АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 641/9748/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/541/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Крадіжка
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2017 року відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання начальника Слобідського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації ПівнічноСхідного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання відповідно до вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.10.2015 року.
В обґрунтування свого рішення суд зазначив, що засуджений став на шлях виправлення, зокрема, пройшов курс реабілітації, на момент знаходження в реабілітаційному центрі характеризується позитивно, створив сім`ю, та має малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити вищезазначене подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання відповідно до вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.10.2015 року.

Вказує на те, що одним із мотивів суду першої інстанції при прийнятті рішення про відмову в задоволенні вказаного вище подання є те, що засуджений ОСОБА_7 пройшов курс реабілітації від наркозалежності, але на думку прокурора, це не свідчить про його бажання стати на шлях виправлення, оскільки він почав курс реабілітації у цій організації лише після звернення уповноваженого органу з питань пробації до суду з поданням про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного покарання.
Крім того, факт створення сім?ї та народження доньки у засудженого мали місце теж після звернення уповноваженого органу з питань пробації до суду із вказаним поданням.
Таким чином, прокурор вважає, що ОСОБА_7 намагається уникнути кримінальної відповідальності.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, засудженого ОСОБА_7 , який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обовязків, визначених ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.1 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обовязки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 засуджено вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Згідно постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 01.12.2015 року ОСОБА_7 зобов`язаний з`являтись для реєстрації до Комінтернівського КВІ у перший вівторок кожного місяця.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року №7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, згідно з п.5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань (далі - Інструкція), затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №270/1560 від 19.12.2003 року (з подальшими змінами) невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).

Таким чином, нез`явлення ОСОБА_7 для реєстрації, що мали місце 05.04.2016 року, 06.09.2016 року, 01.11.2016 року та 07.02.2017 року з огляду на вищевикладене не мають систематичного характеру.

Також, безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо вчинення ОСОБА_7 злочину під час іспитового строку, оскільки винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до ст. 17 КПК України може бути встановлено лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Дані про ухвалення щодо ОСОБА_7 вироку за злочин(и) який він скоїв під час іспитового строку відсутні.

Посилання в апеляційній скарзі, на те що засуджений ОСОБА_7 створив сім`ю та в нього народилась донька та що він проходить курс реабілітаціїї від наркозалежності лише з метою уникнення кримінальної відповідальності є також надуманими, оскільки зазначені дії засуджено навпаки свідчать про те, що він став на шлях виправлення

Відтак, ухвала суду є обґрунтованою та вмотивованою, і колегія суддів не знаходить підстав для її скасування з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.. 76, 78 КК України, ст. 404, 405, 407, 418, 419, 532, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2017 року відносно ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді