УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/1015/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.122 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
04 вересня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №295/1015/18 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на вирок Богунського районного суду м.Житомира від 14 березня 2018 року відносно
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить змінити вирок суду першої інстанції в частині розв`язання цивільного позову та своїм рішенням, повністю задовольнити заявлений ним цивільний позов, стягнувши з ОСОБА_8 на його користь завдану моральну шкоду у розмірі 200 000 грн. При цьому, зазначає, що неправомірними суспільно-небезпечними діями обвинуваченого йому завдано майнових і немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; фіксованість уваги на проблемі одужання та правової реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності. Крім того, в момент отримання тілесних ушкоджень, він переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. Також, зазначає, що йому довелось лікуватися і придбавати ліки на лікування, що завдало певних фінансових втрат, при тому, що він проходить лікування та реабілітацію по сьогоднішній день. Звертає увагу, судом не було враховано те, що в наслідок умисного заподіяння обвинуваченим йому тілесних ушкоджень середньої тяжкості, він змушений був перенести хірургічне втручання та тричі перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується відповідними виписками із медичної карти стаціонарного хворого, копії яких долучені до матеріалів справи за його ж клопотанням.
Згідно вироку Богунського районного суду м.Житомира від 14 березня 2018 року, ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ст.75 КК України обвинуваченого звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 7750 гривень 71 копійку на відшкодування завданого матеріального збитку та 2000 гривень на відшкодування моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено.
Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, 14.08.2015 приблизно в 00 годин 30 хвилин ОСОБА_8 знаходився на стоянці ТРЦ «Глобал» що у м.Житомирі по вул.Київській, 77, де під час словесного конфлікту з ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин кулаком правої руки завдав удару останньому в область правої сторони обличчя, від чого ОСОБА_7 не втримався на ногах та впав на асфальт.
Таким чином ОСОБА_8 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на повіці правого ока, перелому нижньої стінки правої очниці, ближче до верхнього відростка нижньої щелепи справа, перелому кісток спинки носа, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя та здоров`я, але призвели до довготривалого розладу здоров`я.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення потерпілого, який просив апеляційну скаргу задовольнити, доводи обвинуваченого проти задоволення апеляційних вимог потерпілого, думку прокурора, яка просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга потерпілого підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Апеляційний суд враховує, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за обставин вказаних у вироку, не оскаржується учасниками судового розгляду, у зв`язку з чим в цій частині не підлягає апеляційній перевірці.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Згідно з положенням ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
У відповідності до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені в ст.1167 ЦК України.
Згідно встановлених судом фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, внаслідок умисного нанесення обвинуваченим ОСОБА_8 кулаком одного удару в обличчя потерпілому ОСОБА_7 , останньому були спричинені тілесні у вигляді крововиливу на повіці правого ока, перелому нижньої стінки правої очниці, ближче до верхнього відростка нижньої щелепи справа, перелому кісток спинки носа, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя та здоров`я, але призвели до довготривалого розладу здоров`я.
Суд першої інстанції, вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в частині стягнення моральної з обвинуваченого ОСОБА_8 , обґрунтовано взяв до уваги доводи потерпілого щодо обсягу душевних та фізичних страждань, які той відчував внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, негативні наслідки для стану його здоров`я, які обумовили необхідність відповідного лікування внаслідок отриманих травм. При цьому, суд першої інстанції мотивовано взяв до уваги і віктимну поведінку потерпілого, яка передувала та була причиною вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення.
За наведених обставин, вирок суду в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_8 моральної шкоди на підставі п.3 ч.1 ст.408, п.2 ч.1 ст.409 КПК України підлягає зміні.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Богунського районного суду м.Житомира від 14 березня 2018 року відносно ОСОБА_8 в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_7 щодо відшкодування моральної шкоди змінити.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч) гривень.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді: