Справа № 636/1157/18 Провадження № 1-кп/636/382/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
07 травня 2018 рокуЧугуївський міський суд Харківської області
у складі : головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000336 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ, Луганської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, машиніста пускових установок шахти Попоснянська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

в с т а н о в и в:
Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом в умовах особливого періоду та перебуваючи на посаді стрільця зенітника 2 зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , діючи в порушення вимогст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, 04 січня 2017 року не з`явився вчасно без поважних причин на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокуваласьза адресою: АДРЕСА_3 , та до 12 березня 2018 року до військової частини польова пошта НОМЕР_1 не повертався, а вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і визнав фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, суд вважає доведеною та підтвердженою сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються і на підставі вимог ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Як особа ОСОБА_3 характеризується за місцем проходження військової служби негативно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, учасник бойових дій, має подяку від головнокомандувача за самовіддане служіння українському народові, сумлінне і бездоганне виконання службового обов`язку під час захисту суверенітету і територіальної цілісності держави, працевлаштований.

При призначенні покарання суд керується загальними положеннями призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, які впливають на призначення покарання та його індивідуалізацію.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - щире каяття.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, наведені вище дані про його особу, пом`якшуючу покарання обставину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, і приходить до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі.

Але при цьому обставини у вигляді: щирого каяття ОСОБА_3 у скоєному, сприяння своїми показаннями правильному і об`єктивному встановленню фактичних обставин злочину, ставлення до скоєного, наявність відсутність тяжких наслідків, молодого віку - суд у сукупності вважає достатніми для застосування у відношенні ОСОБА_3 ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням, тобто приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про застосування стосовно нього ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», задоволенню не підлягає, оскільки дія зазначеного закону не поширюються на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені після набрання чинності цим Законом.

Обставини, за якими ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, мали місце в період з 04 січня 2017 по 12 березня 2018 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», що є перешкодою для застосування акту амністії.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про застосування стосовно нього ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» відмовити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1