Справа № 755/9774/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" липня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва угоду про примирення, укладену між представником потерпілого ТОВ «Бершка Україна» - ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0005298 від 31 травня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою незакінченою освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2018 року близько 14 години 10 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні магазину «Бершка», що розташований за адресою: м.Київ, пр. Г.Ватутіна, 2-Т, взяла джинсові шорти та інший одяг, щоб в подальшому в примірочній кімнаті магазину його приміряти. Знаходячись в примірочній, ОСОБА_5 помітила, що у джинсових шортах артикул № 3259/969/428/38, вартістю 370 грн. відпала антикрадійна (магнітна) кліпса, і в неї виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) ОСОБА_5 , впевнившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, сховала джинсові шорти до себе в жіночу сумку чорного кольору, яка була в неї з собою, та вийшла за межі магазину «Бершка». В подальшому була затримана на виході даного магазину охоронцем.

Так, ОСОБА_5 виконавши всі необхідні дії для доведення злочину до кінця, але не закінчила його з причин, які не залежали від її волі, тобто ОСОБА_5 була затримана охоронцем магазину «Бершка» при виході з магазину біля рамки сигналізації, при цьому чітко усвідомлюючи, що майно їй не належить. Таким чином, ОСОБА_5 здійснила закінчений замах на викрадення чужого майна.

Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 і ч.1 ст.185 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто вчинила всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак свій злочинний умисел до кінця довести не змогла з причин, що не залежали від її волі.

27 червня 2018 року у даному кримінальному провадженні за № 0005298 між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 в порядку, передбаченому положеннями ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно з даною угодою представник потерпілого ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_5 за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій відповідно до вимог ст.471 КПК України, виклали формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 15 і ч.1 ст.185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір майнової шкоди, яку ОСОБА_5 добровільно відшкодувала у повному обсязі, при цьому обвинувачена ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та правову кваліфікацію її дій за ч. 2 ст. 15 і ч.1 ст.185 КК України.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинення нею кримінального правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 15 і ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені потерпілій та обвинуваченій.

Розглядаючи, в порядку встановленому п.1 ч.3 ст.314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення між представником потерпілого та підозрюваною дотримані вимоги і правила кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання та інші, передбачені угодою заходи.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним та підозрюваною ОСОБА_5 та призначити останній узгоджену ними міру покарання, при цьому підтвердив, що ТОВ «Бершка Україна» повністю відшкодовано ОСОБА_5 матеріальну шкоду, повернуто шорти вартістю 370 грн., та що йому роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення угоди та обмеження йому права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні також просила суд вказану угоду, укладену між нею та представником потерпілого ОСОБА_4 затвердити і призначити їй узгоджену в угоді міру покарання, при цьому обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2 і ч.1 ст.185 КК України, в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, зазначила, що вона добровільно відшкодувала ТОВ «Бершка Україна» матеріальну шкоду, повернула шорти вартістю 370 грн.

Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 і ч.1 ст.185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою, відповідно до вимог ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з представником потерпілого угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені в п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України. Крім того, представник потерпілого ОСОБА_4 в свою чергу цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст.65 КК України.

На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про примирення, укладеної між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто вчинила всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак свій злочинний умисел до кінця довести не змогла з причин, що не залежали від її волі, а тому її дії підлягають кваліфікації ч. 2 ст. 15 і ч.1 ст.185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. 66 КПК України, є щире каяття обвинуваченої та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. 67 КПК України, не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Речові докази у справі: джинсові шорти, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_4 , залишити у володінні ТОВ «Бершка Україна»; магнітну кліпсу, яка знаходиться на зберіганні Дніпровського УП знищити.

Керуючись вимогами ст.ст.122, ч. 1 ст. 314 , ст.ст. 373, 374, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 27 червня 2018 року у кримінальному провадженні за №1-кп/755/498/17, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0005298 від 31 травня 2018 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та підозрюваною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй за цей злочин, узгоджене сторонами угоди про примирення від 27 червня 2018 року, покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в доход держави.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, щодо ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Речові докази у справі: джинсові шорти, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_4 залишити у володінні ТОВ «Бершка Україна»; магнітну кліпсу, яка знаходиться на зберіганні Дніпровського УП знищити.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити ОСОБА_5 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: