справа № 620/820/18
провадження № 1-кп/620/53/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2018 Зачепилівський районний суд Харківської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду сел.. Зачепилівка Харківської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000064 від 22.06.2018 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зачепилівка Зачепилівського району Харківської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, утриманців не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.239-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 20.06.2018 близько 14.00 год., не маючи дозволу на зняття, збереження, перенесення та використання ґрунтового покриву, на земельній ділянці сільськогосподарського призначення пасовищі, яке розташоване на території Леб`язького округу Зачепилівської селищної ради Зачепилівського району Харківської області, діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом, за допомогою екскаватора-навантажувача «ПК-6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , незаконно зняв поверхневий шар ґрунту на площі 12х9,4 метри з метою подальшої реалізації, чим створив реальну небезпеку для довкілля, оскільки порушив ландшафтну цілісність території, знищив рослинний покрив, що потребує відновлення і унеможливлює використання пасовища за цільовим призначенням.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 239-1 КК України незаконне заволодіння ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель, що створило небезпеку для довкілля.

31 серпня 2018 року між начальником Зачепилівського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000064 від 22.06.2018 та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч.1 ст. 239 КК України, останній у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у вигляді 2 років обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст..ст. 75,76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні вказав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 незаконно заволодів ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель, що створило небезпеку для довкілля, а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст. 239-1 КК України, за якою належить призначити останньому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судових витрат по справі не має.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314,373,374,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 серпня 2018 року між начальником Зачепилівського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000064 від 22.06.2018.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 239-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31 серпня 2018 року покарання у виді 2 років обмеження волі. Застосувавши ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробувальним строком на 1 рік. На підставі ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази навантажувач ПК-6, державний номер НОМЕР_1 ; автомобіль КРАЗ-256Б1, державний номер НОМЕР_2 ; автомобіль КРАЗ-256 Б1, державний номер НОМЕР_3 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити останньому як законному власнику; автомобіль ЗИЛ-ММЗ, державний номер НОМЕР_4 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили залишити останньому як законному власнику

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Зачепилівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий, суддя ОСОБА_1