Справа № 405/7818/17
Провадження № 1-кп/405/333/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Кропивницький 14 вересня 2018 року

Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі прокурора ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 31.10.2017 № 0012258 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, Українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.152, ч. 2 ст.186 КК України,
в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 вчинив зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за таких обставин:

ОСОБА_6 31.10.2017, приблизно о 15 год. 30 хв. проходячи по вул. Нижня Прирічна в м. Кропивницькому, побачив раніше невідому ОСОБА_7 , яка йшла по вказаній вулиці попереду, діючи умисно, з мотиву та метою задоволення статевої пристрасті шляхом статевих зносин з ОСОБА_7 наблизився до неї, силоміць відтягнув останню з вулиці Нижня Прирічна на територію покинутого дитячого табору «Орлятко», який розташований неподалік будинку за адресою: м. Кропивницький, вул. Нижня Прирічна, 51А, де застосовуючи фізичне насильство роздягнув ОСОБА_7 , повалив на землю та примусово утримуючи її на землі, подолавши опір потерпілої, проти волі останньої вступив з нею в статеві зносини природнім шляхом.

Після чого, ОСОБА_6 діючи умисно з корисливого мотиву та метою заволодіння чужим майном відкрито викрав із сумочки ОСОБА_7 належний останній мобільний телефон марки Lenovo Vibe C (A2020a40), вартістю 1984,0 грн. з місця вчинення правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_6 вказав на визнання своєї вини у вчинених кримінальних правопорушеннях та надав такі свідчення.

31.10.2017 він їхав в маршрутному таксі № 116а в напрямку вул. Нижньої Прирічної у м. Кропивницькому разом з потерпілою ОСОБА_7 . Потерпіла стояла, поруч з нею сиділа школярка, яку він попросив уступити місце, але вона відмовилась. Попереду школярки сиділа його сусідка, яка уступила місце потерпілій. Потерпіла сіла та завела з ним розмову, подякувала за те, що звільнив їй місце. Запитувала звідки він та куди їде. Приблизно о 15 год. 00 хв. вони вийшли з маршрутного таксі на кінцевій зупинці по вул. Прирічній у м. Кропивницькому де він запропонував потерпілій продовжити розмову та провести додому, вона була не проти. Перед тим, як провести додому він запропонував зайти в табір «Орлятко» поспілкуватись, на що потерпіла погодилась. Зайшовши на територію табору спілкувався з потерпілою та почав до неї чіплятись (обіймати, цілувати), потерпіла була не проти. Він запропонував зайнятись коханням, потерпіла спочатку була проти, але потім він почав її умовляти (сказав, що нікому не скаже та вона йому подобається) і вона погодилася та почала роздягатися. Коли потерпіла роздяглась у неї задзвонив телефон, вона злякалась та почала одягатись. Він її заспокоював та пропонував зайнятись коханням. В цей момент повз них проїздив на велосипеді свідок дідусь, який спитав що сталося та чи потрібна їм допомога. Він відповів, що то його дівчина і вони самі розберуться. Свідок уїхав. Потерпіла продовжила одягатись. Після того, як вона одяглась, він попросив її мобільний телефон зателефонувати знайомій, оскільки в його телефоні сіла батарея. Потерпіла віддала йому телефон, він вставив свою сім-картку в телефон потерпілої та поїхав у центр міста, де здав телефон в ломбард, отримавши 1000 гривень.

Обвинувачений пояснив, що він з потерпілою мав статевий акт, але він був добровільним. Він потерпілій не погрожував, але просив нікому про це не розповідати. Удари потерпілій не наносив, одежу з неї не зривав, не погрожував. Будь-якого примушування ОСОБА_8 до вступу з ним в статевий зв`язок не вчиняв. Під час статевого акту ОСОБА_8 його не била та не відштовхувала. Статевий акт був не закінчений. Він не знає чому речі потерпілої були порвані. Потерпіла сама віддала телефон. Того дня з іншими особами в статевого акту не мав.

Під час повторного допиту обвинуваченого ОСОБА_6 вказав, що не правильно зрозумів запитання щодо добровільності статевого акту з потерпілою. Вказав, що статевий акт у нього з ОСОБА_7 відбувся всупереч волі останньої, він зґвалтував потерпілу. Пояснив, що коли він почав чіплятись до потерпілої, остання опиралася та впала на гіляки. Він її притиснув та почав роздягати, на що потерпіла опиралася та відштовхувала його, але він поклав її та вступив в статевий зв`язок у природній спосіб. Удари потерпілій не наносив. Після цих подій вони одяглися та він попросив потерпілу не розповідати про те, що сталося. Попросив потерпілу віддати йому її телефон, але вона не відповіла, тому він взяв мобільний телефон потерпілої з її сумки та пішов.

Враховуючи зазначення обвинуваченим про визнання своєї вини у вчиненому, така підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка вказала, що ОСОБА_6 раніше не знала. 31.10.2017, приблизно о 15 год. 30 хв. йшла додому з інституту, сіла в маршрутний автобус № 116-а, в якому їхав ОСОБА_9 . Він змусив жінку уступити їй місце. Вона проїхала свою зупинку та вийшла трохи далі по вул. Прирічній, не бачила, чи виходив в ОСОБА_9 з маршрутного автобусу. Побачила ОСОБА_6 проходячи повз дитячий табір «Орлятко», де той підійшов до неї та сказав, щоб вона його не боялася, просив дати йому руку, вона заборонила йому брати її за руку. Після чого ОСОБА_9 схопив її за руку та потяг вліво до табору. Вона спеціально впала, щоб вирватися від нього, проте він її потягнув вглиб, де чіплявся, цілував та почав роздягати. Весь час вона пручалася. На її запитання, чи збирається він її ґвалтувати, ОСОБА_9 відповів, що вона розумна. ОСОБА_9 погрожувава їй, казав, як приємно буде йому її вбити, говорив, що вразі якщо вона про це розповість поліції знайде і вб`є її. Запитував де його ніж, на що вона відповідала, що не знає. ОСОБА_9 взяв камінь та замахнувся на неї, потім викинув. ОСОБА_9 повністю її роздяг, поклав на її речі та вступив в статевий акт природним способом проти її волі. Коли ОСОБА_9 роздягав її, вона штовхала його, він падав. Весь час коли роздягав її та вступив в статевий зв`язок ОСОБА_9 бив її у живіт, по стегнах, по обличчю. Після того, як скінчився статевий акт ОСОБА_9 відібрав у неї телефон з зарядним пристроєм та гроші. Коли приставав до неї порвав сумку. Зазначила, що коли побачила сусіда була ще роздягнута, кричала сусіду, щоб той допоміг. Сусід стояв на відстані приблизно 5 метрів та запитував, чому вона гола та чому ОСОБА_9 її роздів. ОСОБА_9 відповів сусіду, що вона його дівчина, після чого сусід пішов. Після того вона почала одягатись. ОСОБА_9 їй сказав, якщо вона кому-небудь розповість він її знайде та уб`є. Казав, що жаліє, що так зробив але погрожував, щоб вона нікому не говорила.

Коли вона прийшла додому у неї почалася істерика, розповіла батькам, що її зґвалтували. У неї все боліло, на стегні був синець, сильно болів живіт.

ОСОБА_9 коли її роздягав порвав куртку та сумку. Після статевого акту у неї були пошкодження та кров. Впевнена, що зґвалтував її ОСОБА_9 . Пояснила, що статевий акт мала вперше. В момент, коли ОСОБА_9 забирав телефон, тілесні ушкодження їй не наносив, не погрожував, віддав сім картку від телефону. Зазначила, що бігати вона може, проте не могла убігти від ОСОБА_6 , оскільки той міцно тримав її за руку.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , яка вказала, що є матір`ю потерпілої ОСОБА_7 . Остання навчається в інституті «Україна», має діагноз ДЦП, сама не дужу добре орієнтується у місті. 31.10.2017 в інститут поїхала сама. Того дня зателефонувала після закінчення занять приблизно о 13 год. 20 хв. та повідомила, що вийшла з інституту, вдома її чекала о15 год. 00 хв., оскільки донька повільно ходить. Коли о 15 год. 00 хв. донька не з`явилася, вона їй постійно телефонувала на мобільний телефон, проте остання не відповідала. Виходячи з будинку побачила, як донька забігла в двір з криком, що він її зґвалтував та забрав телефон. Одежа доньки була брудна, в волоссі було листя. В той час додому повернувся чоловік та вони, викликавши поліцію, сіли в автомобіль поїздити пошукати свідків події. ОСОБА_7 сказала, що все сталося на пустирі, де знаходився дитячий табір «Орлятко». Дорогою зустріли ОСОБА_11 , який повідомив, що бачив дивну парочку, дівчина в холод була повністю роздягнута, на запитання, навіщо роздягнув дівчину, хлопець відповів, що це його дівчина, тому той пішов від них. Бачив, як дівчина одягалася. Після повернення додому їх допитували поліцейські та дали направлення до судмедексперта. Знаходячись у судмедексперта доньку оглянули в її присутності та виявили синці та садна на колінах, ногах, стегнах та спині. Донька оглядалась гінекологом, виявили надрив дівочої пліви.

ОСОБА_7 їй розповідала, що їхала в маршрутці № 116-а з інституту і трохи проїхала свою зупинку. В маршрутці ОСОБА_9 чіплявся до пасажирів і до неї. Коли вийшла з маршрутки не бачила, що ОСОБА_9 вийшов за нею. Дорогою ОСОБА_9 окликнув ОСОБА_7 на що вона повернулася, він підійшов та запитав чи можна взяти її за руку, на що вона відповіла відмовою. ОСОБА_9 схопив її за руку та потягнув за конструкцію, схожу на трансформаторну будку, потім потягнув на територію табору, де почав зривати з неї штани, речі, вирвав сумку з рук, звалив на землю, зґвалтував, держав за шию, затискав рот рукою щоб не могла кричати, говорив, що в нього є ніж. Коли все скінчилося, він сказав, щоб вона одяглась і відвернулась, але вона повернулася та побачила, як він з її сумки забирає телефон. Донька запитала ОСОБА_6 , чи є у нього совість, попросила віддати сім-картку, що той і зробив. Погрожував, сказавши, що не хоче проблем з поліцією та взяв в руки камін, сказав, «я тебе вб`ю», потім кинув камін на землю.

Зазначила, що у доньки був телефон марки «Леново», який викупили у ломбарді.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який вказав, що в середині жовтня 2017 року приблизно о 15 годині повертався додому, проходив через покинутий піонерський табір «Орлятко», почув гомін голосів. На вулиці було дуже холодно, повернувся на звук голосів та побачив голу дівчину та обвинуваченого, який стояв біля неї. Обвинувачений був повністю одягнутий. Він запитав у обвинуваченого, чи не шкода йому дівчини, той відповів щось про любов і відійшов від дівчини в його бік, дівчина почала одягатися, а він пішов додому. ОСОБА_9 був спокійний, не розлючений. Дівчина не плакала, не кричала. Дівчина сиділа до нього боком, її обличчя не бачив. Відстань між ними була, приблизно 20 метрів. Сутініло, але він все бачив та добре чув. Дівчина до нього за допомогою не зверталася. Згвалтування не бачив. Впевнений, що обвинувачений це той хлопець, який знаходився в таборі разом з голою дівчиною.

Місце, де це відбувалося територія табору, кущі та розвалини будівель, на відстані 20-30 метрів від дороги. Стежки там немає.

Пізніше, він пішов до магазину по вул. Прирічній, під`їхав на автомобілі ОСОБА_13 , запитав його чи бачив він в таборі високого хлопця, сказав, що той зґвалтував його доньку. Він розповів ОСОБА_14 , що бачив в таборі. Коли повернувся до дому, до нього приїхали працівники поліції, яким розповів про подій та вказав місце, де бачив обвинуваченого.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що є сусідкою ОСОБА_6 та знає його 5 років. З потерпілою не знайома. Пояснила, що пізньою осінню 2017 року вона їхала в маршрутному таксі № 116 додому в напрямку вул. Прирічної. На зупинці район «Шкільний» зайшов ОСОБА_16 , сидячих місць не було та він став поодаль від неї. Через дві зупинки зайшла дівчина, яка кульгала на одну ногу. ОСОБА_6 сказав дівчині-школярці, яка сиділа позаду неї уступити місце дівчині, яка зайшла. Але дівчина-школярка на нього уваги не звертала, а ОСОБА_9 повторив, щоб та звільнила місце. ОСОБА_15 піднялась та уступила місце дівчині. Дівчина сіла та щось розповідала ОСОБА_9 , який відповідав короткими фразами. Через декілька зупинок вона вийшла з маршрутного таксі.

Заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 31.10.2017, за змістом якої остання просила притягнути до відповідальності невідому особу чоловічої статі, яка 31.10.2017, приблизно о 15 год. 30 хв. перебуваючи на території табору «Орлятко» за адресою: м. Кропивницький, вул. Н. Прирічна, вступив із нею в статевий зв`язок з застосуванням фізичного насильства, після того відкрито заволодів належним їй телефоном марки Lenovo A 2020 (а.п. 19).

Протоколом огляду місця події від 31.10.2017, яким зафіксований огляд земельної ділянки на відстані приблизно 6 метрів від домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 з ілюстративною таблицею, яка містить зображення: місця знаходження зупинки громадського транспорту та напрямок руху потерпілої особи до місця, де відбулося зґвалтування; місця, на якому свідок ОСОБА_17 бачив оголену потерпілу з невідомою особою (а.п. 21-25).

Висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_7 від 02.11.2017 № 1454, за яким у ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження у вигляді: саден в ділянці правого надпліччя, правої гомілки, по тильній поверхні п`ятого пальця правої кісті, в середній третині правої гомілки, синців ділянки шиї (2), в нижній третині лівої гомілки, в проекції крила лівої клубової кістки, в нижньому відділі живота зліва, в нижній третині лівого передпліччя з саднами, по передній поверхні обох колінних суглобів. Дані тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), від не менше 12 травматичних впливів, могли утворитись 31.10.2017 о 15 год. 30 хв. та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Пошкодження в ділянці обох колінних суглобів могли утворитися і при падінні з положення стоячи на площину.

При проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_7 виявлено розрив дівочої пліви на 9 годинах умовного циферблату годинника, який доходить до основи з крововиливами в дівочу пліву по краям розриву, кровотеча з поверхні країв розриву та осадження в ладьєвидній ямці з вологим западаючим дном. Враховуючи характер пошкоджень можна говорити, що дані ушкодження утворились від травматичного впливу тупого предмету, яким міг бути і напружений статевий член та утворились за декілька годин до моменту освідування (31.10.2017), можуть відповідати часу вказаному у постанові.

Будова дівочої пліви у потерпілої не дозволяє здійснення статевого акту (актів) без її пошкодження, тобто можна говорити про те, що до моменту згвалтуваня потерпіла не жила статевим життям (а.п. 38).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.10.2017, яким зафіксовано пред`явлення потерпілій ОСОБА_7 чотирьох фотознімків, серед яких на фотознімку під номером 3 потерпіла впізнала особу, яка з застосуванням насильства вступила з нею в статеві зносини та заволоділа її телефоном. На фотознімку № 3 зображений ОСОБА_6 (а.п. 40).

Відповіддю ТОВ «Трейд світ груп» «Ломбард «Гроші Тут» про те, що ОСОБА_6 заставив 31.10.2017 о 16 год. 05 хв. мобільний телефон Lenovo Vibe C (A2020a40), який відкуплений 01.11.2017 (а.п. 46).

Висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_6 від 31.10.2017 № 1455, за яким у обвинуваченого мались тілесні ушкодження у вигляді: синців навколо правого та лівого променево-зап`ясних суглобів, в ділянці лівої сідниці, саден в ділянці поперекового відділу хребта, у зовнішнього кута лівої брови, лівому плечі (2). Дані тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту з об`єктом. Могли утворитись в строк вказаний в постанові (31.10.2017) та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Локалізація ушкоджень доступна для спричинення власноруч. Пошкодження у вигляді саден в поперековій ділянці та синця на лівій сідниці могли утворитись і при падінні з положення стоячи на площину. Пошкодження в ділянці променево-зап`ясних суглобів могли утворитись від дії кайданок. Пошкодження в ділянці статевих органів у ОСОБА_6 не вивлено (а.п. 56)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.12.2017, яким зафіксовано пред`явлення свідку ОСОБА_12 чотирьох фотознімків, серед яких на фотознімку під номером 2 свідок впізнав чоловіка, який 31.10.2017, приблизно о 15 год. 50 хв. перебував поряд із потерпілою ОСОБА_7 на території лісосмуги дитячого табору «Орлятко», що розташований по вул. Нижній Прирічній у м. Кропивницькому. На фотознімку № 2 зображений ОСОБА_6 (а.п. 80).

Висновком товарознавчої експертизи від 20.12.2017 № 457, яким визначена вартість мобільного телефону Lenovo Vibe A2020 1984 грн. (а.п. 117).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.12.2017 за участі потерпілої ОСОБА_7 , під час якого остання знаходячись за адресою: м. Кропивницький, вул. Прирічна, 49 розповіла та показала на місці, що 31.10.2017, приблизно о 15 год. 10 хв. вона вийшла з маршрутного таксі № 116а на кінцевій зупинці та йшла по вул. Прирічній в напрямку дому. Вслід за нею з маршрутного таксі вийшов раніше незнайомий їй хлопець, ОСОБА_6 та наздогнавши її почав з нею знайомитись, після чого схопивши її за ліву руку повів в напряму лісосмуги на територію покинутого табору «Орлятко». Силоміць затягнувши потерпілу вглиб лісосмуги, останній вирвав з рук її сумку з речами та кинув неподалік від себе. Увесь час потерпіла намагалася чинити опір ОСОБА_9 та кричала, але останній затуляв її обличчя руками. Потім ОСОБА_9 почав цілувати ОСОБА_8 та роздягати останню, розстібнув верхній одяг, спустив свою та потерпілої нижню білизну та штани, після чого поклав ОСОБА_18 на землю, перед чим постелив її одяг та вступив із нею у природній статевий акт. При цьому потерпіла ОСОБА_7 чинила опір та намагалась подряпати обличчя та статеві органи ОСОБА_6 . В ході акту ОСОБА_6 ввів свій статевий член в піхву потерпілої, вказані дії тривали 3-4 хвилини та супроводжувалися застосуванням фізичного насилля, а саме ОСОБА_6 силоміць тримав потерпілу за стегна обома руками та бив кулаками по тулубу та в живіт, крім того, наносив удари долонями по обличчю. В процесі статевого акту положення потерпілої та ОСОБА_6 змінювалось. ОСОБА_9 поставив потерпілу ОСОБА_8 на коліна та продовжив статевий акт, це тривало приблизно 3 хв. В подальшому ОСОБА_9 схопив з землі сумку потерпілої ОСОБА_7 та шукав в ній цінні речі, однак ОСОБА_8 схопилась руками за сумку, не відпускала її. Однак, ОСОБА_9 вдарив її долонями рук декілька разів по обличчю, витягнув із сумки ОСОБА_7 належний тій мобільний телефон та сказав, що забирає його собі. Потерпіла попросила віддати сім-картку з телефону, що ОСОБА_9 і зробив. Мобільний телефон поклав до однієї з кишень куртки. Перед тим, як піти з місця ОСОБА_6 наказав потерпілій нікому не розповідати про нього та не звертатись до поліції та побіг з місця в бік зупинки.

Потерпіла продемонструвала механізм спричинення тілесних ушкоджень за допомогою статиста. (а.п. 122-128).

Висновком судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_7 від 11.12.2017 № 910 встановлено, що кров останньої належить до першої групи.

Висновком судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_6 від 14.12.2017 № 922 встановлено, що кров останнього належить до другої групи.

Висновком судово-медичної експертизи чоловічих трусів ОСОБА_6 від 02.01.2018 № 163/4 за яким, кров ОСОБА_6 належить до другої групи ізосерологічної системи АВ0. Група крові потерпілої ОСОБА_7 перша ізосерологічної системи АВ0. При проведенні експертизи трусів ОСОБА_6 сліди крові та клітин піхвового епітелію не знайдені, знайдені сперматозоїди.

Висновком судово-медичної експертизи трусів та спортивних штанів потерпілої ОСОБА_7 , тампону з вмістом піхви ОСОБА_7 , зразків крові та слини на марлі потерпілої ОСОБА_7 і підозрюваного ОСОБА_6 від 28.12.2017 № 909 за яким кров потерпілої ОСОБА_7 належить до першої групи ізосерологічної системи АВ0. ОСОБА_7 належить до групи осіб-видільників свого групо специфічного антигену Н, що визначено дослідженням зразка її слини. Кров ОСОБА_6 належить до другої групи ізосерологічної системи АВ0. ОСОБА_6 належить до групи осіб-видільників свого групо специфічного антигену ОСОБА_19 , що визначено дослідженням зразка його слини. Крім того, організму ОСОБА_6 властивий і антиген Н в якості супутнього.

В мазках і тампоні з вмістом піхви потерпілої ОСОБА_7 , на її трусах (об`єкти 1-3) морфологічним доказовим методом сперматозоїди не знайдено, проте при проведенні орієнтовної реакції (з соком картоплі) отримано позитивні результати; крім того, в цьому матеріалі є домішка крові. При визначенні групових антигенів А, В і Н в цих змішаних слідах кількісною реакцією встановлені антигени А і Н. Таким чином, антиген Н властивий організму потерпілої і може визначатись за рахунок крові і піхвового секрету самої потерпілої. Антиген А організму потерпілої не властивий, і його виявлення в поєднанні з позитивним результатом орієнтовної реакції на наявність сім`яної рідини в цих слідах може свідчити про присутність сім`яної рідини чоловіка-видільника антигену ОСОБА_19 . Не виключається можливість присутності сім`яної рідини ОСОБА_6 в тампоні з вмістом піхви потерпілої ОСОБА_7 та на ластовинці її трусів.

Висновком судово-медичної експертизи кофти та чоловічої куртки ОСОБА_6 , зразків крові на марлі потерпілої ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 17.01.2018 № 942/5 за якою кров потерпілої ОСОБА_7 належить до першої групи ізосерологічної системи АВ0. Кров ОСОБА_6 належить до другої групи ізосерологічної системи АВ0, організму ОСОБА_6 властивий і антиген Н в якості супутнього.

На кофті, вилученій у ОСОБА_6 (об`єкти 7, 8 і 11), та на його куртці (об`єкти 17, 19, 26, 31 і 32), знайдені сліди крові людини. При визначені групової належності крові за системою АВ0 отримані такі результати:в об`єкті 31 встановлена перша група крові, а в об`єктах 17, 19, 26, 32 виявлений лише антиген Н (антигени А і В не виявлені), що також передбачає першу групу крові, тобто кров у вказаних об`єктах може належати потерпілій ОСОБА_7 ;в об`єктах 7, 8, 11 при визначенні групової належності можна з впевненістю стверджувати лише про наявність в них антигену Н та не виявлення антигену В; відносно ж антигену А висловитись неможливо в зв`язку з неусувним неспецифічним впливом брудного предмету-носія цих об`єктів на діагностичну сироватку альфа. Таким чином, можна припустити можливість присутності крові потерпілої в цих об`єктах, проте неможливо виключити і можливість походження крові від самого підозрюваного ОСОБА_6 .

Під час судового розгляду досліджена надана стороною захисту копія розрахункової квитанції УДППЗ «Укрпошта» віл 24.04.2018 про поштовий переказ на прізвище отримувача ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 1020,0 грн.

Суд визнає показання потерпілої, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , дані, які містять протокол огляду місця події та додатки до нього, протокол проведення слідчого експерименту, протоколи пред`явлення для впізнання за фотознімками, всі наведені вище висновки експертів, а також показання обвинуваченого, в частині, що їм не суперечать, належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить вчинення ОСОБА_6 зґвалтування потерпілої ОСОБА_7 та викрадення майна останньої.

Аналізуючи показання надані обвинуваченим протягом судового слідства, суд вказує на їх непослідовність. Суд враховує, що обвинувачений говорить про визнання своєї вини у зґвалтуванні потерпілої ОСОБА_7 та викраденні телефону останньої. Але суд звертає увагу, на те, що показання обвинуваченого щодо обставин примусу потерпілої до вступу з ним у статевий акт, зокрема щодо не спричинення потерпілій ударів, спростовуються показаннями потерпілої, які узгоджуються з висновком вищеописаної судово-медичної експертизи ОСОБА_7 від 02.11.2017 № 1454.

Свідчення потерпілої є послідовними в частині твердження про здійснення її зґвалтування саме обвинуваченим ОСОБА_6 (з моменту подачі заяви про злочин), із зазначенням способу пригнічення її волі та обставин, за яких відбувся статевий акт всупереч її волі.

Дані, які містять вказаний протокол огляду місця події та додатки до нього, протокол проведення слідчого експерименту, наведені вище висновки експертів, повністю узгоджуються з показаннями потерпілої про характер отриманих тілесних ушкоджень при пригніченні ОСОБА_6 її волі (у вигляді: саден в ділянці правого надпліччя, правої гомілки, по тильній поверхні п`ятого пальця правої кісті, в середній третині правої гомілки, синців ділянки шиї (2), в нижній третині лівої гомілки, в проекції крила лівої клубової кістки, в нижньому відділі живота зліва, в нижній третині лівого передпліччя з саднами, по передній поверхні обох колінних суглобів) та зґвалтуванні (розрив дівочої пліви на 9 годинах умовного циферблату годинника, який доходить до основи з крововиливами в дівочу пліву по краям розриву, кровотеча з поверхні країв розриву та осадження в ладьєвидній ямці з вологим западаючим дном).

Тому суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 з метою подолання опору потерпілої ОСОБА_7 з метою вступити з останньою в статевий зв`язок та продовження такого зв`язку наносив потерпілій удари, якими спричинив потерпілій тілесні вищевказані ушкодження. Таким фізичним насильством ОСОБА_6 переборов опір потерпілої ОСОБА_7 та здійснив природні статеві зносини.

Суд вказує на те, що показання обвинуваченого та потерпілої про те, що ОСОБА_6 після зґвалтування просив ОСОБА_7 не розповідати про ці події доводять усвідомлення обвинуваченим протиправності своїх дій.

Встановлені обставини у своїй сукупності вказують на те, що ОСОБА_6 долаючи опір потерпілої шляхом застосування фізичного насильства з метою вступу з нею в статевий зв`язок усвідомлював протиправний характер своїх дій, а тому суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 за вказаних вище обставин вчинив зґвалтування, тобто статеві зносини з потерпілою ОСОБА_7 з застосуванням фізичного насильства. Дії ОСОБА_6 кваліфіковані правильно, в них наявних склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, а саме зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж) поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 186 КК України.

Органом досудового розслідування на підтвердження вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України наведена така фабула: 31.10.2017, приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_6 проходячи по вул. Нижня Прирічна в м. Кропивницькому, побачив раніше невідому ОСОБА_7 , яка йшла по вказаній вулиці попереду, з явними ознаками інвалідності, тримаючи при собі жіночу сумочку. ОСОБА_6 наблизившись до ОСОБА_7 силоміць відтягнув останню з вулиці Нижня Прирічна на територію покинутого дитячого табору «Орлятко», який розташований неподалік будинку за адресою: м. Кропивницький, вул. Нижня Прирічна, 51А. Перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_6 роздягнув ОСОБА_7 та, проти волі останньої, на зважаючи на її спротив, застосовуючи фізичне насильство, здійснив статевий акт, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження згідно з висновком судово-медичної експертизи від 02.11.2017 № 1454 у вигляді: саден в ділянці правого надпліччя, правої гомілки, по тильній поверхні п`ятого пальця правої кісті, в середній третині правої гомілки, синців ділянки шиї (2), в нижній третині лівої гомілки, в проекції крила лівої клубової кістки, в нижньому відділі живота зліва, в нижній третині лівого передпліччя з саднами, по передній поверхні обох колінних суглобів, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після чого ОСОБА_6 діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, завершивши статевий акт, відкрито викрав із сумочки ОСОБА_7 належний останній мобільний телефон марки Lenovo Vibe C (A2020a40), вартістю 1984,0 грн. з місця вчинення правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Суд вважає кваліфікацію органом досудового розслідування дій ОСОБА_6 за цим епізодом за ч. 2 ст. 186 КК України помилковою з огляду на наступне.

Кваліфікуючою ознакою дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України орган досудового розслідування визначає, як насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Поруч з цим, така кваліфікуюча ознака в діях ОСОБА_6 при відкритому викраденні майна потерпілої ОСОБА_7 не знайшла свого підтвердження з наступних підстав.

По-перше, в самому обвинуваченні ОСОБА_6 органом досудового розслідування не вказано, в яких саме діях обвинуваченого полягало адресоване потерпілій ОСОБА_7 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останньої та пов`язане з її грабежем.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо того, що останній витягнув мобільний телефон потерпілої ОСОБА_7 з її сумочки, після зґвалтування, поклав його в кишеню, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, в цій частині повністю узгоджуються з показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка вказувала, що обвинувачений не наносив їй тілесні ушкодження при викрадені мобільного телефону.

По-друге, зміст обвинувачення та встановлені під час судового розгляду обставини, вказують на те, що метою застосування обвинуваченим ОСОБА_6 фізичного насильства відносно потерпілої ОСОБА_7 , внаслідок якого потерпіла отримала легкі тілесні ушкодження, було подолання опору останньої з метою вступу з нею у статеві зносини.

Жодна із встановлених судом обставин не підтверджує момент виникнення у ОСОБА_6 умислу на відкрите викрадення майна потерпілої до зґвалтування ОСОБА_7 .

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З наведених мотивів суд вважає, що у ОСОБА_6 виник умисел на відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 після зґвалтування останньої, під час якого насильство до потерпілої не застосовувалось, тому кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Вину ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину суд вважає доведеною.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вік та особу винного.

ОСОБА_6 не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, скоїв кримінальні правопорушення, які відноситься до середньої тяжкості, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, але в 2013 році знаходився на стаціонарному обстеженні з приводу легкої розумової відсталості. Відповідно до висновку комісійної первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 05.12.2017 № 531 ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає легкою розумовою відсталістю. Проте, ступінь розумового недорозвинення у ОСОБА_6 така, що не позбавляла його можливості усвідомлювати свої дії і розумно керувати ними. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України, у відношенні інкримінуємого йому діяння слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує. (а.п. 138). ОСОБА_6 знаходиться під наглядом в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності з 2016 року. Обвинувачений до затримання не працював, неодружений та дітей не має. За місцем проживання негативно не характеризується. Згідно з досудовою доповіддю про обвинуваченого, органом пробації ризики повторного вчинення кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінені, як середні, тому орган з питань пробації вважає за можливе виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та застосування до нього покарання альтернативного позбавленню чи обмеженню волі. Обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання не встановлені.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як винним так і іншими особами, є можливим лише при призначенні покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкцій передбачених ч. 1 ст. 152 КК України та ч. 1 ст. 186 КК України, з визначенням остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на підставі ст. 70 КК України. Підстави призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, та звільнення від відбування покарання з випробуванням відсутні.

Питання про долю речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню у відповідності з нормами ст. 100 КПК України.

Враховуючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, обраний судом вид покарання, достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 , зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду (ризик переховування), суд вважає за необхідне продовжити строк застосованого обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України суд,

у х в а л и в :

визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 186 КК України призначивши покарання:

-за ч. 1 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців;

-за ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обрати ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

Строк відбування покарання обраховувати з 14.09.2018, зарахувавши до строку відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 31.10.2017 по 13.09.2018, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Застосований ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні балоньєву куртку синього кольору зі слідами речовини бурого кольору,кофту синьо-білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, труси сірого кольору, труси х/б білого кольору знищити. Мобільний телефон Lenovo Vibe C (A2020a40) залишити потерпілій ОСОБА_7 , як належний.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії даного вироку вручаються учасникам кримінального провадження після його проголошення.

Суддя ОСОБА_20 Мягкий