Справа № 357/4311/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000021 від 05.04.2018 р. щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кошкодени Лазовського району, Республіка Молдова, громадянина України, із незакінченою базовою середньою освітою, одруженого, працюючого водієм навантажувача ТОВ «Рабен Україна», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України надійшов до Білоцерківського міськрайонного суду 24.04.2018 року.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 вчинив злочин за наступних обставин.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.03.2014 р. № 63 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_5 , призваного 21.03.2014 р. на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду кочегара-паропровідника медичної роти військової частини НОМЕР_1 .

04.04.2014 р. солдат ОСОБА_5 звернувся за медичною допомогою до Броварської центральної районної лікарні Київської області, де проходив стаціонарне лікування з 04.04.2014 р. по 15.04.2014 р.

В подальшому з 16.04.2014 р. по 30.04.2014 р. продовжив проходити стаціонарне лікування в Олександрійській клінічній лікарні м. Києва.

Після закінчення лікування солдат ОСОБА_5 о 8 год. 00 хв. повинен був прибути на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 (у період з 01.05.2014 р. по 30.06.2017 р. польова пошта ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що дислокується по АДРЕСА_2 .

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_5 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу на вказаній посаді і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, солдат ОСОБА_5 , бажаючи тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом, у порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, о 8 год. 00 хв. 01.05.2014 р. не з`явився вчасно на службу без поважних причин з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_2 , та до 21.03.2018 р. проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

21.03.2018 р. близько 9 год. солдат ОСОБА_5 з`явився із зізнанням до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону, а відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.04.2018 р. № 96 (по стройовій частині) він виключений зі списків особового складу частини та направлений для зарахування на військовий облік до Броварського ОМВК Київської області.

Таким чином, ОСОБА_5 вчасно не з`явився на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчиненого особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби), чим вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 407 КК України.

У підготовчому судовому засіданні сторони провадження просили затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ними 15 червня 2018 р.

Відповідно до вказаної угоди про визнання винуватості від 15 червня 2018 р., укладеної між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні - з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником адвокатом ОСОБА_4 - з іншого боку, на підставі ст.ст. 468,469,472 КПК України, ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, пояснивши про причини скоєння кримінального правопорушення та визнавши вину згідно викладеного обвинувачення.

Крім того, суд переконався у судовому засіданні, що сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на два роки та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_5 , розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуте в судовому засіданні і він буде мати при цьому весь обсяг прав, в тому числі допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просив затвердити угоду.

При цьому суд переконався, що ОСОБА_5 винуватість визнав добровільно і з розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, угода була укладена добровільно, без будь якого примусу.

Крім того, судом роз`яснено ОСОБА_5 наслідки угоди, характер обвинувачення, конкретну міру покарання, передбачену ч.3 ст. 407 КК України, погоджену сторонами угоди у виді позбавлення волі строком на 2(два) роки та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст.472 КПК України, дії ОСОБА_5 за ч.3 ст.407 КК України кваліфіковані вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнім наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

Речові докази у провадженні та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-376, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості, укладену 15 червня 2018 р. у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000021 від 05.04.2018 р. затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України та призначити покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1(один) рік, та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1 ,