11-кп/775/270/2018(м)
265/6045/17

11-кп/775/270/2018(м)
265/6045/17
Категорія ст. 185 ч.1 КК України Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2

іменем У к р а ї н и
16 травня 2018 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
секретаря ОСОБА_6
за участю прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Тореза Донецької області, громадянки України, яка не навчається та не працює, має середню освіту, не одружена, раніше не судима, яка зареєстрована у АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та засуджена до покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.105 ч.1 КК України звільнена від призначеного покарання. На підставі п.1 ч.2 ст.105 КК України застосовано до неповнолітньої ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру у виді застереження.
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2018 р. ОСОБА_9 визнана винною за ст. 185 ч.1 КК України за вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах.
26 липня 2017 року приблизно о 21.00 годині ОСОБА_9 , знаходячись на території літньої торгової площадки, на пляжі біля кафе «Івушка», яке розташоване за адресою вулиця Виноградна, 37 в Лівобережному районі міста Маріуполя, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з поверхні торгового столу вказаної літньої площадки, викрала мобільний телефон «Nomi 1177», вартістю 490 гривень, який належить ОСОБА_10 у середині якого знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка не представляє матеріальної цінності для потерпілої, чим спричинила ОСОБА_10 майнову шкоду на вказану суму, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд.
Не погодившись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_9 покарання за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, вважати ОСОБА_9 винною за ст. 185 ч.1 КК України та звільнити на підставі ст. 105 ч.1 КК України від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру, передбаченого ст. 105 ч.2 п.1 КК України у виді застереження. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності , щиро покаялася, позитивно характеризується за місцем проживання, була врахована і досудова доповідь з інформацією про соціально- психологічну характеристику ОСОБА_9 , це все було враховано судом першої інстанції, проте суд, ухвалюючи вирок із застосуванням ст. 105 КК України, неправильно розтлумачив закон та призначив неповнолітній ОСОБА_9 покарання за ст. 185 ч.1 КК України у виді одного року позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню за таких підстав.
В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про зміну оскаржуваного вироку суду першої інстанції в частині визначення виду та розміру покарання при звільненні від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.
Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом кримінального процесуального закону, колегія судів вважає, що вони заслуговують на увагу.
Відповідно до вимог ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Цих вимог суд першої інстанції не дотримався, та постановляючи судове рішення, відповідно до ст. 373 ч.2 КПК України із застосуванням статті 105 КК України неправильно застосував норму закону, та призначив неповнолітній ОСОБА_9 покарання за ст. 185 ч.1 КК України у виді 1 року позбавлення волі.
За наведених обставин колегія суддів вважає, що вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.02.2018 року щодо ОСОБА_9 підлягає зміні в частині визначення виду та розміру покарання, оскільки згідно вимог КПК України неповнолітня обвинувачена підлягає звільненню від покарання без визначення його виду і розміру з застосуванням примусового заходу виховного характеру.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.
Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.02.2018 року щодо ОСОБА_9 змінити.
ОСОБА_9 вважати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України. Звільнити ОСОБА_9 на підставі ст. 105 ч.1 КК України від покарання з застосуванням примусового заходу виховного характеру, передбаченого ст. 105 ч.2 п.1 КК України у виді застереження.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Кримінального Касаційного Верховного Суду, а засудженим, що тримається під вартою протягом цього строку з дня вручення копії ухвали.
Судді: