Справа №494/669/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2018 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5

захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000062 від 22.02.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, відносно яких застосований запобіжний захід тримання під вартою та домашній арешт,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Одеської області від 22.05.2018 року було прийняте рішення про передачу обвинувального акту по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України до Комінтернівського районного суду Одеської області.

Того ж дня вказаний обвинувальний акт надійшов з Апеляційного суду Одеської області до Комінтернівського районного суду Одеської області.

Ухвалою колегії суддів Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.05.2018р. призначене підготовче судове засідання за вказаним обвинувальним актом.

В підготовчому судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки строк раніше обраного запобіжного заходу спливає, а перебуваючи на волі останній може чинити спроби уникнути кримінальної відповідальності та переховуватися від суду, крім того посилався на достатність відповідних ризиків.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх представник адвокат ОСОБА_12 у підготовче судове засідання не з`явилися про дату, час та місце проведення якого були сповіщені своєчасно, в телефонному режимі, що підтверджується відповідною довідкою секретаря судових засідань. Однак від представника потерпілих адвоката ОСОБА_12 надійшла до суду телефонограма про проведення підготовчого судового засідання без її участі та участі потерпілих. Також, представник потерпілих адвокат ОСОБА_12 надала до канцелярії суду заяву від 22.05.2018р., в якій виклала свою думку щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених, зокрема вказала, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 необхідно обрати запобіжний захід виключно у виді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати і на теперішній час не зменшилися, останні є особами раніше не судимими в силу ст.89 КК України та характеризуються як особи, що схильні до вчинення злочинів проти власності корисливої спрямованості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання, пояснивши суду, що ОСОБА_13 має дружину та пасинка, яких потрібно забезпечувати, також він позитивно характеризується за місцем проживання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків. ОСОБА_8 є раніше не судимим в силу ст.89 КК України, хворіє на важку хворобу та потребує медичної допомоги. Зазначала, що прокурором не доведені підстави для застосування виключного запобіжного заходу, тому можливо обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисник обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_6 в свою чергу підтримали думку адвоката ОСОБА_7 .

Вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення клопотання виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачуються.

Згідно ч.1 ст.183 КК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

На підставі цього, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;

- ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.

Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Продовжене тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги особистої свободи /справа W. против Switzerland, судове рішення від 26.01.1993 року § 30/.

Перевіряючи обґрунтованість обвинувачення, колегія суддів виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Колегія суддів, оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, правила поваги свободи особи, приймаючи до уваги, що обраний на досудовому слідстві запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спливає 23.05.2018 р., а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, приходить до наступного.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні умисного злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, останній тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , тобто проживає без реєстрації, не має офіційного місця роботи і підтверджених джерел існування, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Дані обставини з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, характеру інкримінованого злочину та обставин вчинення кримінального правопорушення свідчать про те, що існування ризиків не зменшилося. При цьому, колегія суддів критично ставиться до посилань захисника ОСОБА_7 на наявність дружини, пасинка яких необхідно забезпечувати, позитивну характеристику та хворобу. Крім того, будь-яких підтверджуючих документів цьому в підготовчому судовому засіданні надано не було.

В судовому засідання прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вже і так був обраний обвинуваченому ОСОБА_8 на досудовому слідстві та в подальшому продовжений, тому у повторному обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає потреби.

Враховуючи, що обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегією суддів не встановлено, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти доведеним ризикам, зважаючи на обставини справи, дані про особу обвинуваченого і його поведінку під час інкримінованих подій, колегія суддів вважає необхідним продовжити ОСОБА_8 раніше обраний запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 314, 331, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку триманні під вартою задовольнити частково.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний на досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін та продовжити його дію строком до двох місяців, а саме до 22 липня 2018 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для відома та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2