Справа № 645/2897/18
Провадження № 1-кп/645/503/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2018 року м. Харків
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, студента Державного навчального закладу «Регіональний механіко технологічний центр професійної освіти Харківської області» не одруженого, не судимого, який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.1 КК України,
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує, як і вартість викраденого майна. З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченого, а також цивільного позову. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Вину обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Згідно досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , орган пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_6 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, прийшов до висновку, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк, та не становить високої небезпеки для суспільства. ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства низький.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не засуджений, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, є студентом .
Призначаючи ОСОБА_6 у покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, який, за змістом ст. 12 КК України, є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, його наслідки, обставину, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у межах санкції інкримінованої статті у виді призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статті, яка передбачає відповідальність за вчинене, із звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України, оскільки його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції від суспільства.
Окрім того,у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а також додатково обов`язок, необхідний і достатній для його виправлення, передбачений п.2 ч.2 ст. 76 КК України
Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні . Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані ними доказами з точки зору належності і допустимості, та розглянувши сам спір у кримінальному провадженні, на підставі ч. 5 ст. 128 КПК України, за правилами, встановленими цим Кодексом та в частині процесуальних відносин, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, які цим Кодексом не врегульовані, застосувавши норми Цивільного процесуального кодексу України в частині, що не суперечать засадам кримінального судочинства; вважає за необхідне зазначити про таке.
Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа-; Якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного: права (реальні збитки) (и. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).
Суд враховує, що згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України при розгляді справи N 6- 183цс14 від 03.12.2014 року, законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Так, в даному випадку предметом доказування є сума матеріальної шкоди, даний факт відноситься до предмету доказування по цивільному позову та підлягає детальному аналізу судом.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК України .
У справі наявні процесуальні витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 828 від 22.05.2018 року у розмірі 1144 грн. 00 коп.,за проведення судово-автотехнічної експертизи №204 від 15.05.2018 року у сумі 429 гривень, які у відповідності до ч. 2 ст, 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
У зв`язку зі звільненням засудженого ОСОБА_6 з випробуванням покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи,
Також додатково покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язок, передбачений п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
грн. (сімнадцять тисяч сімсот вісімдесят сім гривень) у якості відшкодування заподіяної матеіральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі держави в особі
НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області процесуальні витрати, пов`язані з
проведенням судово-дактилоскопічної експертизи №828 від 22.05.2018 року у розмірі 1144
грн. 00 коп. (тисяча сто сорок чотири гривні).
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово - автотехнічної експертизи №204 від 15.05.2018 року у сумі 429 гривень (чотириста двадцять дев`ять гривень).
Речовий доказ оптичний диск з матеріалами відеозапису подій, які мали місце 13 квітня 2018 року за адресою: м.Харків, вул. Валентіновська, 64Д, наданий АГК «Комунальник», який знаходиться на відповідальному зберіганні в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити зберігати у матералах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя