СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1766/18
Провадження № 1-кп/306/179/18
Рядок статзвіту № 2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2018 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області
у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Свалява кримінальне провадження № 0000391 від 25.07.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Дарбент республіка Дагестан, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В :

24 липня 2018 року близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на території дворогосподарства за адресою Сусково, № 121-А Свалявського району, в якому проживає його брат ОСОБА_4 , на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сварку з потерпілим - його братом ОСОБА_4 , в ході якої діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, маючи на меті умисно спричинити тілесні ушкодження, наніс йому, дерев`яною палицею, яку тримав у руці, декілька ударів в область голови, обличчя та грудної клітки, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді саден голови, синців лівої навколоочної ділянки голови, грудної клітки та садна носа зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.125 КК України.
Копію обвинувального акта підозрюваний ОСОБА_5 отримав 17 серпня 2018 року, від захисту інтересів адвокатом на досудовому розслідуванні та в суді -відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованому йому злочині визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, розуміючи суть і зміст обвинувачення, та в суді відмовився від дачі показань, щодо міри покарання не висловився.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні дав показання про те, що вони з обвинуваченим є рідними братами, до того часу конфліктів не було, а лише в той день, в кінці липня (24.07.2018), між ними виник конфлікт з приводу грошей, та після обіду обвинувачений ОСОБА_6 прийшов до подвір`я за місцем проживання потерпілого в АДРЕСА_2 , при цьому мав в руках дерев`яну палицю, якою наніс йому декілька ударів в голову, потім, поваливши його на землю спричинив ще декілька ударів. Щодо призначення останньому виду та міри покарання - підтримав думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу.
З висновку судово-медичного експерта Свалявського районного відділення СМЕ від 31.07.2018 року за № 37 встановлено, що виявлені у потерпілого ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді саден голови, синців лівої навколоочної ділянки голови, грудної клітки та садна носа зліва, виникли від дії тупих, твердих предметів продовгуватої форми, якими могла бути дерев`яна палиця по механізму удар, тертя та за своїм характером могли виникнути при обставинах, в час події, вказаних потерпілим - 24.07.2018 року. Враховуючи характер та локалізацію таких тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 , встановлено, що в момент їх спричинення, потерпілий міг знаходитись як у вертикальному так і можливо у горизонтальному або близькому до них положенні та він не міг завдати собі їх з висоти падіння власного росту, і, такі тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, як такі, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а учасники судового провадження не заперечили щодо встановлених фактичних обставин, тому суд, на підставі ч. 3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту обставин справи, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
З огляду на викладене, у суду не виникає сумніву, що механізм утворення тілесних ушкоджень, їх характер і локалізація мали місце за обставин, на які вказує потерпілий та заподіяні саме обвинуваченим ОСОБА_5 .
З врахуванням обсягу доказів, які досліджувались у судовому засіданні, принципу змагальності та критерію «поза розумним сумнівом», суд вважає, що доведено винуватість ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.
Обговорюючи питання про вид та міру покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про його особу (надані в судове засідання стороною обвинувачення) та відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, органом досудового розслідування встановлено пом`якшуючу покарання обставину обвинуваченому щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Однак в судовому засіданні такі пом`якшуючі обставини не встановлено та не підтвердились, оскільки обвинувачений відмовився від дачі показань в суді.
Обставини, що обтяжують покарання, обвинуваченому не інкриміновані та судом не встановлено.
Крім цього, суд приймає до уваги вік обвинуваченого, спосіб життя, сімейний та майновий стан, те, що останній має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується посередньо, скарг на його поведінку не надходило, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, на диспансерному обліку в лікаря-нарколога, в лікаря-психіатра та в лікаря фтизіатра не перебуває, позицію прокурора та потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання, а також фактичні обставини заподіяння шкоди здоров`ю потерпілому, ту обставину, що майнової шкоди кримінальним правопорушенням не завдано, та в сукупності з вищенаведеними обставинами, доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 125 КК України.
Таке визначене покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, та буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторона обвинувачення не заявляла та підстав для його застосування до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Свалявський районний суд Закарпатської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: суддя ОСОБА_1