Ухвала
16 жовтня 2018 р.

м. Київ
Справа № 428/5/17

Провадження № 51-9263ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 26 вересня 2018 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить вимоги скасувати вирок суду і призначити додаткове слідство.
Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї документи Верховний Суд дійшов такого.
Згідно з ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: судове рішення, що оскаржується; обгрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність

(ст. 413 КПК України), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, мають узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК України, якою регламентовано, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Як убачається з касаційної скарги, засуджений просить скасувати вирок суд і призначити додаткове слідство. Однак, такі вимоги касаційної скарги засудженого сформульовані без урахування положень ст.ст. 436, 438 КПК України.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим законом, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання цієї ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, якщо скарга надійде у межах строку, визначеного у ст. 426 КПК України, або не пізніше п`ятнадцятиденного строку з дня одержання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху (заявник має підтвердити, що він не пропустив цей строк при повторному зверненні до суду).

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного судуЛуганської області від 26 вересня 2018 року залишити без руху та надати для усунення вищезазначених недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог Верховного Суду касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5 `єва