УХВАЛА
19 вересня 2018 року

м. Київ

провадження № 13-55зк18
Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянула заяву ОСОБА_15 про перегляд вироку Соснівського районного суду м. Черкас від 27 січня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 22 квітня 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2014 року з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм кримінального закону щодо подібних суспільно небезпечних діянь, що потягло ухвалення різних судових рішень, і

в с т а н о в и л а:
Вироком Соснівського районного суду м. Черкас від 27 січня 2014 року, залишеним без змін апеляційним судом, ОСОБА_15 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 368 Кримінального кодексу України (далі КК), та призначено покарання із застосуванням статті 69 цього Кодексу у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з роботою у правоохоронних органах, на строк 2 роки з конфіскацією всього майна. На підставі статті 54 КК ОСОБА_15 позбавлено спеціального звання підполковника міліції.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 20 листопада 2014 року судові рішення залишив без зміни, а касаційні скарги заступника прокурора Черкаської області та засудженого ОСОБА_15 без задоволення.
13 вересня 2018 року (за вх. №460/0/257 -18 від 18 вересня 2018 року) засуджений ОСОБА_15 , не погоджуючись з прийнятими відносно нього судовими рішеннями, надіслав на адресу Великої Палати Верховного Суду заяву про їх перегляд у порядку пункту 1 частини 1 статті 400-12 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року.
В обґрунтування поданої заяви, засуджений посилається на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 28 березня 2016 року у кримінальній справі№ 1622/16159/2012, залишений без зміни судами апеляційної та касаційної інстанцій, яким особу за аналогічних, на думку заявника, обставин виправдано за недоведеністю вини у вчиненні злочину.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі Закон № 2147-VIII) та розпочав роботу Верховний Суд.
Виходячи зі змісту пункту 11 параграфа 3 розділу 4 «Перехідні положення» Закону № 2147-VIII, заяви, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цим Законом, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цим Законом.

Законом № 2147-VIII також внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), відповідно до яких Велика Палата Верховного Суду не наділена повноваженнями щодо перегляду судових рішень з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм кримінального закону щодо подібних суспільно небезпечних діянь, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень. Підстави для розгляду кримінального провадження Великою Палатою Верховного Суду визначені статтею 434-1 та главою 34 КПК України.

Однак, при подачі заяви ОСОБА_15 не враховано вищезазначених положень процесуального закону.

Зважаючи на те, що оспорювані судові рішення з викладених заявником підстав не можуть бути предметом перегляду Великої Палати Верховного Суду, у відкритті провадження за заявою ОСОБА_15 має бути відмовлено.

Керуючись главою 34 КПК, Велика Палата Верховного Суду
у х в а л и л а:
Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_15 про перегляд вироку Соснівського районного суду м. Черкас від 27 січня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 22 квітня 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2014 року з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм кримінального закону щодо подібних суспільно небезпечних діянь, що потягло ухвалення різних судових рішень.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідачОСОБА_1
Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_8
ОСОБА_3 ОСОБА_9
ОСОБА_4 ОСОБА_10
ОСОБА_6 ОСОБА_11
ОСОБА_5 ОСОБА_12
ОСОБА_7 ОСОБА_13
ОСОБА_14