Справа № 357/8248/17
1-кп/357/220/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.05.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №3 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Біла Церква, громадянки України, з загальною середньою освітою, одруженої, має на утриманні повнолітню дитину яка навчається, працюючої комірником у магазині «Епіцентр», не судимої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:
26 березня 2017 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_4 прибула до будинку АДРЕСА_2 , де проживає її сестра Однорог ОСОБА_8 . Через декілька хвилин до даного приміщення зайшла ОСОБА_6 з якою у потерпілої склались тривалі неприязні відносини з приводу оформлення та користування спадковим майном. З цього приводу між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відбувся словесний конфлікт, який на ґрунті тривалих неприязних стосунків переріс у тяганину, в ході якої у ОСОБА_6 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому відповідних наслідків у виді тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 взяла правою рукою за волосся на голові та умисно вирвала пучок волосся потерпілій ОСОБА_4 .

Внаслідок вищевказаних злочинних дій ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді відсутності волосся та крапчасті крововиливи на волосяній частині голови в лобній області зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не визнала та щодо обставин вчинення злочину, у якому її обвинувачують дала показання, що 26.03.2017 року вона готувала свою дитину до поїздки на навчання, жодних конфліктів з ОСОБА_4 не планувала, а до квартири ОСОБА_9 вона взагалі не заходить. Коли вона збирала дочку, до неї підійшла мати і сказала, що її кличуть. Вона разом зі своєю дочкою ОСОБА_10 пішли до квартири ОСОБА_9 , коли зайшла то спитала, що вони від неї хочуть, на що спочатку від неї почали вимагати залишити будинок, потім поставити пам`ятник їх батьку. В ході розмови ОСОБА_4 , відволікаючи її увагу, взяла скатертину розміром 0,6 на 0,4 м. та накинула їй на голову. ОСОБА_6 намагалася зняти скатертину, але ОСОБА_11 та ОСОБА_9 стримували її руки. Коли скатертина все ж спала, ОСОБА_4 взяла її рукою за волосся та нахилила, а другою рукою стала наносити удари по голові. Після чого ОСОБА_4 вийшла з кімнати і пішла в іншу, де й сиділа. Після цього її дочка ОСОБА_12 зайшла до ОСОБА_4 у кімнату і остання намагалася підставкою вдарити її дочку, але її чоловік ОСОБА_13 , який зайшов у квартиру, припинив її дії. В це час зі своєї кімнати вийшов ОСОБА_14 і вони вийшли з квартири. Стверджує, що не наносила тілесні ушкодження потерпілій, так як на той час коли вона заходила в квартиру ОСОБА_9 , вона не знала, що там знаходиться ОСОБА_4 .

Незважаючи на не визнання своєї вини вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України повністю доведена наданими прокурором доказами у їх сукупності: показаннями потерпілої, свідків, досліджених безпосередньо судом, документами - протоколами слідчих дій та процесуальними рішеннями з додатками у вигляді ілюстративних таблиць, висновками судових експертиз.

Показаннями допитаної судом потерпілої ОСОБА_4 , яка дала показання, що обвинувачена є її рідною сестрою. 26.03.2017 року приблизно о 13 годині потерпіла прийшла додому до своєї старшої сестри ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_3 , щоб зустрітись з матір`ю. Крім них у кватирі також був чоловік сестри, який перебував і іншій кімнаті. Через 20 хв. до будинку прийшла ОСОБА_6 , яка, промовивши слова «Хату вже переписали?» кинулася до потерпілої та схопила її правою рукою за волосся. Потерпіла в свою чергу лівою рукою також схопила ОСОБА_6 за волосся та стала вимагати відпустити її. Лукашевська потягнула за волосся і вирвала його зліва над чолом. Потім схопила палицю і кинулася на потерпілу, але сестра ОСОБА_9 припинила її дії, не пустивши до потерпілої.

Показаннями допитаної судом свідка ОСОБА_11 , яка дала показання, що є матір`ю обвинуваченої, з якою проживає та потерпілої. З потерпілою вона перебуває у нормальних стосунках, а з обвинуваченою у неприязних відносинах. З приводу вчинення злочину зазначила, що 26 березня вона прийшла до своєї дочки Однорог ОСОБА_15 , яка живе в іншій половин хати. Потім до них прийшла потерпіла ОСОБА_4 і вони втрьох спілкувались. Через деякий час до них забігла ОСОБА_6 та зі словами «Ви вже хату переписали?». На це ОСОБА_4 відповіла: «Щоб хату переписати треба матір доглядати». Після цього ОСОБА_6 схопила ОСОБА_4 за волосся, а та у свою чергу також схопила ОСОБА_6 за волосся з вимогою відпустити. Після чого у ОСОБА_6 в руках залишилось пасмо волосся. Після цього ОСОБА_6 взяла палицю (ковіньку), щоб ударити ОСОБА_4 , але Однорог ОСОБА_15 забрала палицю. Потім у квартиру забігли дочка та чоловік обвинуваченої та між ними та ОСОБА_4 також відбувся конфлікт. Після чого з іншої кімнати вийшов ОСОБА_14 чоловік ОСОБА_9 та вигнав усіх з хати. Стверджує, що ОСОБА_4 не наносила удари ОСОБА_6 .

Показаннями допитаної судом свідка ОСОБА_9 яка дала показання, що є сестрою обвинуваченої та потерпілої. За місцем її проживання вона, її мати ОСОБА_11 та сестра ОСОБА_4 спілкувалися. Коли вона виходила по своїх потребах до неї в квартиру зайшла сестра обвинувачена ОСОБА_6 , вона почула як остання промовила «Ти вже хату переписала?» потім коли зайшла у кімнату побачила як ОСОБА_6 тримала ОСОБА_4 за волосся, а остання у відповідь також схопила ОСОБА_6 за волосся. Після цього ОСОБА_6 вирвала волосся у потерпілої. Стверджує, що в той момент коли ОСОБА_6 тримала рукою за волосся ОСОБА_4 , остання не падала та не відштовхувала від себе обвинувачену. Після того як у ОСОБА_4 було вирвано волосся потерпіла побігла у іншу кімнату та в її квартиру забігли дочка та чоловік обвинуваченої які також втрутились у конфлікт.

Показаннями допитаного судом свідка ОСОБА_14 , який дав показання, що є чоловіком ОСОБА_9 , а обвинувачена та потерпіла є сестрами його дружини. З сімєю ОСОБА_16 у них напружені стосунки, останні до них додому не заходять. Щодо обставин заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 нічого не зміг повідомити так як в той момент перебував у своїй кімнаті та дивився телевізор. Коли почув з іншої кімнати жіночі та чоловічі крики то вискочив зі своєї кімнати та побачив як дочка обвинуваченої ОСОБА_17 та чоловік обвинуваченої ОСОБА_18 б`ють ОСОБА_4 . Він відразу поставив вимогу залишити їх квартиру. Після конфлікту на підлозі кухні бачив пасмо волосся, і у ОСОБА_4 бачив на голові гематому та відсутність волосся на голові.

Показаннями допитаної судом свідка ОСОБА_10 яка дала показання, що є дочкою обвинуваченої та потерпіла є її тітка. В день коли сталася подія злочину перебувала вдома з матір`ю. Приблизно о 14 год. 30 хв. у веранду зайшла ОСОБА_11 і сказала матері, що її кличуть у інший дім. Пішовши приблизно через 1 півтори хвилини за матір`ю вона побачила та почула розмову, під час якої ОСОБА_4 говорила, що їм потрібно йти з дому, оскільки вони будуть продавати будинок. В той час ОСОБА_4 та ОСОБА_11 сиділи, ОСОБА_6 стояла, а ОСОБА_9 ходила. В якийсь момент ОСОБА_4 взяла скатертину та накинула на голову матері, а ОСОБА_11 та Однорог не давали їй підняти руки, щоб скинути скатертину. Коли скатертина спала ОСОБА_4 правою рукою схопила ОСОБА_6 за волосся та нанесла 5-10 ударів рукою по тімені голови. Свідок пішла за ОСОБА_4 , щоб дізнатись навіщо вона побила матір, на що вона нецензурно відповіла та нанесла удар по пальцю і в цей момент підбіг батько та відсторонив її.

Показаннями допитаного судом свідка ОСОБА_13 , який дав показання, що він є чоловіком обвинуваченої та в день події він перебував з нею та дочкою вдома і приблизно о 14 год. зайшла дочка і повідомила дружні, що її зве баба. Він сів до автомобіля та від`їхав, а його дружина та дочка разом пішли. Коли він приїхав додому приблизно через 20 хв. та коли відкривав фіртку то почув крики і в цей момент вибігла дочка та кричала, що маму б`ють та забігла назад. Забігши за дочкою він побачив як у веранді стояла його дружина, у кухні були ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , ОСОБА_4 була в іншій кімнаті. Коли він зайшов до неї у кімнату то побачив як вона наносила удар дочці, а потім другий раз але він відбив його і забравши своїх поїхали до лікарні.

- витягом з кримінального провадження №0001775 з якого видно, що 04.04.2017 року до Білоцерківського ВП звернулася з письмовою заявою ОСОБА_4 про те, що її сестра ОСОБА_6 нанесла тілесні ушкодження, (а.с. 63).

- заявою ОСОБА_4 від 30.03.2017 року зареєстрованої 30.03.2017 року у Білоцрківсьому ВП ГУ НП в Київській області про притягнення до відповідальності сестру ОСОБА_6 , котра 26.03.2017 року вчинила сварку під час якої нанесла тілесні ушкодження (а.с. 64).

-висновком експерта № 121 від 04.04.2017 року, відповідно до якого при судово- медичній експертизі ОСОБА_4 , 1964 року народження, знайдені наступні ушкодження: відсутність волосся та крапчасті крововиливи на волосяній частині голови в лобній області зліва, синець на правому стегні, синець на лівому стегні. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами, могли виникнути від ударів ними (руками, ногами) по тілу потерпілої можливо в строк указаний у постанові й обстежуваною. Дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що мало місце не менш ніж три точки прикладання сили. (а.с.65)
-протоколом слідчого експерименту від 13.04.2017 року з доданою до нього ілюстративною таблицею, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_4 показала характер та механізм нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченою, зокрема вказала, що обвинувачена правою рукою схопила її за волосся в лобній частині голови (а.с.67-68).

-висновком експерта №190/д від 03.05.2017 року, відповідно до якого тілесне ушкодження у вигляді ділянки відсутності волосся у ОСОБА_4 , могло виникнути при обставинах, вказаних нею у протоколі проведення слідчого експерименту від 13.04.2017 року усі інші ушкодження виникнути при вищевказаних обставинах не могли (а.с. 66);

-висновком експерта №301/д від 13.06.2017 року, відповідно до якого локалізація та характер ушкоджень на голові ОСОБА_4 у вигляді ділянки відсутності волосся та крововиливів лобної області зліва дають змогу вважати, що вони могли виникнути за обставин на які вказала остання у протоколі проведення слідчого експерименту від 13.04.2017 року усі інші ушкодження виникнути при вищевказаних обставинах не могли (а.с. 69);

-висновком експерта №70/д від 13.06.2017 року, відповідно до якого при вивченні медичної документації на ім`я ОСОБА_4 1964 року народження, знайдені наступні тілесні ушкодження: відсутність волосся та крапчасті крововиливи на волосяній частині голови в лобній області зліва, синець на правому стегні, синець на лівому стегні. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами можливо 26 березня 2017 року. Дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Діагноз «Діагноз заключний клінічний: Хронічний тиреоідит, гіпертрофічна форма, середньої важкості в стадії декомпенсації. Дисметаболічна та дисгормональна енцефалопатія. Міокардіодистрофія змішаного ґенезу. Ішемічна хвороба серця: кардіосклероз атеросклеротичний» є захворюванням, яке не пов`язане з травмою від 26.03.2017 року і тому не може прийматись до уваги при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. (а.с. 70).
-Копією довідки Комунального закладу Білоцерківської міськради Міського центру первинної медико санітарної допомоги №1»з якої видно, що 26.03.2017 року о 20 год. 20 хв. було здійснено виїзд бригади до ОСОБА_4 , якій поставлено діагноз гіпертонічний криз, астеноневротичний синдром (а.с. 70)
За результатами дослідження наданих стороною обвинувачення доказів у інших учасників судового провадження не виникло зауважень щодо їх належності та допустимості. Суд, оцінюючи надані докази з точки зору їх належності та допустимості не встановив підстав, передбачених ст. 87 КПК України, які тягнуть безумовне визнання доказів недопустимими.

Суд вважає доведеною ту обставину, що обвинувачена своїми умисними діями вирвала частину волосся у потерпілої, заподіявши тим самим легкі тілесні ушкодження.

Вказану обставину частково підтвердила сама обвинувачена стверджуючи, що між нею та потерпілою 26.03.2017 року приблизно о 14 год. 30 хв. у квартирі їх сестри ОСОБА_9 , куди вона зайшла, так як її покликали відбувся конфлікт з приводу користування майном, який переріс у сварку, а потім безпосередній фізичний контакт, в ході якого потерпіла за сприяння ОСОБА_11 та ОСОБА_9 стала наносила їй удари руками по голові.

Про те, що під час з`ясування стосунків між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 застосовувалась фізична сила стверджують свідки ОСОБА_11 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Водночас стороною обвинувачення суду надано достатньо доказів, які дають суду підстави поза межами розумного сумніву зробити висновок, що обвинувачена, під час тяганини, в яку переріс конфлікт, вчинила умисні дії, які перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками у вигляді тілесних ушкоджень у потерпілої.

Про вказану обставину свідчить зокрема наведені вище висновки експертиз відповідно до яких локалізація та характер ушкоджень, дають змогу вважати, що тілесні ушкодження могли виникнути при обставинах, вказаних потерпілою.

Висновки експертів сумнівів у суду не викликають.

На переконання суду, з огляду на характер тілесних ушкоджень, механізм їх отримання потерпілою, можливий або шляхом вчинення обвинуваченою міцного захоплення волосся та прикладання значної сили для його виривання або ж за умов активних дій самої потерпілої, в той час як її обвинувачена тримала за волосся, що також могли б призвести до вищевказаних наслідків. Однак судом беззаперечно встановлено, що в той час як обвинувачена тримала потерпілу за волосся остання ніяких активних дій (зокрема відштовхування обвинуваченої, намагання самостійно вивільнитись від захвату рук волосся, падіння), які б могли потягнути виривання волосся по-за волею обвинуваченої не вчиняла, про що вказують допитані потерпіла, свідки та і сама обвинувачена не зазначає про вказану обставину.

Твердження обвинуваченої, що вона йшла до квартири ОСОБА_9 без мети нанесення тілесних ушкоджень потерпілій так як не знала про її перебування у квартирі суд розцінює як правдиві, оскільки показання в цій частині нічим не спростовуються. Однак вказана обставина на кваліфікацію дій обвинуваченої жодним чином не впливає та враховується судом при визначенні виду та розміру покарання.

Суд також вважає, доведеною ту обставину, що до бійки на тілі потерпілої були відсутні тілесні ушкодження, оскільки у разі заподіяння тілесних ушкоджень до вказаної події, вказана обставина була б указана у висновках експерта, зазначена в показаннях свідків, що з урахуванням вищевказаних доказів у свою чергу дає підстави зробити висновок, що тілесні ушкодження заподіяні саме діями обвинуваченої у вказаних у вироку місці та час, а не третьою особою.

Суд критично оцінює показання обвинуваченої та свідка ОСОБА_10 , в тій частині, що лише потерпіла наносила удари рукою по голові обвинуваченій, а остання взагалі не застосовувала фізичної сили щодо потерпілої. Матеріали судової справи не містять жодних даних, а стороною захисту не надано суду жодного доказу, які б давали суду підставу зробити висновок про вірогідність такого розвитку події та поставити під сумнів докази сторони обвинувачення.

Суд не бере до уваги доводи ОСОБА_6 про її невинуватість в тій частині, що потерпіла відразу не написала заяву про вчинення злочину. Відповідно до показань потерпілої після події вона потрапила до лікарні і написала заяву відразу як їй стало краще. Вказані показання є логічні та узгоджуються з іншими матеріалами справи. Зокрема як видно з висновку експерта №298/д від 13.06.2017 року потерпіла 27.03.2017 року о 9 год. 50 хв. поступила на стаціонарне лікування і була виписана 08.04.2017 року (а.с. 70).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України доведена повністю та її дії правильно кваліфіковані як умисне легке тілесне ушкодження.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій, суд бере до уваги, що ОСОБА_6 вчинила нетяжкий умисний закінчений злочин, проти здоров`я особи, яке є найвищою в Україні соціальною цінністю, гарантованою ст.ст. 3, 27 Конституції України. Злочин скоєно на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин між обвинуваченою та потерпілою, обумовлених користуванням майном. Судом також враховуються наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді фізичної шкоди здоров`ю потерпілого.

З урахуванням досліджених доказів у суду відсутні підстави вважати, що вчиненню обвинуваченою злочину передувала протиправна поведінка з боку потерпілої.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_6 не судима та до кримінальної відповідальності не притягувалася, працює, заміжня, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, що підтверджено характеристикою. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Даних про притягнення обвинуваченої до адміністративної відповідальності суду не надано. Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що обвинувачена як до вчинення злочину так і після його вчинення веде соціальний спосіб життя з міцними соціальними зв`язками та не є особою схильною до вчинення злочинів.

З огляду на поведінку обвинуваченої в судовому засіданні, її ставлення до вчиненого суд не встановив обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України.

Судом також не встановлено обставин, які обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нею нових злочинів їй необхідно і достатньо призначити покарання у виді штрафу в межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.

З огляду на усі вищевказані обставини у їх сукупності, розмір покарання має бути максимальним, передбаченим санкцією ч. 1 ст.125 КК України.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлено.

ОСОБА_6 є особою, що потерпіла від наслідків аварії на ЧАЕС ( категорія 4) та заявила про застосування до неї Закону України «Про амністії у 2016 році», у зв`язку з чим суд вважає за можливе звільнити її від покарання за вчинення даного злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 369 - 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністії у 2016 році», суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання:
- за ч.1 ст.125 КК України у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання на підставі п. «е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Цивільний позов не заявлено речові докази відсутні.
Судові витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.
Суддя ОСОБА_1