ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/4802/18
Провадження № 1-кс/210/1859/18

"27" серпня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000420 від 05.07.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, відносно особи:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середня, неодружений, не працюючий, на утриманні неповнолітніх дітей не має, без реєстрації, знятий в 1991 році з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не має постійного місця проживання, раніше судимий,-

- 12 травня 1992 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 206, ч. 1 ст. 107, ст. 42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку строком на 1 рік з додатковою мірою покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 гривень. Звільнений з під варти в залі суду 12.05.1992 року;

- 29 червня 1994 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 144, ч. 1 ст. 142, ст. 42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років, з конфіскацією усього особисто йому належного майна. На підставі ст. 14 КК України примусове лікування від алкоголізму;

- 25 грудня 2003 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років;

- 01 листопада 2007 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 385, ст. 71 КК України до позбавлення у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 7 місяців;

- 02 березня 2010 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ст. 395, ст. 70 КК України до позбавлення у вигляді позбавлення волі строком 6 років;

- 17 червня 2010 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до позбавлення у вигляді позбавлення волі строком 6 років;

- 03 липня 2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки 1 місяць;

- 04 серпня 2014 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ч. 1,4 ст. 70 КК України до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки 1 місяць. 18.06.2016 звільнився з Синельниківської ВК Дніпропетровської області № 94 по відбуттю строку покарання,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, звернулася з клопотанням старший слідчий СВ Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання відповідає вимогам ст. 183, 184 КПК України.

Так, ОСОБА_5 , 21 червня 2018 року приблизно о 10.00 годині, прийшов разом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додому до раніше знайомого останньому потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Надалі перебуваючи з дозволу потерпілого ОСОБА_8 у вказаному домоволодінні, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 разом з потерпілим ОСОБА_8 розпивали спиртні напої. Після чого, близько 11.00 годин під час спільного застілля в приміщенні кухні, ОСОБА_7 сидячі за столом разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , висловив ОСОБА_8 свій намір заволодіти майном, що належить ОСОБА_8 , а саме електричною пилкою марки «Makita UC4051A» та мобільним телефоном марки «Samsung J320», на що ОСОБА_8 висловив ОСОБА_7 свою категоричну відмову щодо заволодіння останнім зазначеним майном. Після чого, у ОСОБА_7 виник умисел на напад на потерпілого ОСОБА_8 з метою заволодіння вище вказаним майном що належить останньому, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_8 ,

Так, ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, відкрито, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків напав на потерпілого ОСОБА_8 , взявши з кухонного столу ніж, який приставив лезом до горла потерпілого ОСОБА_8 та почав висловлювати погрози його негайного застосування, які ОСОБА_8 реально сприйняв як погрозу небезпечну для його життя та здоров`я в разі не виконання ним вимог ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 , який усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_7 та їх суспільну небезпечність, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, погодившись з ними, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, розподілили між собою ролі виконавців та ОСОБА_7 сказав ОСОБА_5 зайти до спальної кімнати, та взяти електричну пилку «Makita UC4051A», вартістю 4000 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_8 , на що ОСОБА_5 погодився та пішов до спальної кімнати, де забрав зазначену електричну пилу «Makita UC4051A». Після чого, ОСОБА_5 повернувся до приміщення кухні тримаючи в руках електричну пилку «Makita UC4051A», та підійшов до кухонного столу за яким сидів потерпілий ОСОБА_8 , де в цей час ОСОБА_7 стояв поруч та тримав біля горла ОСОБА_8 ніж, і взяв з зазначеного столу мобільний телефон «Samsung J320» імеі: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , вартістю 3000 гривень разом із сім-картою мобільного «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , яка для потерпілого матеріальної цінності не складає. Потім, ОСОБА_7 поклав ніж на стіл та в цей час ОСОБА_5 передав йому вище вказане майно, що належить потерпілому ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 утримуючи при собі вище вказане відкрито викрадене у потерпілого ОСОБА_8 майно, вийшли з помешкання останнього, таким чином залишивши місця вчинення кримінального правопорушення, обернувши зазначене майно на свою користь, розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 7000 гривень.

Дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні слідчий просила задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставах зазначених в клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні, підтримав клопотання слідчого, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний, кожен окремо, просили суд обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивший клопотання та надані слідчим матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному, вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Дата ратифікації 17.07.97 р., дата набуття чинності 11.09.97р.) кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У справі Єлоєв проти України (Заява № 17283/02), рішення Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року, суд зазначив, що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою (справа Буткевічюс проти Литви (Butkevicius v. Lithuania), № 48297/99, п. 43, ECHR 2002-II).

При обранні найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по відношенню до обвинуваченого, слідчим суддею враховано наявність обгрунтованої підозри, що згідно із п.175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000420 від 05.07.2018 року, розпочате досудове розслідування по кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 2 ст. 187 КК України.

24 серпня 2018 року, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 17.08.2018 року; протоколом огляду предмету (мобільний телефон) від 21.08.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.08.2018 року; речовим доказом; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.08.2018 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_10 від 23.08.2018 року; протоколом огляду місця події від 23.08.2018 рку с. Радушне вул. Попова, 1; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.08.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23.08.2018 року; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 23.08.2018 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_8 , від 24.08.2018 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_10 від 24.08.2018 року.

Відповідно до ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжних заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п 3.4.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, обставини викладені в клопотанні та матеріалах, наданих слідчим, доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вищевказані обставини дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за яке, за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна.

Отже, оскільки ОСОБА_5 , не працює, тобто не має засобів для існування, не одружений, осіб на утриманні не має, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, тому враховуючи особистість підозрюваного ОСОБА_5 , вважаю за недостатньо застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно останнього для запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а саме усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого ОСОБА_8 з метою залякування та відмови від наданих ним показань або впливати на свідка ОСОБА_12 , оскільки ним було надані свідченні які викривають причетність ОСОБА_5 до вчинення даного злочину, також зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово засуджений, тому є всі підстави вважати, що він схильний до вчинення кримінальних правопорушень і в подальшому може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 35240,00 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) гривень у національній грошовій одиниці.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідність відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України та ч. 5, 6 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликами; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; не відлучатися із міста Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця фактичного проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Суд вважає, що матеріально-правові і процесуальні умови, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи були дотриманні під час застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу як взяття під варту, та мети, з якою застосовувалося затримання та подальше тримання під вартою відповідають наявним ризикам.

На підставі викладеного, слід застосувати до підозрюваного заробіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує двух місяців, а саме до 25 жовтня 2018 року.

Керуючись, ст.ст. 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання старшого слідчого СВ Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 25 жовтня 2018 року включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначити у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 35240,00 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ГУК у м. Києві/м. Київ/22030200, банк одержувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783; рахунок отримувача- 6001, код класифікації доходів бюджету 22030200.

В разі сплати застави вважати обраним відносно ОСОБА_5 запобіжний захід заставу.

В разі внесення застави, слідчий суддя на підставі ч. 5, 6 ст. 194 КПК України вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов"язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликами; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; не відлучатися із міста Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця фактичного проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Попередити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7-10 ст. 183 КПК України

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1