Суддя ОСОБА_1
Справа № 636/625/15-к
Провадження № 1-кп/644/299/18
ВИРОК

Іменем України

02 жовтня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова колегіально у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , старшого прокурора Чугуївської міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001791 у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч.1 і ч.2 ст.185, ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2014 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_6 прийшов за адресою: АДРЕСА_2 у гості до своєї знайомої ОСОБА_9 . Потім ОСОБА_6 , діючи з умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, скориставшись тим, що ОСОБА_9 вийшла із будинку, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із жіночої сумочки, яка знаходилася у вищевказаному будинку, належні ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 200 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник.

05 грудня 2014 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_6 прийшов за адресою: АДРЕСА_2 у гості до своєї знайомої ОСОБА_9 . Потім, ОСОБА_6 , діючи з умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, скориставшись тим, що ОСОБА_9 вийшла із будинку, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із жіночої сумочки, яка знаходилася у вищевказаному будинку, належні ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 400 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник.

15 грудня 2014 року близько 08 години ОСОБА_6 прийшов у гості до своєї знайомої ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи в будинку, в ході раптово виниклого конфлікту на побутовому ґрунті, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та бажаючи діяти саме таким чином, реалізовуючи раптово виниклий намір, направлений на позбавлення життя ОСОБА_9 , ОСОБА_6 схопив з вішалки ганчар`яний ремінь з халату, після чого підійшов із-за спини ОСОБА_9 , і діючи умисно, накинувши його на шию ОСОБА_9 , затягнув ремінь лівою рукою, а правою рукою взяв ОСОБА_9 за шию та почав душити, закриваючи її рота, щоб не створити галасу. Втрачаючи свідомість та намагаючись звільнитись від удушення, ОСОБА_9 впала на коліна, а ОСОБА_6 в продовження своїх злочинних дій посилив тиск здавлення шиї, поки ОСОБА_9 не перестала подавати ознаки життя. Довівши до кінця свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_9 , ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник. Причиною смерті ОСОБА_9 є здавлення органів шиї, що супроводжувалося странгуляційною механічною асфіксією.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину свою в скоєному не визнав.

Щодо обвинувачення у вчиненні крадіжок пояснив, що дійсно приблизно 2-3 грудня 2014 року він приїжджав до ОСОБА_9 забрати металеву сітку, спілкувався з нею в будинку, але крадіжок її грошей не вчиняв, гроші у неї не позичав, її сумочки в будинку не бачив. 05.12.2014 року він знову приїжджав до ОСОБА_9 за металевою сіткою. Він спілкувався з ОСОБА_9 , вона надала йому сумку з консервацією, гроші із будинку він не викрадав.

Щодо звинувачення у вчиненні вбивства ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_6 свою вину також не визнав. Пояснив, що 15.12.2014 року приблизно в 07 годин 49 хвилин він вирішив поїхати до м.Харків, після чого викликав таксі, на якому поїхав на ринок в м.Чугуїв, а потім до знайомої в Кочеток, а потім на таксі він поїхав до м.Харків, де і знаходився. Приблизно в 13-14 годин йому зателефонувала ОСОБА_10 і запитала, чи не заїжджав він до ОСОБА_9 . Він повідомив, що не заїжджав. Вона повідомила, що ОСОБА_9 вбили. Приблизно в 18 годин того ж дня він повернувся із ОСОБА_11 до дому. 16.12.2014 року приблизно в 14 годин йому зателефонувала колишня дружина і повідомила, що його шукає міліція. Поспілкувавшись зі своєю сестрою, він вирішив йти до міліції. Приблизно в 17 годин він пішов до міліції і все розповів начальнику, а потім йому стали погрожувати, вважаючи що він вбив ОСОБА_9 . Потім працівники міліції застосовували до нього фізичне насилля і тому він підписав потрібні їм показання. Потім поїхали до нього до дому, де вилучили його черевики і поїхали з ними до райвідділу міліції, а потім знову повернулися до нього до дому в складі оперативної групи, де в будинку ОСОБА_6 віддав їм одяг, в якому він був одягнутий вчора, і працівники міліції забрали черевики, а його знову повезли до міліції. Там слідчий записав потрібні показання і його відвезли до ізолятора. ОСОБА_6 пояснив, що він звертався до органів прокуратури з заявою про застосування незаконних методів з метою отримання зізнавальних показань і відповідні відомості були внесені до ЄРДР, але кримінальне провадження неодноразово закривалось за відсутністю складу злочину і ці постанови слідчого він оскаржує.

Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його винуватість в скоєних злочинах підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

- Показаннями в суді потерпілої ОСОБА_12 про те, що зі слів її матері ОСОБА_9 їй відомо, що ОСОБА_6 02.12.2014 року і 05.12.2014 року приїжджав до неї, вони разом спілкувалися, на деякий час ОСОБА_6 залишався в будинку один, а коли він поїхав від ОСОБА_9 , то остання виявила нестачу грошей в сумочці: перший раз 200 грн., а другий раз 400 грн. Також потерпіла пояснила, що при огляді будинку після виявлення трупу ОСОБА_9 вона побачила відсутність грошей в «книжці», про яку не знали сторонні особи, але знав ОСОБА_6 , а тому потерпіла вважає, що крадіжки скоїв саме ОСОБА_6 .

Вказаними показаннями потерпілої підтверджуються обставини того, що ОСОБА_6 скоїв дві крадіжки грошей ОСОБА_9 за вказаними у даному вироку обставинами на суму 200 грн. і 400 грн.

- Показаннями в суді потерпілої ОСОБА_12 про те, що коли вона приїхала до будинку ОСОБА_9 , двері були відчинені, був запах газу, був перерізаний шланг колектора. ОСОБА_9 лежала на ліжку, на її обличчі було багато саден і синців, на лобі було засохле кров`ю волосся. Під вікном біля кухні було виявлено слід від кросівок. Раніше ОСОБА_6 перелазив через паркан і тому потерпіла запідозрила, що це був його слід. Також потерпіла виявила, що в будинку нічого не було перекинуто, все стояло на своїх місцях і було чисто. При огляді трупа експерт казав, що кров на обличчі була витерта, але на голові кров була витерта не до кінця.

Вказаними показаннями потерпілої підтверджується, що при прибутті на місце вчинення злочину нею виявлено інсценування смерті від нещасного випадку, для чого було пошкоджено газовий кран і витерто кров із обличчя ОСОБА_9 . Це дає підстави вважати, що за наявності вищевказаних обставин і відсутності безладу в будинку, на час настання смерті ОСОБА_9 в будинку перебувала не стороння їй особа.

-Показаннями в суді свідка ОСОБА_13 про те, що 05.12.2014 року її бабуся ОСОБА_9 дзвонила і повідомила, що ОСОБА_6 обікрав її. ОСОБА_9 не зверталася до поліції з приводу крадіжки грошей, так як сама хотіла про це поговорити із ОСОБА_6 . 15.12.2014 року ОСОБА_13 запитала у ОСОБА_6 , як він міг викрасти гроші у ОСОБА_9 , на що він зізнався, що викрав у неї гроші і обіцяв повернути.

Вказаними показаннями свідка підтверджуються обставини того, що саме ОСОБА_6 скоїв крадіжки грошей ОСОБА_9 , про що безпосередньо зізнався свідку ОСОБА_13 . Також показаннями свідка підтверджуються обставини того, чому ОСОБА_9 не зверталася до правоохоронних органів з приводу крадіжки грошей.

-Показаннями в суді свідка ОСОБА_13 про те, що після повідомлення про смерть бабусі вона приїхала і побачила на трупі ОСОБА_9 тілесні ушкодження. Після огляду будинку її батько знайшов книжку, в якій раніше зберігалися гроші, але грошей в ній не було. ОСОБА_6 знав, де лежала ця книжка і що до неї клали гроші. Також свідок бачила біля будинку великий слід від взуття. В будинку все було в порядку, слідів боротьби вона не бачила. Також вона бачила, що в газовому конвекторі було перерізано шланг.

Вказаними показаннями свідка підтверджується, що при прибутті на місце вчинення злочину нею виявлено інсценування смерті від нещасного випадку, для чого було пошкоджено газовий кран і витерто кров із обличчя ОСОБА_9 . Це дає підстави вважати, що за наявності вищевказаних обставин і відсутності безладу в будинку, на час настання смерті ОСОБА_9 в будинку перебувала не стороння їй особа.

-Показаннями в суді свідка ОСОБА_14 про те, що раніше він працював з ОСОБА_6 , познайомив його зі своєю сім`єю, ОСОБА_6 деякий час зустрічався з його дочкою ОСОБА_13 і був вхожий до будинку ОСОБА_9 . Після повідомлення про смерть ОСОБА_9 він приїхав і побачив що двері були відчинені, смерділо газом, був перерізаний і пошкоджений газовий кран. На обличчі ОСОБА_9 було видно гематоми. На вулиці біля льоху було видно чоловічий слід зі специфічним протектором. Раніше ОСОБА_6 часто перелазив через хвіртку, собака його знала, сторонні особи не могли зайти до двору. В будинку ОСОБА_14 знайшов книжку, де зберігалися гроші приблизно 5000 грн., але їх там не було. ОСОБА_6 знав про те, що в цій книжці зберігаються гроші.

Вказаними показаннями свідка підтверджується факт вчинення протиправних дій в будинку ОСОБА_9 не сторонніми особами та факт взаємовідносин його сім`ї та його тещі ОСОБА_9 з ОСОБА_6

-Показаннями в суді свідка ОСОБА_15 , яка виявила не замкнутою хвіртку у домоволодінні ОСОБА_9 , відчула у дворі і будинку запах газу, виявила ОСОБА_9 мертвою на ліжку. В кухні вона побачила чайник на газу, який википів.

Дані показання свідка підтверджують той факт, що до будинку ОСОБА_9 не було насильницького проникнення і після настання смерті ОСОБА_9 мало місце намагання інсценувати нещасний випадок.

-Показаннями в суді свідка ОСОБА_16 , який був понятим при огляді місця події, приймав участь в огляді, бачив труп бабусі, яка в халаті лежала на ліжку. Свідок особисто читав, а потім підписував протокол за результатами проведеного огляду. Зауважень до протоколу свідок не мав. Також протокол підписував і інший понятий.

-Показаннями в суді свідка ОСОБА_17 , який був понятим при огляді місця події, бачив труп ОСОБА_9 , слідчий в будинку звертав увагу на газовий шланг, у дворі під хатою звертав увагу на слід від взуття. Слідчий зачитував складений протокол і після цього свідок його підписав, зауваження до протоколу свідок не подавав.

Вказаними показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 підтверджуються обставини того, що при огляді місця події 15.12.2014 року були присутні поняті, які приймали участь у огляді, підписували протокол, складений за результатами огляду, при цьому не мали зауважень до складеного протоколу.

-Показаннями в суді свідка ОСОБА_18 , який був понятим при огляді місця події 16.12.2014 року і бачив як в присутності ще одного понятого було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами огляду було складено протокол, який підписано всіма учасниками без зауважень. Під час огляду місця події заяви та клопотання з боку ОСОБА_6 не висловлювались, було вилучено одяг і взуття ОСОБА_6 , які він надав особисто.

Вказаними показаннями свідка підтверджуються обставини того, що при огляді місця події 16.12.2014 року були присутні поняті, які приймали участь у огляді, підписували протокол, складений за результатами огляду, при цьому не мали зауважень до складеного протоколу. Також підтверджено факт вилучення одягу і взуття ОСОБА_6 .

Протоколом огляду місця події від 15.12.2014 року ( т.5 а.с.27-36), в ході якого слідчим в присутності понятих ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , потерпілої ОСОБА_12 , спеціалістів, з застосування фотозйомки, було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , описано труп ОСОБА_9 , місце розташування трупу, ушкодження газового шлангу та зафіксовано звичний порядок речей в будинку. Всі ці результати огляду зафіксовано у протоколі, який був підписаний учасниками огляду без будь-яких застережень або зауважень.

Вказаним протоколом підтверджуються обставини, за яких в кімнаті будинку було виявлено труп ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями, виявлено пошкоджений газовий шланг, підтверджується детальний опис трупа ОСОБА_9 . Результати, зафіксовані в протоколі, не протирічать показанням потерпілої і свідківОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про обстановку в будинку на час огляду та пошкодження газового шлангу.

-Протоколом огляду місця події від 16.12.2014 року ( т.5 а.с.38-43), в ході якого слідчим в присутності понятих було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 і зафіксовано результати огляду у відповідному протоколі, який був підписаний учасниками огляду без зауважень і доповнень. В ході огляду було виявлено, описано і вилучено належні ОСОБА_6 черевики, куртку, джемпер, штани джинсові, ремінь, в яких він був 15.12.2014 року, які він особисто видав. В протоколі ОСОБА_6 власноруч зазначив, що зауважень і доповнень по факту огляду його домоволодіння він не має, що речі він надав добровільно.

Вказаним документом підтверджується факт видачі ОСОБА_6 одягу і взуття, в якому він був одягнений і взутий 15.12.2014 року, а також факт відсутності заперечень ОСОБА_6 від огляду його домоволодіння.

-Лікарським свідоцтвом про смерть №446-Чт/14 від 16.12.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 від механічної асфіксії, удавлення шиї.

Вказаним документом підтверджується причина смерті ОСОБА_9 15.12.2014 року

-Протоколом опитування від 15.12.2014 року, нарядом №1204 «Харківгаз», актом про відключення абонента від 15.12.2014 року (т.5 а.с.93-95), відповідно до яких 15.12.2014 року працівниками газової служби було виявлено витік газу за адресою: АДРЕСА_2 , фізичний злам шланга з`єднання конвектора і крана.

-Висновком експерта №5 від 20.01.2015 року (т.5 а.с.150-152), відповідно до якого газовий рукав, вилучений з домоволодіння ОСОБА_9 15.12.2014 року, має пошкодження у вигляді розрізу шлангу клинковим об`єктом.

-Протоколом огляду від 05.02.2015 року (т.6 а.с.15-16) резинового газового шлангу, який постановою слідчого від 05.02.2015 року визнано речовим доказом (т.6 а.с.17).

Вказані документи і висновок експерта доводять факт стороннього втручання в систему газопостачання з ціллю витоку газу в будинку ОСОБА_9 задля інсценування нещасного випадку і знищення матеріальних слідів вчиненого злочину.

-Висновком експертизи трупа ОСОБА_9 № 446-Чт/14 від 02.02.2015 року (т.5 а.с.161-164), відповідно до якого у ОСОБА_9 були виявлені наступні тілесні ушкодження: синці та садна в області губ (3), садно в області підборіддя (1), садна у верхній треті шиї на передній поверхні (3), садна в області лівого кута нижньої щелепи (2), садно в лівій заушній області (1), садна в правій коло ушній області (2), садна на спинці носа (2), крововиливи у нижній треті правого грудинно-ключичного-сосцівидного м`язу і в м`якій тканині лівих рижків під`язичної кістки. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті здавлюючих (садна) і ковзаючих дій тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею (можливо пальці та нігті рук). Горизонтально-полосатий (6х1.5см) крововилив (у вигляді трикутних узорів) на передній поверхні шиї утворився від здавлюючої дії предмета із подовжуючою узорною травмуючою поверхнею шириною приблизно 1.5 см. Також були встановлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів (5 шт. неправильної округлої форми розмірами 1.5х1.4 см., розташовані неправильним колом) із внутрішньої поверхні м`яких покровів голови в правій лобно-теменній області, переломи 1-3 лівих ребер біля хребцевої та 4-5 по середньоключичній лінії. Дані ушкодження утворились в результаті ударних або тиснущих дій тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею. Вищевказані тілесні ушкодження виникли незадовго до настання смерті. Також є петехіальний крововилив в шкіру обличчя і невелико крапкові крововиливи у коньюктиву очей. Крім того, мають місце загально асфіксичні ознаки: набряк легень з очатами гострої альвеолярної емфіземи; венозне повнокров`я внутрішніх органів і переважно рідкий стан крові у великих сосудах. Таким чином, причиною смерті ОСОБА_9 є здавлення органів шиї, що супроводжувалося странгуляційною механічною асфіксією. За ступенем тяжкості вказані садна та синці кваліфікуються за критерієм тривалості розладу здоров`я як легкі тілесні ушкодження; переломи ребер середньої тяжкості тілесні ушкодження; механічна асфіксія (странгуляційна) тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпечності для життя.
В дослідній частині даного висновку також зазначено, що в 1 см. спереду від правого вушного ходу ОСОБА_9 маються дві горизонтальні лінійні садна з частинками крові, яка засохла, в просвіті.

Вказаним документом підтверджуються наявні у ОСОБА_9 тілесні ушкодження, механізм їх спричинення, а саме удушення подовженим предметом шириною біля 1.5 см., слід від якого відобразився на передній поверхні шиї, що на переконання суду свідчить саме про задушення потерпілої поясом від халата особою, яка була позаду неї. Крім того встановлено час виникнення тілесних ушкоджень, який не протирічить пред`явленому обвинуваченню в частині часу настання смерті ОСОБА_9 . Також висновком експерта підтверджено, що біля правого вуха ОСОБА_9 маються частинки крові, яка засохла, та ушкодження, які виникли в результаті давлячого та ковзаючого впливу тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею (можливо пальці і нігті рук), що також свідчить про супротив потерпілої.

-Висновком судово-цитологічної експертизи №20-Ц/15 від 28.01.2015 року (т.5 а.с.177-180), в ході якої було досліджено піднігтьовий вміст з пальців обох рук від трупа ОСОБА_9 і виявлено сліди крові, яка може походити як від самої ОСОБА_9 , так і від ОСОБА_6 за наявності в нього відкритої кровотечі.

Вказаним висновком підтверджується той факт, що ОСОБА_9 в ході її удушення намагалася зірвати зі своєї шиї пояс, який затягував нападник, перебуваючи позаду неї. В ході такого супротиву ОСОБА_9 сама собі подряпала передню поверхню шиї, оскільки у ОСОБА_6 подряпин на тілі експертами виявлено не було.

-Висновком судово-імунологічної експертизи №8-Ис/15 від 12.01.2015 року (т.5 а.с.198-199), відповідно до якого на джемпері, належному ОСОБА_6 , на задній поверхні манжети правого рукава виявлена пляма крові, походження якої від ОСОБА_9 виключити не можна. Не можна виключити і походження даної крові від самого ОСОБА_6 за наявності у нього тілесних ушкоджень, які супроводжувалися зовнішньою кровотечою на час зазначених подій.

-Протоколами огляду від 21.01.2015 року конвертів із зразками крові ОСОБА_9 і ОСОБА_6 (т.5 а.с.235-236,238-239), які постановами слідчого від 21.01.2015 року визнано речовими доказами (т.5 а.с.237,240).

- Висновком експерта №19/6-01/766 від 03.11.2016 року (т.3 а.с.231-240), згідно якого генетичні ознаки (ДНК-профіль) крові на джемпері ОСОБА_6 збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові ОСОБА_9 і не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові ОСОБА_6 .
Вказаними висновками підтверджується та обставина, що виявлена на правому рукаві джемперу пляма крові, належить саме потерпілій ОСОБА_9 . Суд доходить висновку про те, що вказана пляма утворилась під час удушення потерпілої особою, яка перебувала позаду ОСОБА_9 і стягувала шию поясом від халату. Крім цього, вказана обставина не протирічить висновкам, викладеним в експертизі трупу, про наявність у ОСОБА_9 саден та подряпин, які виникли в момент її вбивства, про виявлення засохшої крові за її правим вухом, і не протирічить показанням свідків про сліди затирання крові з обличчя потерпілої на час її виявлення.
-Протоколом огляду від 21.01.2015 року (т.5 а.с.229-230) джемперу, який було вилучено у ОСОБА_6 16.12.2014 року і визнано речовим доказом (т.5 а.с.231).

- Висновком судової експертизи з дослідження волокнистих матеріалів та виробів з них №4618 від 09 червня 2016 року ( т.3 а.с.135-141), згідно якого на предметах одягу ОСОБА_6 є поодинокі текстильні волокна-нашарування; серед сторонніх текстильних волокон-нашарувань, що вилучені з предметів одягу ОСОБА_6 (на джемпері), є поодинокі червоні бавовняні волокна, що мають спільну родову належність з відповідними волокнами футболки ОСОБА_9 .
Вказаним висновком підтверджується те, що на джемпері ОСОБА_6 є волокна із футболки ОСОБА_9 . Відповідно до протоколу огляду місця події від 15.12.2017 року (т.5 а.с.27-31), при виявленні трупу ОСОБА_9 серед іншого вона була вдягнена в футболку червоного кольору. Відповідні відомості містяться також в висновку експерта № 446-Чт/14 від 02.02.2015 року (т.5 а.с.161-164), в якому згідно дослідницької частини при поверхневому дослідженні 16.12.2014 року о 9 годині також зафіксовано наявність на трупі футболки червоного кольору. Таким чином, судом встановлено, що на джемпері, вилученому у ОСОБА_6 , виявлено волокна тієї самої червоної футболки, в яку потерпіла ОСОБА_9 була одягнена в момент настання смерті.

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.12.2014 року (т.6 а.с.60-63) за участю ОСОБА_6 , його захисника, понятих, в ході якого ОСОБА_6 в домоволодінні ОСОБА_9 дав пояснення та показав, як він 02.12.2014 року і 05.12.2014 року з сумочки ОСОБА_9 викрав 200 грн. і 400 грн. Будь-яких зауважень до протоколу від учасників слідчого експерименту не надійшло.

Згідно ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Таким чином, досліджені судом і зазначені в даному вироку показання, документи, висновки експертів є процесуальними джерелами доказів.

Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Аналізуючи досліджені судом докази, суд враховує, що належними є як докази, які прямо підтверджують існування чи відсутність обставин, так і непрямо це підтверджують. З огляду на це зазначені судом в даному вироку докази є належними.

Згідно ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Заява ОСОБА_6 про визнання протоколу огляду місця події від15.12.2014 року ( т.5 а.с.27-36) недопустимим доказом з підстави відсутності понятих при огляді задоволенню не підлягає, так як поняті ОСОБА_16 і ОСОБА_17 приймали участь при огляді, були ознайомлені з текстом протоколу огляду, підписували його, зауважень до протоколу не мали, без дозволу слідчого самовільно місце події не залишали, виконували вимоги слідчого. Той факт, що вони разом з іншими учасниками огляду час від часу переміщувалися по території домоволодіння, не свідчить про те, що вони не приймали участь при огляді, більш того в суді підтвердили зміст протоколу.
Заява захисника ОСОБА_6 про визнання протоколу огляду місця події від 16.12.2014 року (т.5 а.с.38-43) недопустимим доказом з мотивів того, що ОСОБА_6 не надавав добровільно згоду на огляд його домоволодіння, що огляд проводився за відсутності захисника, задоволенню не підлягає. При цьому суд враховує, що ОСОБА_6 16.12.2014 року не заперечував проти проведення огляду в належному йому домоволодінні, про що власноруч склав заяву (т.5 а.с.37), також вказану обставину зазначив за результатами проведеного огляду, що відповідає вимогам ч.1 ст.233 КПК України. Також суд враховує, що на той час ОСОБА_6 не був затриманою особою, заяв про участь адвоката при огляді його домоволодіння не надавав, та судом не встановлено обставин, які б заважали ОСОБА_6 скористатися правовою допомогою на той час. Відповідно до матеріалів, наданих прокурором, ОСОБА_6 затримано 17.12.2014 року о 03 годині 30 хвилин як особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, і тоді ж залучено захисника ( т.6 а.с.44). Факт затримання ОСОБА_6 саме 17.12.2014 року о 03 годині 30 хвилин підтверджується і ухвалою слідчого судді (т.6 а.с.54-55).

Посилання ОСОБА_6 на те, що протокол слідчого експерименту від 18.12.2014 року (т.6 а.с.60-63) є недопустимим доказом, так як відеозапис слідчого експерименту не має свого завершення, що піддає сумніву вказану слідчу дію, суд вважає безпідставним, оскільки протокол слідчого експерименту оформлений належним чином, містить в собі всю необхідну інформацію, опис подій, підписи учасників, а відсутність повного відеозапису не свідчить про недопустимість даного протоколу, так як відповідно до ст.240 КПК України проведення відеозапису під час слідчого експерименту не є обов`язковим.

Заява ОСОБА_6 про визнання недопустимим доказом зліпка сліду взуття, який було виявлено на подвір`ї загиблої ОСОБА_9 (т.5 а.с.226-228), підлягає задоволенню, так як кримінальне провадження не містить документальних відомостей щодо виявлення, огляду даного сліду, виготовлення зліпку даного сліду та його долучення до матеріалів кримінального провадження. Так, при огляді 15.12.2014 року місця події (т.5 а.с.27-36), в протоколі не зазначено про виявлення, огляд даного сліду, виготовлення зліпку даного сліду. Разом з тим, у висновку експерта (т.5 а.с.137-143) щодо тотожності даного сліду із черевиком ОСОБА_6 мається посилання саме на вилучення зліпку низу підошви взуття в ході проведення огляду місця події в домоволодінні ОСОБА_9 15.12.2014 року. В зв`язку з цим суд визнає недопустимим доказом висновок експерта (т.5 а.с.137-143).

Згідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 1 ст.93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

З огляду на викладене, рівність прав сторін кримінального провадження, що згідно ч.6 ст.22 КПК України суд зберігає об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, в судовому засіданні при розгляді даного кримінального провадження судом неодноразово роз`яснювалися сторонам кримінального провадження їх процесуальні права щодо дослідження доказів в судовому засіданні.

З урахуванням викладеного, що згідно ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, а не судом, у відповідності до порядку дослідження доказів, визначеного в судовому засіданні, судом і були досліджені докази, заявлені сторонами кримінального провадження.

Посилання ОСОБА_6 на те, що до нього на досудовому розслідуванні застосовувалося насилля з метою визнання ним своєї вини у вчиненні злочинів, не підтверджені належними і допустимими доказами сторони захисту. Ці посилання ОСОБА_6 в судовому засіданні звелися до констатації факту закриття кримінального провадження за відповідними обставинами та оскарженням в суді відповідної постанови слідчого. На час закінчення розгляду провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , стороною захисту не надано суду матеріалів, які б свідчили про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження за заявою ОСОБА_6 або направлення обвинувального акту до суду, а також наявності вироку.

Як вже зазначалося вище, обов`язок доказування і збирання доказів покладено на сторони кримінального провадження, а суд повинен створювати сторонам необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав. Суду не надходило клопотань про витребування результатів кримінального провадження за зверненням ОСОБА_6 . Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що досудове розслідування в кримінальному провадженні за його зверненням ще триває, оскільки він, не погоджуючись з рішеннями слідчого про закриття кримінального провадження, оскаржує їх в суді.

Суд оцінив докази сторін кримінального провадження за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження. При цьому суд керується законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Та обставина, що ОСОБА_6 02.12.2014 року і 05.12.2014 року відволікав ОСОБА_9 сторонніми розмовами, не підтверджена жодними достовірними доказами, а тому цю обставину суд із обвинувачення ОСОБА_6 виключає. Натомість, судом встановлено, що ОСОБА_6 вчиняв крадіжки перебуваючи у будинку в гостях у ОСОБА_9 , під час коли вона виходила з будинку.

Суд вірить показанням потерпілої ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які попереджалися судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, і суд не бачить у них підстав обмовляти ОСОБА_6 , їх показанням суд вірить.

Посилання ОСОБА_6 на те, що крадіжки грошей ОСОБА_9 він не вчиняв, спростовуються зазначеними вище показаннями потерпілої ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_13 в порядку ст.97 КПК України, які зі слів ОСОБА_9 знають про обставини скоєння крадіжки ОСОБА_6 . Крім того, про факт крадіжки грошей ОСОБА_13 знає також зі слів самого ОСОБА_6 . Також факт крадіжки грошей підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 18.12.2014 року за участю ОСОБА_6 , в ході якого ОСОБА_6 в домоволодінні ОСОБА_9 показав обставини вчинених крадіжок. Суд враховує і те, що в суді ОСОБА_6 не заперечував, що 02 і 05 грудня 2014 року він дійсно приїжджав до ОСОБА_9 і перебував у неї. Також суд враховує, що ОСОБА_9 факт викрадення у неї коштів виявляла після від`їзду ОСОБА_6 , про що повідомляла ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . Встановлено, що ОСОБА_6 багато разів був у будинку ОСОБА_9 , знав де розташовані які речі і не потребував для вчинення крадіжок значного часу для відшукання грошей. Відмова ОСОБА_6 у суді від зізнавальних показань про вчинення крадіжок є реалізацією його права на захист, передбаченого КПК України.

Обстановка, в якій було виявлено труп ОСОБА_9 , наявність на трупі тілесних ушкоджень, визначена експертом причина смерті ОСОБА_9 в своїй сукупності свідчать про факт вчинення саме умисного вбивства ОСОБА_9 .

Показання ОСОБА_6 про те, що умисне вбивство ОСОБА_9 за обставин, зазначених в даному вироку, він не вчиняв, спростовуються аналізом зазначених вище доказів, які в своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчать про те, що вина ОСОБА_6 в скоєному є доказаною.
Суд враховує, що згідно показань потерпілої і свідків ОСОБА_6 був вхожий до будинку і знав про місцезнаходження речей в будинку. Згідно протоколу огляду місця події і показань свідків, після вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 речі в будинку залишалися на своїх місцях незважаючи на значну кількість тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_9 .

Суд враховує, що як зазначено в висновку судово-цитологічної експертизи від 28.01.2015 року, під нігтями пальців обох рук трупа ОСОБА_9 виявлено сліди крові, яка може походити як від самої ОСОБА_9 , так і від ОСОБА_6 за наявності в нього відкритої кровотечі. Зважаючи на те, що надані сторонами кримінального провадження докази не свідчать про будь-яку відкриту кровотечу у ОСОБА_6 , що згідно висновку експерта від 24.12.2014 року (т.5 а.с.156) у ОСОБА_6 були відсутні будь-які тілесні ушкодження, суд прийшов до висновку, що під нігтями пальців обох рук трупа ОСОБА_9 виявлено сліди крові, яка може походити від ОСОБА_9 в результаті її намагання вирватися від нападника.

Також суд враховує, що згідно висновку судово-імунологічної експертизи від 12.01.2015 року, на джемпері ОСОБА_6 , в якому він був одягнений 15.12.2014 року, виявлена кров, яка належить саме ОСОБА_9 . Згідно висновку судової експертизи з дослідження волокнистих матеріалів та виробів від 09 червня 2016 року, на тому ж джемпері ОСОБА_6 є волокна із футболки ОСОБА_9 . Відповідно до висновку експерта №19/6-01/766 від 03.11.2016 року, генетичні ознаки (ДНК-профіль) крові на джемпері ОСОБА_6 збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові ОСОБА_9 і не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові ОСОБА_6 . Таким чином, на джемпері ОСОБА_6 , в якому він був одягнений 15.12.2014 року, коли була вбита ОСОБА_9 , і який він видав добровільно (т.5 а.с.41), виявлено кров, яка належала ОСОБА_9 , і виявлено волокна із футболки ОСОБА_9 . В судовому засіданні ОСОБА_6 не зміг обґрунтовано пояснити, як кров ОСОБА_9 і волокна з її футболки виявилися на його джемпері.

3 урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєному доведена повністю і його дії підлягають кваліфікації за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.115 КК України, як:

-таємне викрадення чужого майна (крадіжка);
-таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;
-вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині;
При призначенні міри покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який позитивно характеризується, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину у неповнолітньому віці, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має малолітнього сина, 2005 року народження. Відповідно висновку судово психіатричного експерта №35 від 19.01.2015 року (т.5 а.с.169-171) ОСОБА_6 ознак психозу, слабоумства та інших психічних розладів не виявляє, за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється, перебував поза тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Обставин, які обтяжують або пом`якшують покарання ОСОБА_6 , не має.

Зважаючи на викладене, вимоги ст.65 КК України, суд вважає, що з урахуванням особи ОСОБА_6 , його віку, соціальної адаптованості, відсутності судимостей та обтяжуючих його покарання обставин, для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 до обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню. Вимога щодо стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню в частині стягнення 600 грн., які були викрадені ОСОБА_6 у ОСОБА_9 і не повернуті їй. Вимога ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_6 інших 5400 грн., які на думку позивача були викрадені у ОСОБА_9 , задоволенню не підлягає, так як даним обвинувальним актом ОСОБА_6 не обвинувачувався в викраденні інших коштів ОСОБА_9 і факт такої крадіжки не встановлений. Вимога ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 300000 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі, так як саме ОСОБА_6 винен у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_9 , внаслідок чого ОСОБА_12 втратила найближчу людину, яку вона любила та цінувала. Відповідно до ст.23 ЦК України спричинена ОСОБА_12 моральна шкода полягає у душевних стражданнях, пов`язаних з тим, що вона постійно відчуває пригніченість та розпач через неможливість повернення мами, тривалий час перебуває у стані психологічного дискомфорту, нервує через бажання ОСОБА_6 уникнути покарання. При визначенні розміру грошового відшкодування у відповідності до ст.23 ЦК України суд враховує характер вчиненого ОСОБА_6 правопорушення, глибину страждань ОСОБА_12 , а також вимоги розумності і справедливості.

Речові докази:
- пакет із гіпсовим зліпком; пакет з джемпером; конверти і пакети із зразками крові; пакет з резиновим шлангом довжиною 810 мм., слід знищити; - пакет з джинсами чоловічими; пакет із курткою; пакет із кросівками; мобільний телефон «Donod», модель D908, чорного кольору, слід повернути ОСОБА_6 ; - пакет з жіночою сумкою; пакет із жіночим халатом; пакет з футболкою, жилеткою, халатом, слід повернути ОСОБА_12 ; -паперовий конверт з диском, - слід зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Витрати на проведення експертиз в сумі 12560 грн. 64 коп. суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави у відповідності до вимог ст.124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі;

-за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі;

-за ч.1 ст.115 КК України 9 років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 9 (дев`яти ) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 17.12.2014 року, коли він був затриманий згідно протоколу затримання.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 17.12.2014 року до дня набрання вироком законної сили у відповідності до ч.5 ст.72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 600 грн. у відшкодування майнової шкоди, та 300000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави судовий збір в розмірі 1409 грн.60 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення експертиз 12560 грн. 64 коп.

Речові докази:
- пакет із гіпсовим зліпком; пакет з джемпером; конверти і пакети із зразками крові; пакет з резиновим шлангом довжиною 810 мм., - знищити;
- пакет з джинсами чоловічими; пакет із курткою; пакет із кросівками; мобільний телефон «Donod», модель D908, - повернути ОСОБА_6 ;
- пакет з жіночою сумкою; пакет із жіночим халатом; пакет з футболкою, жилеткою, халатом, - повернути ОСОБА_12 ;
-паперовий конверт з диском, - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому негайно після його проголошення.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк, але з часу отримання ним копії вироку суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3 .

Суддя ОСОБА_2