Дата документу Справа № 1
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-сс/778/558/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 337/1738/18Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, у період з 08 травня 2018 року по 07 липня 2018 року, з покладенням певних обов`язків.

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до суду із клопотанням, за змістом якого просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб. В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділенням Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000802 від 02.05.2018 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. У клопотанні слідчий зазначив про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй злочину, що повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Також вказував на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, слідчий вважав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя, прийшла до висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй злочину. Разом з тим, слідчий суддя вважала, що клопотання та додані до нього матеріали, не підтверджують ризиків того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. З урахуванням вказаних обставин, слідчий суддя дійшла висновку про можливість застосування до підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, який буде достатнім для запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не обговорюючи питання винуватості чи невинуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Вважає, що слідчим суддею при розгляді клопотання будо допущено неповноту судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, судом в неповному обсязі досліджено матеріали кримінального провадження, не надано належну оцінку тим обставинам, що підозрювана не працює, не має стійких соціальних зв`язків, що вказує на те, що остання може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, не маючи коштів для існування вчиняти інші кримінальні правопорушення, якщо у відношенні неї не буде обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років. Санкція статті не передбачає іншого покарання ніж позбавлення волі, в зв`язку з чим підозрювана з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення може зникнути та переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, чим перешкоджатиме встановленню істини у справі. Прокурор вважає, що підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які були викладені в клопотанні слідчого, а саме наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення були відповідним чином доведені під час судового розгляду, однак не прийняті слідчим суддею до уваги.

Враховуючи викладене, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, відповідно до якої клопотання слідчого СВ Хортицького відділення Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити повністю та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; підозрювану та її захисника, які проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили залишити ухвалу слідчого судді без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні; вік, стан здоров`я підозрюваної; міцність її соціальних зв`язків; сімейний та майновий стан; відсутність постійного місця роботи; відсутність судимостей.

Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_7 , слідчий суддя врахувала вимоги ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, в своїй ухвалі дійшла до висновку, що матеріали клопотання свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, погодилась з існуванням ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення, і дійшла висновку, що інші заявлені у клопотанні ризики носять суто імовірний характер і в більшій мірі є припущенням органу досудового розслідування. При цьому, на переконання слідчого судді, слідчим і прокурором під час розгляду клопотання не було доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі, на предмет необґрунтованості висновків слідчого судді щодо відсутності заявлених у клопотанні ризиків, колегія суддів вважає непереконливими і такими, що не є підставою для скасування правильного по суті рішення, оскільки існування заявлених у клопотанні ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є лише припущенням прокурора і жодними фактами або презумпціями не підтверджено.

До того ж прокурор в апеляційній скарзі, так само як і під час розгляду клопотання слідчим суддею, не навів необхідного об`єму фактів, які б вказували, що менш суворий запобіжний захід (зокрема домашній арешт) не зможе запобігти вказаним ризикам.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів, що вказують на обґрунтовану підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкості покарання, даних про її особу, наявності постійного місця проживання за адресою її реєстрації, відсутності судимостей, обставин досудового розслідування, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшла висновку про доцільність застосування до підозрюваної запобіжного заходу менш суворого, ніж тримання під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням електронного засобу контролю з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати усунення або ж суттєве зменшення встановленого ризику.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшла до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінила всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивувала своє рішення.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

При цьому, слід зауважити, що підозрювана, після застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, умов вказаного запобіжного заходу не порушувала і дотримувалась покладених на неї обов`язків. Прибула в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження.

Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відносно ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, у період з 08 травня 2018 року по 07 липня 2018 року, з покладенням певних обов`язків залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4