Справа № 567/725/15-к .
У Х В А Л А

30.07.2018 м. Острог

Слідчий суддя

Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю

представника скаржника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

слідчого СВ Острозького ВП ГУНП ОСОБА_5

розглянувши скаргу представника власника (володільця) тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна

встановив:

23.07.2018 року представник власника (володільця) тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до Острозького районного суду Рівненської області зі скаргою на бездіяльність слідчого Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000101.
В обґрунтування скарги зазначає, що в провадженні СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000101 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.292 КК України.

Посилається на те, що ОСОБА_6 на праві приватної власності належить автомобіль марки "Камаз 5320" реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1991 року випуску, який вона придбала влітку 2014 року на авторинку м.Суми з метою обробітку та поливу сільгоспкультур, які вирощувала на власній віддаленій від її місця проживання земельній ділянці.

Восени, на прохання знайомого її сина, ОСОБА_6 надала у користування йому даний автомобіль на орієнтовний період близько півроку. Влітку 2015 року ОСОБА_6 дізналася, що її автомобіль був виявлений та вилучений працівниками міліції на території Рівненської області.

З метою з`ясування обставин та підстав вилучення належного їй автомобіля, ОСОБА_6 зверталась у 2015 році в телефонному режимі в управління МВС України в Рівненській області, де їй пояснили, що автомобіль вилучений та утримується в Острозькому МВ УМВС до вирішення справи по суті. Окрім того, їй пояснили, що автомобіль на даний час необхідний для проведення ряду слідчих дій по кримінальному провадженню та буде негайно повернутий після їх проведення.

Станом на даний час, автомобіль марки "Камаз 5320" реєстраційний номер НОМЕР_1 законному власнику не повернутий, чим порушуються конституційні права власника.

Посилається на те, що на даний час арешт на належний ОСОБА_6 автомобіль не накладений, утримання автомобіля вважає незаконним та таким, що позбавляє її можливості користуватись автомобілем, що свідчить про порушення її прав.

Враховуючи наведені обставини та вказуючи на те, що працівниками поліції не було дотримано передбачених законом вимог щодо порядку вилучення та утримання належного ОСОБА_6 майна, просить суд зобов`язати слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, яким проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, негайно повернути власнику ОСОБА_6 (або уповноваженому представнику адвокату ОСОБА_3 ) тимчасово вилучене майно транспортний засіб марки "Камаз 5320", загальний вантажний бортовий-С, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1991 року випуску.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу з підстав викладених в ній, просив її задоволити. Пояснив, що вказаний автомобіль марки "Камаз 5320", загальний вантажний бортовий-С, д.н.з. НОМЕР_1 , 1991 року випуску, із встановленою на кузові металевою бочкою, ОСОБА_6 придбала влітку 2014 року на авторинку м.Суми з метою обробітку та поливу сільгоспкультур, які вирощувала на власній віддаленій від її місця проживання земельній ділянці. 04.07.2014 ОСОБА_6 надала довіреність на ім`я свого сина ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , згідно якої надала їм право розпоряджатись належним їй автомобілем "Камаз 5320". Вказав, що в подальшому, син скаржниці ОСОБА_7 , надав даний автомобіль у користування своєму знайомому на орієнтовний період близько півроку із наданням свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. При цьому, офіційна купівля-продаж даного автомобіля та його перереєстрація на інших осіб, ні власником автомобіля ОСОБА_6 , ні ОСОБА_7 не здійснювалась. Зазначає, що вилучений автомобіль на даний час належить на праві власності ОСОБА_6 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Посилається на те, що станом на даний час всі необхідні слідчі дії з автомобілем проведені, на вказаний автомобіль арешт не накладено, однак вилучений автомобіль марки "Камаз 5320" реєстраційний номер НОМЕР_1 законному власнику не повернутий, чим порушуються конституційні права власника, та просить задоволити скаргу в повному обсязі.

Слідчий СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив. Пояснив, що в провадженні СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000101 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.292 КК України. Зазначив, що автомобіль "Камаз-5320" реєстраційний номер НОМЕР_1 14.03.2015 був вилучений працівниками поліції в ході огляду місця події, а тому вважає, що даний автомобіль перебуває у володінні Острозького ВП ГУНП в Рівненській області на законних підставах. Вказує, що даний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та вважає, що зазначений транспортний засіб не може бути повернутий власнику. Підтвердив, що на даний час арешт на вилучений автомобіль не накладено.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив та вважає скаргу безпідставною, оскільки зазначений транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Вказує, що зазначений транспортний засіб був вилучений в ході огляду місця події, станом на момент проведення огляду та визнання зазначеного транспортного засобу речовим доказом у кримінальному провадженні, про підозру у кримінальному провадженні нікому не повідомлено, зазначене майно вилучалося не в підозрюваного, а в ході огляду місця події, тому вважає що зазначений транспортний засіб не є тимчасово вилученим майном, а тому підстав для його повернення не має.

Заслухавши пояснення представника скаржника, думку слідчого та прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до висновку що, скарга є обґрунтованою та підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.
Судом встановлено, що слідчим відділом Острозького ВП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000101 від 15.03.2015 за фактом пошкодження об`єктів магістральних нафтопродуктопроводів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.292 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході проведення огляду місця події 14.03.2015р. при огляді ділянки поля, що розташована неподалік с.Черняхів Острозького району Рівненської області, виявлено несанкціоновану врізку в нафтопровід.

Згідно протоколу огляду від 14.03.2015, вбачається, що при огляді прилеглої території на відстані 250 м. від місця врізки нафтопроводу "Дружба", було виявлено та вилучено вантажний автомобіль марки "Камаз-5320" (№ шасі НОМЕР_3 ), на якому наявна металева бочка об`ємом близько 17 м3, наповнена рідиною схожою на нафту.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частиною другою ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно положень ст. 104 КПК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.

Протокол складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце, час проведення та назву процесуальної дії; особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада); всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання); інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання; описової частини, яка повинна містити відомості про: послідовність дій; отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи; заключної частини, яка повинна містити відомості про: вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації; спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу; зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії.

Зі змісту клопотання та протоколу огляду від 14.03.2015р. вбачається, що 14.03.2015 року, було проведено огляд місця події в ході якого було вилучено автомобіль "Камаз-5320" реєстраційний номер НОМЕР_1 (№ шасі НОМЕР_3 ).

Отже, згідно положень ст. 237 КПК України вилучений в ході огляду автомобіль марки "Камаз-5320" реєстраційний номер НОМЕР_1 , вважається тимчасово вилученим майном, а тому при вирішенні подальшої долі вказаного майна, слідчим мали застосовуватись положення ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Таким чином, у даному кримінальному провадженні, органу досудового розслідування необхідно було у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України у встановлений законом строк звернутись з клопотанням про накладення на нього арешту або вжити всіх передбачених законом заходів щодо повернення тимчасово вилученого майна законному власнику/володільцю.

Всупереч вказаним вимогам, слідчий та прокурор не звернулися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на зазначене тимчасово вилучене майно в межах встановленого законом строку та на даний час арешт на вказаний автомобіль не накладено, що тягне за собою порушення прав і законних інтересів володільця майна.

Постановою слідчого від 02.12.2015 року вилучений автомобіль "Камаз-5320" реєстраційний номер НОМЕР_1 , з наявною на ньому ємністю, наповненою нафтою, шланг "Semperito" SM 40, сліди пальців рук, мікрооб`єкти з салону автомобіля та зразки рідини з автомобіля та з шлангу, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000101.

Згідно ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Отже, для належного збереження речових доказів існує інститут арешту тимчасово вилученого майна, який у повній мірі забезпечить законність перебування транспортного засобу у володінні органу досудового розслідування.
Суд вважає безпідставним посилання прокурора про те, що вказаний автомобіль не вважається тимчасово вилученим майном, оскільки воно не ґрунтується на положеннях ч.2 ст.168 КПК України якою передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися, зокрема, під час огляду та ч.7 ст.237 КПК України, згідно якої вилучені під час огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном, та його вилучення було зафіксовано у відповідності до ст.104 КПК України у протоколі огляду.

Невиконання процесуального обов`язку щодо негайного повернення майна особі зумовлює існування процесуального механізму щодо оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, визначеного в п.1 ч.1 ст.303 КПК.

Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, володільцем тимчасово вилученого майна на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Окрім того, відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58). Згідно рішень Європейського Суду з прав людини у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року, вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73). Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50).
Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є законним володільцем вилученого майна, оскільки протилежних доказів суду не надано та зазначене підтверджується свідоцтвом НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу, наданим скаржником, оригінал якого було оглянуто в судовому засіданні, та довідкою Центру надання послуг пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м.Острог, Острозького, Гощанського та Корецького районів (на правах відділення) №258, згідно якого вбачається що згідно електронних баз НАІС, РІІС ДАІ та НБ даних "автомобіль" ОСОБА_6 є власником автомобіля "Камаз 5320" р.н. НОМЕР_1 .

Згідно протоколу огляду від 14.05.2018 вбачається, що вилучений автомобіль було переміщено для подальшого зберігання на територію ДП "Острозьке лісове господарство" в с.Оженин Острозького району. В ході огляду автомобіля, з нього було демонтовано бочку із масляною рідиною чорного кольору.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на даний час всі необхідні слідчі дії з вилученим автомобілем проведені, на вказаний автомобіль арешт не накладено, даний транспортний засіб не є власністю підозрюваного у даному кримінальному провадженні та слідчим не обґрунтовано необхідність проведення інших слідчих дій із вказаним автомобілем.
З огляду на викладене, права володільця майна є порушеними і підлягають судовому захисту.

Одночасно прокурор посилається, на те що вилучений автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, що на його думку, підтверджує законність його залишення у володінні органів досудового розслідування та відсутності підстав для його повернення.

Однак суд не погоджується з такою позицією, оскільки зазначені докази були одержані під час огляду місця події, таким чином, правомірність володіння органами досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів, має підтверджуватись в порядку, визначеному статтями 160 - 166, 170 - 174 КПК, оскільки відповідно до ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 174 цього Кодексу.

Одночасно суд враховує, що бездіяльність з неповернення майна відноситься до категорії триваючих.
Частина 5 ст. 171 КПК України встановлює обов`язок слідчого, прокурора подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна та за умови не виконання такого обов`язку у зазначених суб`єктів виникає інший обов`язок - негайно повернути особі вилучене майно, строк виконання якого не обмежуються в часі, а отже, моментом завершення виконання такого обов`язку є винятково його виконання.
З огляду на це, суд вважає, що пропуску строку звернення зі скаргою немає, оскільки така бездіяльність має лише початковий момент, однак не має кінцевого строку.
Одночасно судом враховується і те, що згідно постанови прокурора від 20.07.2018 про відмову в задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, вбачається що представник скаржника звернувся до прокурора з зазначеним клопотанням 18.07.2018, тому строк звернення зі скаргою ним не пропущено.
Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що скарга представника ОСОБА_6 в частині оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає, що для повного відновлення прав скаржника, слідчих СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області слід зобов`язати повернути автомобіль марки "Камаз 5320", реєстраційний номер НОМЕР_1 законному володільцю.

Вирішуючи скаргу в частині зобов`язання прокурора повернути вилучений транспортний засіб законному володільцю, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним.

З постанови прокурора від 20.07.2018, вбачається, що прокурором відмовлено в задоволенні клопотання представника власника (володільця) транспортного засобу ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні.

Окрім того, зазначений транспортний засіб було вилучено в ході проведення слідчої дії слідчим та його повернення є виключно повноваженнями слідчого, а тому підстав для задоволення скарги в частині зобов`язання прокурора повернути власнику тимчасово вилучене майно не має.

При вирішенні скарги в частині повернення тимчасово вилученого майна представнику скаржника адвокату ОСОБА_3 , суд враховує положення ч.1 ст.169 КПК України, якою визначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі у якої воно було вилучено, та окрім того, зазначене право представника на отримання транспортного засобу передбачено нормами ЦК України, як представника згідно довіреності, яка посвідчується нотаріально, та приходить до висновку, що підстав для задоволення скарги в цій частині немає.

Керуючись ст. ст. 2, 167, 171, 303, 307 КПК України

ухвалив:

зобов`язати слідчих СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , якими здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000101, негайно повернути власнику ОСОБА_6 тимчасово вилучене майно транспортний засіб марки "Камаз 5320", загальний вантажний бортовий-С, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1991 року випуску.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1