1Справа № 335/3725/18 1-кп/335/471/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Львівські отруби, Бериславського району, Херсонської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, перебуваючого на строковій військовій службі на посаді солдата кулеметника військової частини № НОМЕР_1 , раніше не засудженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 406, ч. 1 ст. 121 КК України.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №292 від 19 грудня 2016 року, солдата ОСОБА_6 призначено на посаду кулеметника 2-го відділення 1-го взводу роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення.
Так, відповідно до вступу Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут) та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, дія Статуту поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та на інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Зокрема, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 49, Статуту, солдат ОСОБА_6 зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, не допускати застосування насильства щодо підлеглих, піклуватися про стан їх здоров`я. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Окрім того, відповідно до ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_6 був зобов`язаний: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Однак діючи на порушення наведених вище вимог Статутів солдат ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, за викладених обставин.
17 січня 2018 року, приблизно о 14 години 00 хвилині, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України солдат ОСОБА_6 , порушуючи статутні правила взаємодії між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, перебуваючи в їдальні військової частини НОМЕР_1 НГУ, за адресою: АДРЕСА_2 , наніс солдату ОСОБА_5 один сильний удар кулаком правої руки в область тулуба зліва, в результаті чого, згідно висновку судово-медичної експертизи №301 від 06.03.2018, спричинив солдату ОСОБА_5 закриту травму черевної порожнини, у вигляді розриву селезінки з явищами внутрішньої кровотечі з наступним її хірургічним видаленням, що спричинили тяжкі наслідки для здоров`я потерпілого ОСОБА_5 .
При викладених вище обставинах, солдат ОСОБА_6 , 17 січня 2018 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, виконуючи службові обов`язки та перебуваючи в їдальні військової частини НОМЕР_1 НГУ, за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечний характер та суспільно небезпечні наслідки у виді спричинення шкоди здоров`ю і тілесних ушкоджень солдату ОСОБА_5 , свідомо припускаючи їх настання, тобто діючи у формі прямого умислу, умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в область тулубу з лівого боку, чим згідно висновку судово медичної експертизи № 301 від 06.03.2018, спричинив солдату ОСОБА_5 закриту травму черевної порожнини, у вигляді розриву селезінки з явищами внутрішньої кровотечі з наступним її хірургічним видаленням, яке кваліфікується, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату будь якого органу.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 3 ст. 406 КК України, за ознаками порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними підлеглості, що заподіяло тяжкі наслідки; за ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, і таке, що спричинило втрату органу.
03.05.2018 року між прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участі захисника ОСОБА_4 , була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 121, ч.3 ст.406 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 з урахуванням того, що він беззастережно визнав себе винним, щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, надав матеріальну допомогу потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, позитивно характеризується за місцем служби, за ст.406 ч.3 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік шість місяців; за ч.1 ст.121 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік. Відповідно до ст.70 КК України сторони вважають за можливе призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців. Відповідно до ст.62 КК України враховуючи обставини у справі та особу засудженого, сторони вважають за можливе замінити покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік шість місяців на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на один рік шість місяців.
Згідно з письмовою заявою потерпілого ОСОБА_5 від .12.2018 року потерпілий ОСОБА_5 надав згоду військовому прокурору Запорізького гарнізону ОСОБА_3 на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням; і за ч.3 ст.406 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є також тяжким кримінальним правопорушенням.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 469, 472, 473, 474 475 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_6 , винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.3 ст.406 КК України і призначити йому покарання:
- за ч.3 ст.406 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік шість місяців;
- за ч.1 ст.121 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік.
Відповідно до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік шість місяців.
Відповідно до ст.62 КК України замінити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 1 (один) рік шість місяців.
Міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце проходження строкової військової служби, до набрання вироком законної сили, - залишити без змін.
Речові докази: медичні картки стаціонарного хворого ОСОБА_5 , - передати медичним установам за належністю, гістологічний архів ОСОБА_5 , - передати КУ «Запорізьке обласне патологоанатомічне бюро» Запорізької обласної ради.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 30-ти днів з дня його проголошення:
- засудженим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.
Суддя ОСОБА_1