Справа № 736/1321/18
№ провадження 1-кп/738/125/2018
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року м. Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена Чернігівської області та в режимі відеоконференції з Корюківським районним судом Чернігівської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000038 від 13.12.2012 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, розлученого, з середньо-спеціальною освітою, раніше неодноразово судимого: 13 березня 1995 року Чернігівським обласним судом за ч. 3 ст. 117, ч. 2 ст. 118, ст. 42 КК України до 9 років позбавлення волі; 26 листопада 2002 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 286 КК України 2001 року до 1 року обмеження волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 27 листопада 2003 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 263, ст. 70, ст. 71 КК України 2001 року до 4 років позбавлення волі; 22 серпня 2011 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 296 КК України до 3 місяців арешту,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2012 року, близько 1 години, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись поряд з приміщенням залізничного вокзалу, по вулиці Вокзальній в м. Корюківка Чернігівської області, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажаючи загальноприйняті правила і норми поведінки у суспільстві, діючи із особливою зухвалістю, повторно, безпричинно, в присутності інших осіб, лаючись нецензурною лайкою, умисно наніс один удар кулаком та один удар коліном по обличчю неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від чого останній впав на поріг залізничного вокзалу, після цього ОСОБА_3 ще наніс один удар ногою по тулубу ОСОБА_6 , від якого останній впав з порога на землю.

Продовжуючи протиправні дії направлені на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажаючи загальноприйняті правила і норми поведінки у суспільстві, ОСОБА_3 повторно, наздогнавши ОСОБА_6 безпідставно наніс останньому один удар кулаком по обличчю, після чого ОСОБА_3 ігноруючи існуючі у суспільстві елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно почав ображати нецензурною лайкою перехожу ОСОБА_7 та неповнолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому погрожував останнім фізичною розправою.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_3 завдав неповнолітньому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна в ділянці носа, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 243 від 26 липня 2012 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину вчинених злочиних дій визнав та показав, що 30 червня 2012 року близько 00 год. 30 хв. він йшов додому та загубив барсетку. На вулиці Вокзальній помітив компанію молодих людей, близько 10 чоловік, підійшов до них з наміром дізнатись, чи не вони взяли його барсетку. Спитав у потерпілого ОСОБА_6 чи не брав він барсетки. Коли останній відповів, що не брав, обвинувачений йому не повірив, а тому почав його бити руками і ногами. Все це відбувалось близько 1 хвилини, обвинувачений був дуже розлючений. Потім він схопив за комір потерпілу ОСОБА_9 і також питав у неї чи не вона забрала барсетку. Потерпілу ОСОБА_10 також тягав за комір. Тілесних ушкоджень останнім не спричиняв, хотів лише їх залякати, щоб віддали барсетку. Все це відбувалось близько трьох хвилин, коли обвинувачений пересвідчився, що барсетки йому не віддадуть, то пішов. Потім ходив у лікарню, провідував потерпілого ОСОБА_11 , останній пообіцяв, що забере заяву, яку написав у поліцію. Після всього обвинувачений поїхав у м. Київ, був упевнений, що потерпілі ніяких претензій до нього не мають.

Після допиту свідків , обвинувачений виявив бажання уточнити свої показання та повідомив , що він ні до кого не чіплявся , він шукав свої речі . Особа , яка забрала його барсетку , побігла в компанію молоді . Обвинувачений заперечував , що він відпочивав за столом в кафе , погодився, що присідав за стіл на хвилину . Обвинувачений йдучи в напрямку до залізничного вокзалу отримав від когось удар , від якого випустив барсетку , що була у нього в руках , а коли отямився , то барсетки не знайшов . З метою повернути барсетку , обвинувачений підійшов до компанії молодих людей , що відпочивали біля вокзалу . Обвинувачений не звертаючи увагу на рекомендації залишити компанію молоді , взяв потерпілого за комір , притиснув до стіни будівлі та наказав повернути барсетку . В цей час підійшов інший хлопець , якого обвинувачений також взяв за комір . Зрозумівши , що ніхто нічого не поверне , обвинувачений пішов сам шукати барсетку , та зустрівши потерпілу ОСОБА_9 став питати чи не бачила вона речей обвинуваченого при цьому схвативши її за руку . ОСОБА_12 сіпнула свою руку і впала та стала кричати , на крик прийшли два хлопця . На їх питання відповів , що не знає чому впала і оре потерпіла . Потім обвинувачений пішов до кафе ( магазину ) зустрів там потерпілу ОСОБА_10 , взяв її за руку і питав де барсетка . Обвинувачений заперечує факт перебування його в стані алкогольного сп`яніння , стверджував , що в барсетці була велика сума грошей та два сучасних мобільних телефони . До правоохоронних органів з приводу втрати грошей та телефонів не звертався , планував самотужки знайти людину , яка причетна до викрадення у нього речей . Крім того , обвинувачений в судовому засіданні сказав , що він вважає себе винним .

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що 30.06.2012 близько 00.00 год. вона з компанією молоді відпочивала в м. Корюківка біля магазину «Крамничка». До них підійшов обвинувачений ОСОБА_13 , барсетка була при ньому, він був в стані алкогольного сп`яніння і вів себе дуже агресивно: наказав всім стати на коліна, а потім почав бити. Потерпілу вдарив ногою в живіт, вона почала кричати. Їй на допомогу прибіг ОСОБА_14 , який заступився та врятував її від дій обвинуваченого. Потерпіла пішла додому і розповіла матері, що з нею сталось. Наступного дня потерпіла пішла до правоохоронних органів і написала заяву. Потерпіла також повідомила, що бачила як обвинувачений погнався за потерпілим ОСОБА_15 . Обвинувачений ОСОБА_13 каже неправду, він відразу налетів на них, почав погрожувати і бити. Наступного дня обвинувачений приходив до потерпілої, погрожував їй та вимагав, щоб вона забрала заяву з поліції.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 30.06.2012 близько 01.00 год. він з друзями відпочивав біля вокзалу в м. Корюківка. Потерпілий катався на роликах, тоді йому було 17 років. До них підійшов обвинувачений ОСОБА_13 , був дуже агресивним, почав виражатись нецензурною лайкою та бити потерпілого. Від ударів потерпілий отримав травми, втратив свідомість і нічого не пам`ятає, йому знайомі допомогли дістатись додому. А наступного дня розповіли, що обвинувачений бив потерпілого кулаком в обличчя, а також ногами по тілу. Від ударів потерпілий впав на землю. Обвинувачений був дуже агресивний, близько 30 хв. наносив йому удари руками і ногами. Після всього, що сталось, обвинувачений приходив в лікарню провідувати потерпілого, просив пробачення і щоб потерпілий забрав заяву. Одного разу обвинувачений зателефонував потерпілому, просив, щоб забрав заяву і погрожував фізичною розправою. Більше він його не бачив. Потерпілий ніяких претензій до обвинуваченого не має, на суворій мірі покарання не наполягає.

Потерпіла ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що 30.06.2012 року близько 01.00 год. вона з друзями відпочивала в м. Корюківка біля магазину «Крамничка». Коли неподалік почула крики про допомогу ОСОБА_17 . На допомогу побіг ОСОБА_14 , який через деякий час повернувся та розповів, що ОСОБА_18 побив ОСОБА_13 і вона пішла додому. Потім до них підійшов ОСОБА_19 . Почав чіплятись до потерпілої, витягував її із-за стола та наказував шукати його барсетку. Хлопці ОСОБА_20 та ОСОБА_21 загородили її від обвинуваченого, хтось викликав поліцію. Обвинувачений вів себе дуже агресивно, виражався нецензурною лайкою і налякав потерпілу.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показав, що 30.06.2012 року близько 01.00 год. він з друзями відпочивав в м. Корюківка біля вокзалу. Коли до них підійшов обвинувачений ОСОБА_3 , представився і став розмовляти з дівчатами. Потім до нього підійшов потерпілий ОСОБА_11 і ОСОБА_13 його вдарив кулаком в обличчя, потім ще раз вдарив, при цьому кричав нецензурно та вимагав у потерпілого віддати йому барсетку. Потерпілий впав на землю та втратив свідомість, свідок подумав, що він помер. Свідок разом з іншими друзями, забрали потерпілого, після того як він отямився і стали тікати від обвинуваченого, проте він їх наздогнав і знову вдарив потерпілого ОСОБА_15 . Свідкові не зрозуміло із-за чого потерпілого бив обвинувачений, останній вів себе дуже агресивно і всіх налякав.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показала, що влітку близько півночі вона йшла додому повз вокзал, де на порозі відпочивала компанія молоді і до них підійшов обвинувачений ОСОБА_13 , який почав чіплятись, ображати і вимагати віддати йому барсетку. Хлопці ОСОБА_24 і ОСОБА_25 намагались йому завадити просили не чіпати їх. Проте обвинувачений не реагував, а натомість почав бити потерпілого ОСОБА_11 , від чого останній впав на землю і втратив свідомість, на обличчі потерпілого були сліди крові. Хтось із присутніх приніс води, щоб привести до тями потерпілого. Обвинувачений був у стані алкогольного сп`яніння, на зауваження не реагував, не заспокоювався, продовжував всіх ображати, вони злякались і повтікали додому.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показав, що 30.06.2012 близько опівночі він повертався додому і почув крики біля вокзалу. Коли підійшов, то побачив обвинуваченого ОСОБА_13 , який був дуже розлюченим та вимагав, щоб йому повернули барсетку. Свідок зробив обвинуваченому зауваження, на що останній його штовхнув та сказав, що сам розбереться.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показав, що потерпілий ОСОБА_28 є його сином. З того часу, як це сталось пройшло 6 років. Тієї ночі свідкові зателефонував другий син та повідомив, що побили ОСОБА_29 . Як вияснилось потім це був обвинувачений ОСОБА_13 , який п`яний чіплявся до дітей, налякав усіх та розбив обличчя його сину. Родичі обвинуваченого приходили до свідка та потерпілого, просили забрати заяву, проте свідок не погодився та повідомив їм, що нехай в усьому розбереться поліція.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні показала, що 30.06.2012 близько півночі вона з друзями відпочивала в м. Корюківка біля залізничного вокзалу. Коли до них підійшов обвинувачений ОСОБА_13 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, почав чіплятись до дівчат, встрявати в розмову. Коли його попросили піти, то він почав бити ОСОБА_31 , при цьому кричав нецензурною лайкою, ображав усіх. Біля будинку потерпілого свідок бачила в останнього кров на обличчі, потім його батьки викликали швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні показав, що 30.06.2012 він з компанією друзів відпочивав біля вокзалу. Близько 1-ї години почули жіночі крики про допомогу, коли підійшли то побачили, що на допомогу кликала ОСОБА_33 , яка лежала на асфальті, плакала і була дуже налякана, а над нею стояв обвинувачений ОСОБА_13 та кричав, що уб`є, замахнувся ногою, а також виражався нецензурною лайкою. Свідок допоміг ОСОБА_34 піднятись, відвів її в сторону і вона пішла додому. Потім свідок повернувся за столик, де відпочивав. Слідом за ним прийшов обвинувачений та почав чіплятись до ОСОБА_35 : кричав, щоб віддали йому барсетку, ображав нецензурною лайкою. Свідок заступився за потерпілу ОСОБА_36 . До цього свідок бачив обвинуваченого, який вживав спиртні напої.

Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні в режимі відоеоконференції з Корнюківським районним судом Чернігівської області показав , що ситуація, яка вирішується в судовому засіданні , була давно в 2012 році .Свідок з компанією знайомих відпочивав біля вокзалу , приблизно опівночі свідок раптом почув чоловічий крик : «Віддай барсетку» .Свідок та інші побігли на крик , підбігши , побачили , що потерпіла ОСОБА_33 лежала на асфальті , а обвинувачений світив на наї мобільним телефоном і наказував повернути йому барсетку . Свідок з товаришами допоміг ОСОБА_34 , яка плакала , піднятися , після чого вона пішла додому . А потім почали шукати барсетку обвинуваченого , але не знайшовши , знов повернулися в кафе за ст олик . Приблизно за дві години до цього інциденту , свідок бачив обвинуваченого , як він з іншими людьми сидів за сусіднім столиком , відпочивав .

Матеріали кримінального провадження містять письмові докази, які підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому звинуваченні, а саме:
з витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань 0000038 слідує , що 13.12.2012 інформація щодо протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 була внесена до ЄРДР ( а.с 184 т.1 );

з постанови про порушення кримінальної справи від 5 липня 2012 року слідує , що начальником слідчого відділення Корюківського районного відділу УМВС було розглянуто матеріали перевірки за заявою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з приводу вчинення відносно них хуліганських дій , було порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину , передбаченого ст. 296 ч.1 КК України ( а.с. 185 т.1 );

протоколами від 06 липня 2012 року було зафіксовано вручення постанов потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 про порушення кримінальної справи ( а. с. 187-189 т.1 );

в заявах від потерпілих та законного представник неповнолітнього потерпілого зазначено про бажання притягнути винну особу до відповідальності ( а. с. 191-194 т.1 ) ;

постановами від 10 та 11 липня було визначено коло потерпілих та законних представників неповнолітніх потерпілих ( а. с. 195-199 т.1 ) ;

експертним висновком №243 встановлено , що у потерпілого ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми-струсу головного мозку , садна в ділянці носа , що могли утворитись в час та при обставинах , вказаних в постанові та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень , що спричинили короткочасний розлад здоров`я ( а. с. 201-202 т. 1 )

14 серпня 2012 року було ухвалено постанову про притягнення ОСОБА_3 як обвинуваченого за ст. 296 ч.3 КК України ( а.с. 206 т.1 );

14 серпня 2012 року до Корюківського районного суду Чернігівської області було скеровано подання про отримання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_3 для доставки його в суд під вартою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ( а.с. 207 т.1 );

Постановою Корюківського районного суду Чернігівської області 14 серпня 2012 року було прийнято рішення про задоволення клопотання та надання дозволу на затримання і доставку до суду під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 ( а. с .208 т.1 );

15 серпня 2012 року постановою старшого слідчого СВ Корюківського РВУМВС ОСОБА_38 було оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_3 ( а. с. 209 т.1 ) ;

Постановою від 15 серпня 2012 року старшим слідчим СВ Корюківського РВ ОСОБА_38 було зупинено кримінальну справу № 09/04829 до встановлення місця перебування обвинуваченого ОСОБА_3 ( а. с. 219 т.1);

Постановою старшого слідчого СВ Корюківського РВУМВС ОСОБА_38 від 13 грудня 2012 року було відновлено провадження для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань , в той же день провадження знов було зупинено та оголошено розшук ОСОБА_3 ( а. с. 225 );

17 вересня 2016 року працівниками поліції було зафіксовано відмову від отримання повідомлення про підозру ОСОБА_39 , яка є сестрою ОСОБА_3 ( а.с. 21-22 т.2 ) ;

постановою від 8 вересня 2016 року слідчим СВ Корюківського РВУ МВС ОСОБА_40 було оголошено підозрюваного ОСОБА_3 у розшук ( а. с. 248 т.1 ) ;

Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року було надано працівникам поліції дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ( а. с. 3-4 т.2 )

постановою від 09 вересня 2016 року досудове розслідування було зупинено ( а. с. 5 т.2 ) ;

ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2017 року було надано дозвіл на затримання та доставку в суд ОСОБА_3 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ( а.с. 15-16 т.2 );

постановою від 5 липня 2018 року було відновлено досудове розслідування (а. с. 20 т.2 )

ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 26 червня 2018 року працівникам поліції було дозволено затримати підозрюваного ОСОБА_3 ( а. с .28-29 т.2 )

факт затримання ОСОБА_3 підтверджується протоколом від 05.07.2018 року ( а. с. 32-33 т.2 ) ;

ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2018 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою ( а. с. 34-35 т.2 ) ;

Зазначені вище докази узгоджуються між собою і є послідовними та взаємодоповнюючими один одного.

Відповідно до ст. 7 КПК України, слухання справи проходило з дотриманням загальних засад кримінального провадження, зокрема змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів .

Однією з засад кримінального провадження, закріплених у ст. 7 КПК України, є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 370 КПК України обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивного з`сування обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд ставиться критично до показань обвинуваченого ОСОБА_3 , про те , що він тільки тримав за комір неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , про те , що він тільки тримав за руку потерпілих ОСОБА_7 та неповнолітню ОСОБА_16 .

За сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, та тих, що були здобуті в ході судового розгляду, а саме: показань обвинуваченого, потерпілих, свідків, а також досліджених в судовому засіданні письмових доказів, суд зробив висновки з приводу наявності вини у діях обвинуваченого ОСОБА_3 .

В судовому засіданні захисник обвинуваченого просила суд визнати його не винуватим за ст. 296 ч.3 КК , при цьому зазначивши , що обвинувачений погоджується з тим , що спричинив тілесні ушкодження неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 , тому на її думку , дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ст. 125 ч.2 КК України . Інформація , що два потерпілих є неповнолітніми , обвинуваченому не була відома . З приводу розшуку , то обвинуваченому не було відомо , що він розшукується. В 2012 році він поїхав працювати в Київ , з мамою та рідною сестрою не спілкувався , тому обвинувачений не знав , що його шукають .

Суд критично ставиться до такої позиції , так як вона спростовується показаннями потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , їх показання були підтверджені свідками ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_41 , ОСОБА_32 , ОСОБА_37 про те, 30 червня 2012 року близько 1 години , компанія молодих людей відпочивала біля залізничного вокзалу , раптом до них підійшов та почав чіплятися обвинувачений , ОСОБА_24 і ОСОБА_25 намагались йому завадити просили не чіпати молодь . Проте обвинувачений не реагував, а натомість почав бити потерпілого ОСОБА_11 , від чого останній впав на землю і втратив свідомість. Також потерпілі та свідки показували , що близько першої години 30 червня 2012 року чули жіночі крики про допомогу, коли підійшли то побачили, що на допомогу кликала ОСОБА_33 , яка лежала на асфальті, плакала і була дуже налякана, а над нею стояв обвинувачений ОСОБА_13 та кричав, що уб`є, замахнувся ногою, а також виражався нецензурною лайкою. Надавши допомогу потерпілій ОСОБА_7 свідки повернулись до столика в кафе , де відпочивали. Слідом прийшов обвинувачений та почав чіплятись до ОСОБА_35 : кричав, щоб віддали йому барсетку, ображав нецензурною лайкою. Відвідувачі кафе заступилися за потерпілу ОСОБА_36 .

Наведені показання повною мірою узгоджуються між собою та з іншими доказами у провадженні .

Безпідставними є твердження захисту про неправильне застосування закону при кваліфікації дій обвинуваченого за ст.296 ч.3 КК України .

Так , об`єктом злочину , передбаченого ст 296 КК , є громадський порядок , який слід розуміти як стан суспільних відносин , що виник , сформувався , змінюється та існує під впливом дії правових норм ( значною мірою) , моральних засад , звичаїв , етичних правил , традицій , інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв ( відображається ) у забезпеченні громадського спокою , охороні здоров`я честі та гідності людини , її прав та свобод , зокрема , права на відпочинок , усталених правил співжиття , комунікації( співжиття ) у поведінці в побуті , у повазі і ставленні членів спільноти один до одного , у нормальному функціонуванні органів державної влади , місцевого самоврядування , різних установ , організацій , громадських об`єднань .

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі , в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного ( нікчемного ) приводу , як правило відбувається в публічних ( громадських , людних ) місцях , супроводжуються ненормативною ( брутальною , нецензурною ) лексикою та або фізичним насильством і призводять до моральної та матеріальної шкоди .

В основі відмежування хілуганства від злочинів проти здоров`я , крім інших ознак , перебувають об`єкт злочину , який значною мірою визначає правову природу ( характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність , і така ознака суб`єктивної сторони злочину , як його мотив .

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту . Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи , яка їх вчиняє, а також із стосунків , що склались між такою особою та потерпілим .
Крім того, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Наведені вище докази свідчать , що характер , послідовність та спрямованість дій обвинуваченого ОСОБА_3 були направлені на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувалися особливою зухвалістю , що виражалась у прагненні показати свою зневагу до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил і норм поведінки .

Заперечення захисту обізнаності обвинуваченого в тому , що він перебуває в розшуку протягом терміну з 2012 року по 2018 рік , суд вважає неспроможними . Посилання на відсутність зв`язків з родичами, нічим в судовому засіданні не підтверджено стороною захисту , а судом навпаки цей аргумент розцінюється як навмисне створення уявного конфлікту . Суд зосереджує увагу та тому , що обвинувачений в судовому засіданні показав , що з сестрою в нього обійстя знаходяться поміж , вона за його відсутності доглядала за будинком обвинуваченого , але він стверджував , що вони з сестрою не підтримували будь-яких стосунків . Щодо мами , то обвинуваченим також не було наведено переконливих доказів того , що вони з ним не спілкувалися і він не міг дізнатися про його розшук працівниками правоохоронних органів .

Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності, дають підстави суду зробити висновок, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , такі як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене особою, раніше судимою за хуліганство, досудовим слідством правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 296 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно ст. 66 КК України в судовому засіданні не встановлено. Визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 носило суто формальний характер , не зважаючи на погодження з обвинуваченням, він в судовому засіданні давав покази , які суттєво відрізнялись від показів потерпілих та свідків . Давав оцінку своїм діям на свою користь , акцентуючи увагу на пошуках своєї барсетки , яку він загубив , а потім сказав , що хтось його вдарив та вона випала з руки .

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння,

Відповідно до ст. 34 КК України, рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин .

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує, що злочин скоєно особою, яка раніше неодноразово притягалась до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога психіатра не перебуває, зі слів обвинуваченого працює без укладання угоди . Відповідно до відомостей з досудової доповіді обвинувачений має дуже високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства . За місцем мешкання характеризується позитивно , сусіди , які знають обвинуваченого охарактеризували його з позитивної сторони . Відповідно довідки № 92 від 10.08.2018 , директор СК « ФС Сова » повідомив , що обвинувачений ОСОБА_3 раніше працював в їхньому закладі і зарекомендував себе як досвідчений фахівець . Обвинувачений має маму , яка потребує сторонньої допомоги та співмешканку , яка є вагітною , також неповнолітнього сина .

Потерпілі при визначенні думки з приводу міри покарання послались на розсуд суду , публічний обвинувач воліла максимальну міру , визначену санкцією ст. 296 ч.3 КК України . .

На думку суду для обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно застосувати покарання, яке з урахуванням його особистості є достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів, а саме: покарання визначене санкцією ст. 296 ч.3 КК України пов`язане з ізоляцією від суспільства ближче до максимальної межі .

Згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Цивільний позов , заявлений публічним обвинувачем в судовому засіданні щодо відшкодування коштів на користь лікарняного закладу , на якому прокурор не наполягала по причині сплати 713 грн. обвинуваченим ОСОБА_3 за лікування потерпілого ОСОБА_42 залишити без розгляду .

Речові докази : відсутні .

Процесуальні витрати: відсутні .

Запобіжний захід для обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити раніше обраний тримання під вартою.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 369, 370 , 374, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України і призначити йому покарання 4 ( чотири ) роки 6 ( шість) місяців позбавлення волі .

Запобіжний захід для обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити раніше обраний тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з дати затримання 05.07.2018 .

Цивільний позов залишити без розгляду .

Вирок може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Менський районний суд Чернігівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні копія вироку направляється не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1