістю 2800,00 грн.;

Загальна сума завданого збитку 14453,04 гривень.

Однак знаходячись в зазначеній квартирі, ОСОБА_7 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, були помічені потерпілою ОСОБА_5 , коли остання зайшла до квартири за вищевказаною адресою.

В цей момент усвідомлюючи, що їх протиправні дії, направлені на крадіжку чужого майна, виявлені ОСОБА_5 , стали носити відкритий характер, продовжили свої злочинні дії щодо відкритого викрадення вищевказаного майна потерпілої та утримуючи його при собі ОСОБА_7 разом із невстановленими у ході досудового розслідування особами з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдали ОСОБА_5 шкоди на загальну суму 14453,04 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину не визнав. Суду показав, що цього злочину не вчиняв, в цей день він знаходився в м.Дрогобичі, за місцем свого проживання,де його бачили дуже багато знайомих людей. Тому просив виправдати його за відсутністю доказів на підтвердження його вини.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що 25.07.2017 року , приблизно об 11 годині вона повернулась раптово додому, після того,як пішла на роботу. Підійшовши до дверей квартири вона помітила, що двері у квартиру не зачинені на ключ. Відкривши їх, вона побачила в квартирі трьох чоловіків , які нишпорили по квартирі і копирсались в її речах. Вона вискочила назад на сходовий майданчик,почала кричати та притулилась до стіни. Побачивши її,чоловіки,не розмовляючи між собою,почали вибігати із квартири,у одного із них була сумка в руці, а один із них намагався бризнути їй в обличчя балончиком. Останній біг ОСОБА_3 . Вона його добре розгледіла, впізнає його по овалу обличчя, чорних бровах. При впізнанні в поліції, вона також його впізнала. В неї було викрадено фотоапарат «NIKON СООLРІХ Р 520» вартістю 4000,00 грн.; золота обручка, вартістю 2464,00 грн.; золотий хрестик та золотий ланцюжок загальною вагою 4 грами, вартістю 2389,04 грн.;годинник наручний чоловічий «Vacheron Constantin» із шкіряним ремінцем вартістю 2800,00 грн.;годинник наручний жіночий «Patek Philippe» вартістю 2800,00 грн.;Загальна сума завданого збитку 14453,04 гривень. Цивільного позову вона не заявляла.

Крім того потерпіла суду показала, що після скоєного та після проведення впізнання в відділку поліції вона поспілкувалась із нянею, яка доглядає її дитину ,і якій також надавались фотографії для впізнання і та їй повідомила, що також впізнала ОСОБА_3 , як особу , яка за декілька днів до цього вештався біля їх будинку і показався їй підозрілим.

Свідок ОСОБА_8 суду показала,що працює нянею у ОСОБА_5 . При впізнанні в відділі поліції , а також в залі суду впізнала ОСОБА_3 , як особу , яка вешталась біля будинку №1 по вул.Шосейна в м.Миколаєві за декілька днів до грабіжу.

Досліджені в судовому засіданні покази потерпілої та свідка логічні,послідовні, конкретні ,не містять протиріч, узгоджуються між собою, переконливі як кожен окремо,так і їх сукупність у взаємозв*язку.
Судом не встановлено таких обставин,які ставили б під сумнів показання допитаних в судовому засіданні потерпілої та свідка,так само не надано суду доказів,що їх спростовують. Репутація цих осіб не дискредитована,довіра до їх показань не підірвана,мотивів можливої нечесності , як приводу для обмовляння обвинуваченого захистом не доведено.
В судовому засіданні обвинувачений скористався правом допитати цих осіб ,що відповідає вимогам п.1, підп. «d»п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,із забезпеченням йому можливості надати аргументи на спростування їх показань,однак жодних об*єктивних даних для того,щоб ставити їх під сумнів,суд не встановив.
Показання потерпілої та свідків повністю узгоджуються зі змістом інших доказів,якими є протоколи слідчих дій,речові докази.
Так, відповідно до заяви ОСОБА_5 вона надала добровільну згоду та дозвіл на проведення огляду її квартири за адресою АДРЕСА_3

Відповідно до протоколу огляду місяця події від 25.07.2017 року , слідчим ОСОБА_9 , за участі понятих було проведено огляд місця події із застосуванням фотозйомки в квартирі АДРЕСА_4 . В квартирі було виявлено розкидані речі, відкриті дверці шафи, столу ,комоду.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, потерпіла ОСОБА_5 впізнала ОСОБА_3 , як особу , яка знаходилась в її квартирі АДРЕСА_4 .

Відповідно до довідки, виданої фізичною особою підприємцем ОСОБА_10 оціночна вартість жіночого годинника із шкіряним ремінцем станом на 25.07.2017р. становить 2800 грн. , вартість чоловічого годинника із шкіряним ремінцем-2800 грн.,вартість цифрового апарату -4000 грн.

Відповідно до довідки, виданої 22.08.2017р. Національним банком України, офіційна вартість 1 грама золота 585 проби станом на 25.07.2017 становить 597,65 грн.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 02.08.2017р. встановлено,що на лазерному СD-R диску білого кольору з графічним зображенням червонного кольору міститься відеофайл, відповідно до якого 25.07.2017р. о 10 год.56 хв. запису видно, що із будинку АДРЕСА_5 виходять 2 чоловіки. Їх видно як із спереду , так і зі спини.Той,що йде попереду- високого зросту, худої тіло будови, волосся русяве, одягнутий у футболку болотного кольору та шорти джинсові. Через праве плече на чоловікові одягнута сумка спортивна, у руках він щось тримає. За ним йде чоловік середнього зросту, плотної тілобудови, волосся темне, коротко-стрижений. Одягнутий у штани чорного кольору та футболку довгу темно-синього кольору. У правій руці тримає предмет чорного кольору, схожий на фотоаппарат. Дані чоловіки направляються вздовж вулиці Фрунзе.

Відповідно до постанови від 02.08.2017р. диск з відеозаписом за 25.07.2017р. визнано речовим доказом та залучено до кримінального провадження, як речовий доказ.

За таких обставин,суд приймає до уваги при ухваленні вироку показання потерпілого,свідка, протокол огляду місця події, довідки про вартість викраденого майна та СD-R диск із відеозаписом , як докази винуватості ОСОБА_3 .
При їх оцінці суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України».
Захистом було заявлено про недопустимість доказів. А саме, він просив визнати недопустимим:

1.протокол огляду місця події від 25.07.2017р., та додаток до нього - фототаблицю зображень та план-схему квартири, оскільки вважає, що такий огляд проведено із порушенням вимог ст. 214 ч.1 КПК України.

2. протоколи пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_5 ,свідка ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_11 оскільки вони проведені з порушенням вимог ст.228 КПК України.

3.Довідки про вартість майна також сторона захисту вважала не допустими доказами, оскільки їх вартість не підтверджена належними доказами, а саме висновками експертиз.

4. СD-R диск із відеозаписом, протокол його огляду та постанову про залучення до справи речового доказу,оскільки ці докази отримані з порушенням вимог ст. 99 КПК України..
Проте суд критично ставиться до таких заперечень з боку захисту,виходячи з наступного.
За змістом рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року,визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Частина 1 ст. 92 КПК України передбачає, що обов`язок доказування вказаних обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, - на потерпілого.
Статтями 7, 22 КПК України передбачено, що однією із засад кримінального судочинства є змагальність сторін та свобода у поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
В статі 87 КПК України зазначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Вирішуючи питання допустимості вказаних доказів, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України, здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.
Так, зі змісту протоколу огляду від 25.07.2017 року вбачається, що огляд місця події за адресою АДРЕСА_3 проведено уповноваженим працівником слідчим СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області за участю двох понятих . Протокол прочитаний, заяв, зауважень та доповнень до змісту протоколу ні від кого не надходило. На виконання вимог ст. 214 ч.1 КПК України повідомлення про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Так, огляд місця події відбувався за невідкладних випадках, що не суперечить ст. 214 ч.3 КПК України, і негайно після завершення огляду внесений до ЄРДР, а саме відомості внесені в цей же день о 20 год.28 хв., що також не суперечить положення ч. 1 ст.214 КПК України. Посилання захисника на ту підставу,що слідчий ОСОБА_12 не внесений у витяг , як процесуальна особа є безпідставною, оскільки ним проводилась слідча дія до внесення відомостей у ЄРДР, а саме у невідкладному випадку.
Зі змісту витягу з кримінального провадження № 0002919 вбачається, що до ЄРДР внесена аналогічна інформація щодо дати, місця, обставин вчинення крадіжки. Отже вказаний протокол огляду місця події та фототаблиця до нього є допустимими доказами і підстави вважати їх отриманими з порушенням порядку, встановленого КПК України, відсутні.
Що стосується доводів сторони захисту про необхідність визнання протоколів пред`явлення для впізнання недопустимими доказами,то суд вважає їх також необґрунтованими, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог закону за необхідності впізнання може проводитися за фотознімками. Потерпілій ОСОБА_5 було предявлено фотознімки ОСОБА_3 разом з іншими фотознімками, яких було не менше трьох і вони не мали різких відмінностей у віці та зовнішності.
У відповідності до вимог ч.7 ст.223 КПК України ця слідча дія була проведена у присутності двох понятих. Тому доводи сторони захисту не знайшли свого підтвердження про визнання цього протоколу предявлення для впізнання недопустимими. Крім вказаного доводу сторона захисту не надала доказів на підтвердження будь-якої заінтересованості вказаної особи по даному кримінальному провадженню.
Що стосується доводів сторони захисту про недопустимим протоколу пред`явлення обвинуваченого для впізнання свідку ОСОБА_11 ,та свідку ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , то суд також відхиляє вищезазначене клопотання , оскільки судом вказані докази не приймались, і крім того свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні не допитувався.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. «Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення» (пункт 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України»).
Згідно зі ст. 106 КПК України, протокол під час досудового розслідування складається під час проведення процесуальної дії або безпосередньо після її закінчення. До складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії.
Відеозапис як речовий доказ отриманий в порядку,передбаченому КПК України,про що свідчить зміст вказаних вище протоколів процесуальних дій,тому є допустим.
Зазначений доказ був досліджений в судовому засіданні з наданням можливості стороні захисту надати аргументи на спростуваня його достовірності, однак жодних об*єктивних даних для того,щоб ставити його під сумнів,суд не встановив.
Зміст цього доказу,викладений вище,судом аналізується та оцінюється у сукупності з іншими доказами як такий,що прямо підтверджує існування обставин,що підлягають доказуванню,а саме перебування обвинуваченого на місці злочину в той час , коли злочин було вчинено,тому є належним.
Посилання захисника на те,що на відеозапису зафіксований інший чоловік, а не ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_3 в цей самий час знаходився в іншому місці, а саме в м.Дрогобичу дійсності не відповідають,оскільки в ході судового розгляду клопотань сторона захисту стосовно допиту осіб, які б підтвердили ці покази обвинуваченого, не заявляла.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначала,що саме у цей проміжок часу стався злочин,що підтверджено також в судовому засіданні показами свідка
ОСОБА_15 в обвинувальному акті фактичні обставини із зазначенням про вчинення злочину в період часу 25.07.2017р. близько 11 год. не протирічать жодному із досліджених доказів,в тому числі відеозапису.
За таких обставин не встановлено передбачених законом підстав для визнання відеозапису неналежним недопустимим доказом.
Також судом не знайдено підстав для визнання недопустимими докази про вартість викраденого майна, на що звертав увагу в судовому засіданні захисник, оскільки в матеріалах справи містяться довідки щодо ринкової вартості викраденого майна, які були залучені під час досудового розслідування в порядку ст.ст.71,72 КПК України, які не викликають у суду сумнівів щодо їх допустимості.
При цьому судом приймається до уваги та обставина, що посилаючись на відсутність доказів щодо вартості зазначеного майна, сторона захисту ні під час досудового розслідування, ні під час розгляду кримінального провадження у судовому засіданні не заявляли клопотань про призначення судової товарознавчої експертизи відносно зазначеного майна.
Також суд враховує, що під час досудового розслідування ОСОБА_3 ,який як вбачається з довідки про судимості має давню кримінальну біографію , не писав ніяких скарг з приводу його неправомірного затримання з тих підстав,що цього злочину він не вчиняв. Як в ході досудового розслідування , так і під час судового розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань про допит свідків, або про долучення документів на підтвердження того, що в цей час ОСОБА_3 знаходився зовсім в іншому місці, а саме в м.Дрогобичі, за місцем свого проживання.
Суд критично розцінює суперечливу позицію обвинуваченого, який повністю заперечував факт вчинення будь-яких дій, спрямованих на грабіж,та визнає такою, що спрямована на намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин у повному обсязі.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ,які передбачені ст.66 КПК України судом не встановлено.
Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченого, що передбачені ст.67 КПК України судом не встановлено.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує положення ст.65 КК України щодо загальних підстав призначення покарання , межі санкції статті 186 ч.3 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до положення ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину. Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується задовільно, має захворювання та потребує лікування.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, вартість майна, яке відкрито викрав обвинувачений, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілої, суд приходить до висновку про те, що необхідною та достатньою мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути покарання у вигляді позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Речові докази по справі підлягають вирішенню в порядку ст.100 КПК України.
У зв`язку із призначенням ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, з метою недопущення ухилення обвинуваченого від призначеного покарання та запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України,суд
У Х В А Л И В
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначити йому покарання за вказаною статтею у вигляді 6 років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання із 02.08.2017 року.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.
Речові докази по справі зберігати в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк із дня вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1