УХВАЛА 521/15545/17 1-в/521/272/18

18 червня 2018 року м. Одеса
Малиновським районним судом м. Одеси у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника ДУ «ПВК №51» ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції (дистанційного судового засідання) в залі суду м. Одеси клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньо-технічною освітою, раніше судимого, засудженого:

-26.06.2014 року за вироком Приморського районного суду м. Одеси за ст. 15, 185 ч.1, 71 КК України, до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»

В С Т А Н О В И В :

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
В судовому засідання засуджений підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор та представник ДУ «ПВК №51» заперечували проти застосування амністії відносно засудженого ОСОБА_5 посилаючись на п. «в» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» так як засуджений не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016», згідно ст. ст. 4 вищевказаного закону.
Вивчивши надані матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 виходячи з наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 засуджений 26.06.2014 року за вироком Приморського районного суду м. Одеси за ст. 15, 185 ч.1, 71 КК України, до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

ОСОБА_5 раніше судимий:
-29.01.2009 року Приморським районним судом м. Одеси за ст. 309 ч.1, 75, 104 КК України, до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
-17.04.2013 року Кілійським районним судом Одеської області за ст. 199 ч.2, 75, 76 КК України, до 5 року позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до п. «в» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не може бути застосована до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Таким чином, суд вважає, що до ОСОБА_5 не може бути застосована амністія, так як він до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинив умисний тяжкий злочин.
Крім того, згідно ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, підлягають особи, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 10 років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

До жодної категорії осіб, зазначених у ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 не відноситься. Тобто, засуджений ОСОБА_5 не підпадає під дію ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Керуючись ст.86 КК України, ст. 539 КПК України, п. «в» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відмовити.
Копію ухвали направити засудженому та до Державної установи «Південна виправна колонія №51».

Апеляційна скарга, на ухвалу, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1