Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/417/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2018 року. Апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження № 0000796 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2018 року, якою:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 125 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього закрито,

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2018 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження № 0000796 від 19.08.2015 відносно ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито. Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.
Як вказав суд в ухвалі, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Вирішуючи клопотання обвинуваченого та його захисника щодо звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, суд дійшов висновку, що таке клопотання підлягає задоволенню, виходячи з того, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 є злочином невеликої тяжкості, вчинений в період 2015 року та на час проведення судового розгляду, з моменту скоєння злочину минуло майже три роки.
Не погодившись із рішення суду потерпілий ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14.02.2018, в частині залишення цивільного позову без розгляду. Постановити ухвалу, якою задовольнити заявлений ним цивільний позов, посилаючись на те, що судом першої інстанції було порушено вимоги ст.ст. 368 та 288 КПК України, а також безпідставно залишено без розгляду заявлений ним цивільний позов.
В поданій до апеляційного суду заяві ОСОБА_6 просив розглянути подану ним скаргу без його участі.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга потерпілого не підлягає до задоволення.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення має бути законним та обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтоване рішення це таке, що достатньо, добре аргументоване, підтверджене науково, певним досвідом, переконливими доказами, доведеними фактами.
Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.
Обґрунтованим судове рішення необхідно вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.
На думку апеляційного суду прийняте судом першої інстанції рішення є законним, оскільки відповідає завданням кримінального провадження щодо захисту особи, охорони прав та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений та засуджений, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло два роки.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, при цьому подія злочину мала місце в 2015 році отже на час розгляду кримінального провадження в суді, пройшло більше ніж два роки.
14 лютого 2018 року обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 подали до суду письмове клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та просили закрити кримінальне провадження (а.с. 162,163)
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час судового розгляду кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом сторона кримінального провадження звернеться з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, незалежно від того, на якій стадії судового розгляду воно заявлене.
На виконання вимог ч.4 ст. 286 КПК України, суд першої інстанції після надходження вищезгаданого клопотання приступив до його розгляду, з`ясував позицію обвинуваченого, який дав згоду на закриття кримінального провадження, думку всіх учасників провадження, які на наявність обставин, які б свідчили про зупинення або переривання строку давності не посилалися, та ухвалив судове рішення про задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника, не встановивши обставин, які б були перешкодою для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України.
З таким рішенням суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки вважає, що районним судом при вирішенні питання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження були дотримані вимоги як матеріального, так і процесуального права.
Крім того, суд першої інстанції при закритті кримінального провадження обґрунтовано залишив без розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , роз`яснивши у мотивувальній частині ухвали, що право на відшкодування заподіяної злочином шкоди в даному випадку може бути реалізовано в порядку цивільного судочинства.
Як вбачається із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, яке узгоджується із Постановою Пленуму Верховного Суду України від 02 липня 2004 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих», у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається, потерпілому роз`яснюється право звернутися з позовними вимогами в порядку цивільного судочинства без сплати державного мита. Також згідно з вимогами ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Тобто, невідшкодування обвинуваченим з будь-яких причин під час досудового слідства або судового розгляду заподіяної шкоди, так само як і не визнання ним цивільного позову в кримінальному провадженні, не є перешкодою для звільнення такої особи від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Враховуючи, що в апеляційній скарзі не наведено належним чином умотивованих, переконливих доводів на обґрунтування того, що під час судового розгляду кримінального провадження неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або допущено такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів, не встановивши підстав для скасування судового рішення, відмовляє у задоволенні апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_6 .
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2018 року якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності та закрито кримінальне провадження, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді підпис
Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2