Дата документу 06.11.2018 Справа № 554/8486/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави клопотання слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно вилучене 29.10.2018 року, під час огляду по кримінальному провадженню №0003213 від 30.09.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2018 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, що виявлене та вилучене під час огляду 29.10.2018, а саме на мобільний телефон «Huawei», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що в період часу з 23:00 год. 28.09.2018 року по 04:00 год. 29.09.2018 року невідома особа відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Huawei», грошовими коштами в розмірі 3000 грн., посвідченням водія, карткою платника податку, із застосуванням фізичної сили, чим завдала гр. ОСОБА_5 матеріальної шкоди, сума якої встановлюється.

За вказаним фактом СВ Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області 30.09.2018 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003213 зареєстровано кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України.

29.10.2018 року у ході проведеного огляду місця події у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено добровільно виданий ним мобільний телефон марки «Huawei», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .
З метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його псування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження, який було вилучено під час огляду по досудовому розслідуванню, слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі. У заяві зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі, прохав його задовольнити (а.с.15). Власник майна ОСОБА_5 , до суду не з`явився, надіслав заяву, у якій зазначив, що проти задоволення клопотання не заперечує (а.с.17). Володілець майна ОСОБА_6 , надіслав до суду заяву у якій прохав розглядати клопотання без його участі, зазначив, що проти накладення арешту на мобільний телефон не заперечує (а.с.18). Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що визначено ч.1 ст. 172 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що в провадженні Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003213 від 30.09.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України(а.с. 4).

З протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29.09.2018 вбачається, в період часу з 23:00 год. 28.09.2018 року по 04:00 год. 29.09.2018 року невідома особа відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Huawei», грошовими коштами в розмірі 3000 грн., посвідченням водія, карткою платника податку, із застосуванням фізичної сили до ОСОБА_5 (а.с.5-6).

З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 30.09.2018 вбачається, що останній 28.08.2018 року разом з знайомими відпочивав у кафе «Криниця». Як звідти пішов не пам`ятає, оскільки був у стані сильно алкогольного сп`яніння. Через деякий час виявив відсутність у кишені мобільного телефону «Huawei» у чорному корпусі у якому була сім-карта мобільного оператора «ВФ України» та флеш-карта накопичувач, також відсутність грошей в сумі 3000грн. двох карток «ПриватБанку», посвідчення водія на його ім`я . Після того як виявив відсутність речей пішов до свого друга ОСОБА_7 , як туди дійшов не пам`ятає, коли прийшов у нього почала боліти голова та йшла кров з лівого вуха, ОСОБА_8 викликав таксі та вони поїхали до лікарні. (а.с.7-8).

З протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 29.10.2018 р. вбачається, що приблизно 15.10.2018 р. він зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_9 , який показав йому мобільний телефон марки «Huawei» в корпусі чорного кольору, який останній придбав у ОСОБА_10 за 500 грн. ОСОБА_6 запитав у ОСОБА_11 чи даний телефон крадений на що останній відповів, що ні. (а.с.11-12)

З протоколу огляду від 29.10.2018 вбачається, що в ході огляду у ОСОБА_6 у службовому кабінеті № 129 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, що знаходиться за адресою м. Полтава, вул. Сковороди 2-Б вилучено добровільно виданий ним мобільний телефон марки «Huawei», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 (а.с. 9-10).

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Зі змісту ч.7 ст.237 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено, що встановлено ч.5 ст. 171 КПК України.

Відповідно п.п. 1, 2, 5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно Витягу з ЄРДР вбачається, що Полтавським ВП ГУНП в Полтавській області відкрито кримінальне провадження №0003213 від 30.09.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України(а.с.4).

Слідчим доведено, що виявлений та вилучений під час огляду 29.10.2018 року мобільний телефон мобільний телефон марки «Huawei», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, об`єктом кримінально протиправних дій, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Речовий доказ, а саме мобільний телефон «Huawei», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, шляхом заборони його відчуження, розпорядження, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 131,132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно вилучене 29.10.2018 року, під час огляду по кримінальному провадженню №0003213 від 30.09.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене під час огляду 29.10.2018, а саме: мобільний телефон «Huawei», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження, користування - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Визначити місцем зберігання мобільного телефону марки «Huawei», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 камеру речових доказів Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою м. Полтава, вул. Сковороди, 2-Б.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1