Справа № 761/5058/17
Провадження №1-кп/761/505/2018
В И Р О К
іменем України
18 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого відповідно вироку Оболонського районного суду м.Києва від 12.08.2016 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ст..71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, який відповідно до ухвали апеляційного суду м. Києва від 12.12.2016 залишено без змін,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

секретар судового засідання ОСОБА_3

за участі:

сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

захисник адвокат ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_2

в с т а н о в и в :
Так у невстановлений слідством час та у невстановленому місці, ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно придбав у невстановленої слідством особи, особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований в ін`єкційному шприці одноразового використання місткістю 2 мл, який почав повторно зберігати без мети збуту.

Після чого 26 червня 2016 року приблизно о 17 годині 45 хвилин, ОСОБА_2 , повторно зберігаючи під сидінням власного автомобіля ВАЗ 2107 червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазначений наркотичний засіб, використовуючи вказаний транспортний засіб прибув до будинку АДРЕСА_3 , тим самим перевіз наркотичний засіб опій ацетильований. В подальшому в період часу з 18 год.20хв по 18 год. 30 хв., співробітниками слідчо-оперативної групи Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві під час огляду, у присутності двох понятих, з під сидіння автомобіля ОСОБА_2 , було виявлено та в подальшому вилучено ін`єкційний шприц одноразового використаня місткістю 2 мл, з рідиною коричневого кольору масою 1,059 г, яка згідно висновку експерта №1999х від 02.09.2016 року містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований.

Маса опію ацетильованого (в перерахунку на суху речовину) в рідині складає 0,156г.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у повторному незаконному придбання, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу опію ацетильованого без мети збуту, передбачене ч.2 ст. 309 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 допитаний у суді, винуватість у вчиненні злочину за ч.2 ст. 309 КК України не визнав, та надав показання, що в той день припаркувався у дворі, сходив до кіоску. Коли вже повертався то до нього під`їхали працівники поліції і сказали показати документи на автомобіль. Він показав документи, але працівники поліції захотіли провести огляд автомобіля. Він заперечував, тоді вони одягли на нього кайданки, провели огляд, вже потім зі слів почали шукати понятих, викликати фотографа. Коли це відбувалось він не пам`ятає, орієнтовно десь роки 2 назад, він пам`ятає, що було під вечір і темно. Зазначив, що не надавав жодного дозволу на проведення огляду підписатись під дозволом йому сказали співробітники поліції, обіцяли його відпустити за це. До нього співробітники поліції застосовували силу, його били, у нього залишились синці на спині, тому ОСОБА_2 звертався до медичної установи, але у нього немає документального підтвердження його звернення. Не пам`ятає хто був понятим. Протокол огляду йому не знайомий та він стверджує, що у нього не було в автомобілі наркотичної речовини.

ОСОБА_2 стверджує, що працівники поліції не роз`яснювали йому його права та обов`язки, він повідомляв їх про те, що хоче користуватись послугами захисника, але йому співробітники поліції почали погрожувати та відмовили. На нього одягнули кайданки, забрали ключі і самостійно почали проводити огляд автомобіля, знайшли наркотичну речовину, і вже потім почали вже шукати понятих. Під час обшуку стверджує, що їх не було. Працівники поліції сказали йому, що знайшли наркотичний засіб під килимком.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , надав показання, що в той день ОСОБА_6 був на патрулюванні, вони з напарником проводили огляд території, в районі Нивок, здається по вулиці Туполева, вони побачили підозрілих осіб, тому вирішили провести перевірку, так як особи поводили себе підозріло. При огляді осіб було виявлено брелок від автомобіля, на що обвинувачений повідомив, що автомобіля поблизу немає, але патрульні настояли на тому, що він нажав на кнопку і спрацювала сигналізація автомобіля неподалеку, червоного кольору. Патрульними був проведений огляд автомобіля і знайдемо наркотичний засіб у шприці, обвинувачений сам зізнався, що це наркотичний засіб. ОСОБА_6 з напарником викликали слідчу групу, і обвинувачений надав покази. До цього, так як в автомобілі був тяжкий наркотичний засіб то на нього співробітниками поліції були одягнуті кайданки. Особа дала добровільний дозвіл на огляд автомобіля, ніякого тиску не було, так як автомобіль на право власності належить його батьку і автомобіль могли забрати.

На даний момент в роботі ОСОБА_6 приорітетне завдання це щоб не відбувались на вулиці крадіжки, чи розбій, продаж наркотичних засобів, в цілому - забезпечення громадського порядку. Свідок зазначив, що у обвинуваченого була підозріла поведінка, він відводив очі, змінював напрямок, уникав контакту, а коли вони з напарником підійшли до нього то він почав хвилюватись. Спочатку, коли вони підійшли до нього, ОСОБА_6 назвав свої дані та посаду і попросив показати йому документи, потім запитав про наявність у нього наркотичних засобів, він відповів, що немає. Патрульні попросили показати що у нього у кишенях і там був брелок від автомобіля, попросили його відкрити, він на кнопку тиснув добровільно, без примушення, і провели візуальний огляд салона автомобіля і був знайдений шприц під сидінням автомобіля. Обвинувачений сам зізнався що це наркотичний засіб. Підставою для огляду патрульними була підозріла поведінка та слова обвинуваченого, що автомобіля поблизу немає. Обвинуваченого повідомлялось про те, що він має право не відповідати на їх запитання. Була викликана слідча група і шприц залишався на місці поки вони не приїхали, до цього патрульні одягнули на нього кайдани, як це і передбачено, в зв`язку з тяжким наркотичним засобом. При приїзді слідчої групи з нього були зняті кайданки під відповідальність слідчого. Він добровільно написав заяву щодо не заперечення огляду автомобіля. Чи попереджували про його справа слідчий не знає. Як пам`ятає ОСОБА_6 поняті при огляді були люди, які на той час знаходились у дворі будинку, поняті були присутні під час огляду слідчим місця подій та було зафіксовано на відеокамеру.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , надав показання, що він з приводу кримінального провадження може повідомите те, що був понятим в цій справі, вони з другом підішли до поліції і запитали чи потрібна їм допомога, вони відповіли що так, потрібні поняті,коли це точно було не пам`ятає, наче по АДРЕСА_4 , влітку. Патрульні поліцейскі повідомили їм, що знайшли в автомобілі наркотичний засіб в шприці коричневого кольору, пам`ятає, що особа в якої вилучалося не заперечував щодо огляду автомобіля. Іншим понятим був його друг, вони разом з ним були присутні під час обшуку, де було виявлено шприц.

Допитаний у судовому засідання свідок ОСОБА_8 , надав показання, що він вигулював собаку, підійшли до нього співробітники правоохоронних органів та попросили його бути понятим, це було в 2017 року - було тепло, літо, по вул. Академіка Туполева, орієнтовно 18-20. Він погодився бути понятим, спрівробітники поліції з автомобіля виймали наркотичний засіб, шприц з коричневою рідиною, водій не заперечував. Там було багато автомобілів службових.

ОСОБА_9 мешкає на АДРЕСА_5 . По вулиці академіка Туполева проживає його мати, він був у неї в гостях, разом з ним була його цивільна жінка. Шприц співробітники поліції найшли під сидінням. Ще там був один чоловік, ОСОБА_8 з ним мало знайомий. Прізвище ОСОБА_10 , він живе з сусідньому будинку мати ОСОБА_8 .

На підтвердження події злочину та вини ОСОБА_2 у його вчиненні прокурором надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні документи, а саме: вирок Оболонського районного суду м. Києва, від 12.08.2016 року, ухвала Апеляційного суду м.Києва від 12.12.2016 року; витяг з кримінального провадження №0008059 від 26.06.2016; протокол огляду місця події від 26.06.2016 року з фототаблицею; заява ОСОБА_2 про не заперечення огляду автомобіля ВАЗ 2107 днз НОМЕР_1 працівниками поліції; постанова про призначення експертизи матеріалів, речовин та виробів від 29.06.2016 року; супровідний лист про направлення висновку експерта від 08.09.2016; довідка щодо вартості проведення експертизи; висновок експерта №1999х від 02.09.2016 року; постанова про визнання речовими доказами від 21.10.2016 року; квитанція №04727 про отримання наркотичних засобів; вирок Подільського районного суду м. Києва від 22.03.2016 року та характеризуючи документи.

Суд, допитавши обвинуваченого, свідків, дослідивши надані сторонами документи та речові докази, оцінивши їх у сукупності дійшов до наступних висновків.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Згідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 86 КПК України зазначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Документи надані сторонами є належними та допустимими доказами оскільки відповідають вимогам КПК України та отримані в передбачений законом спосіб.

Отже, аналізуючи та оцінюючи у сукупності докази та показання надані сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена. В судовому засіданні під час судового слідства обвинувачений не визнав свою винуватість, однак його вина повністю доводиться показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_6 , співробітника патрульної поліції який підтвердив фактичні обставини вилучення у обвинуваченого наркотичного засобу, його добровільну згоду на огляд автомобіля; свідків ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 , які також підтвердили обставини вилучення з автомобіля обвинуваченого наркотичного засобу. Також це підтверджується протоколом огляду місця події та заявою обвинуваченого в якій він добровільно дозволяє працівникам поліції оглядати його автомобіль.

Твердження обвинуваченого, що під час огляду автомобіля він не надав згоди на це спростовуються вище наведеними доказами. Твердження, що до нього застосовувалася сила працівниками поліції не підтверджуються будь якими доказами у даному кримінальному провадженні, крім того обвинуваченим не надано будь якого документу чи заяви з яких вбачалося б, що він оскаржував дії співробітників поліції при його затримання та огляді автомобіля.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, повторному незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу, без мети збуту, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.

При призначенні покарання ОСОБА_2 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, сукупність всіх обставин його вчинення та дані про особу обвинуваченого, що він раніше судимий, характеризується посередньо. Тому, суд приходить до висновку, про необхідність призначення міри покарання у вигляді позбавлення волі. Враховуючи, що ОСОБА_2 раніше судимий вироком Оболонського районного суду м. Києва від 12.08.2016 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ст.71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, то остаточне покарання необхідно призначити в поряду ч.4 ст.70 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази по справі знищити за втратою потреби.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на - 2 (два) роки.

Остаточне покарання ОСОБА_2 призначити шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 12.08.2016 року у вигляд позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 8 (вісім) місяців.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_2 залишити без змін до набарання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_2 строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 12.08.2016 до 20.06.2017 року. Строк покарання рахувати з 18.04.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на користь держави у сумі 351 (триста п`ятдесят одна) гривня 84 копійки.

Речові докази по справі знищити за втратою потреби.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_11