Справа № 461/6630/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/20/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 19 вересня 2018 року про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави,

з участю прокурора - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_10 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали до 18.11.2018 року включно.

Визначено заставу в сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 88100 грн., яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Встановлено ОСОБА_7 , у випадку внесення застави, такі обов`язки строком на два місяці з моменту внесення такої: прибувати в ГУ НП у Львівській області за першою вимого слідчого; не відлучатися за межі м.Львова без дозволу слідчого, прокурора, суду, що обґрунтовується необхідністю забезпечення участі підозрюваного у слідчих діях та полегшення працівникам поліції профілактичного нагляду задля недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень; письмово повідомляти слідчого, прокурора, суд, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення для суду та працівників поліції можливості виклику підозрюваного; утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Приймаючи рішення, слідчий суддя прийшов до переконання, що прокурором доведено, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, перебуваючи на волі матиме можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, може знищити сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів до останнього не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 19 вересня 2018 року, просить таку скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що слідством не зібрано достатньої кількості доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_7 причетний до вчинених злочинів, а підозра базується на припущеннях.

На переконання захисника, прокурор не довів наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а ризики, які зазначені в ухвалі слідчого судді, містять ознаки шаблону, оскільки жодним чином в своїй ухвалі суд не обґрунтував, що саме такий суворий запобіжний захід, як тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі 88 100 грн., буде достатньою для забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, адвокат зазначає, що слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу та визначенні розміру застави не врахував характеризуючи дані підозрюваного, його майновий стан та застосував фактично завідомо непомірний для нього розмір застави.

Заслухавши доповідача, підозрюваного, його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає таку безпідставною, перевіривши апеляційну скаргу та матеріали судового провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Згідно з матеріалами клопотання, 14 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000581, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України.

27 серпня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено підозру про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів, незаконно придбав із невстановленого досудовим розслідуванням джерела, у невстановленому досудовим розслідуванні місці та у невстановлений час, невстановлену початкову кількість речовини у виді порошку білого кольору, які зберігав при собі для подальшого їх незаконного збуту, з метою отримання коштів для особистого збагачення.

Так, 16.02.2018 року приблизно о 16 год., маючи умисел на незаконний збут наркотичних засобів, з корисливих мотивів, перебуваючи біля будинку № 16 на вул. Хорватській у м. Львові, незаконно збув - продав за 4000 гривень ОСОБА_11 (анкетні дані змінено) порошкоподібну речовину білого кольору, що знаходилась в згортку з фольги, яка згідно з висновком експерта №3/192 від 26.02.2018 року містить Метадон, що відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою 1,4331 грам, який попередньо незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту.

Окрім того, ОСОБА_7 , повторно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів, незаконно придбав у невстановленого досудовим розслідуванням джерела - невстановленому досудовим розслідуванні місці та у невстановлений час, невстановлену початкову кількість речовини у виді порошку білого кольору, які зберігав при собі для подальшого їх незаконного збуту, з метою отримання коштів для особистого збагачення.

Так, 02.04.2018 року приблизно о 16 год., маючи умисел на незаконний збут наркотичних засобів, з корисливих мотивів, перебуваючи біля будинку № 307 по вул. Шевченка у м. Львові, повторно, незаконно збув - продав за 4000 гривень ОСОБА_12 (анкетні дані змінено) порошкоподібну речовину білого кольору, що знаходилась в згортку з фольги, яка згідно висновку експерта №3/317 від 13.04.2018 року містить Метадон, що відноситься до наркотичних засобів, обіг, яких обмежено, масою 0,9915 грам, який попередньо незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту.

Перевіривши матеріали клопотання, на переконання колегії суддів, судове рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зробив правильний висновок, з яким й погоджується колегія суддів апеляційного суду, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, про наявність передбачених ч.1 ст. 177 КПК України ризиків, недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу та про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави відповідно до положень п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені п.2, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України ризики, а саме: перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, знищення, сховання або спотворення речей та докуменів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.

При розгляді клопотання слідчим суддею враховані передбачені ст.ст. 178, 183 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, а також дотримані вимоги ст. 194 КПК України, в тому числі й щодо встановлення доведеності прокурором обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в підсумку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень доведена слідчим та сумнівів не викликає, а їх сукупність дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України, є обґрунтованою та дає підстави для обрання стосовно нього найсуворішого виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, на даному етапі розслідування підозра цілком обґрунтована, достовірність встановлених фактичних обставин буде перевірятись під час досудового розслідування, а тому доводи адвоката в цій частині є необґрунтовані.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, немає, оскільки слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Покликання захисника підозрюваного на те, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, характеризується позитивно, має незадовільний стан здоров`я, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, це обставини, які враховуються при вирішенні питання застосування запобіжного заходу, такі були оцінені слідчим суддею, однак, на переконання колегії суддів апеляційного суду, не можуть бути безумовною підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Як встановлено слідчим суддею, підозрюваний ОСОБА_7 , зокрема, фактично проживає за адресою:АДРЕСА_1 , відтак у відповідності до вимог п.2 ч.5 ст.194 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у разі внесення застави зазначено населений пункт м.Львів - за місцем фактичного проживання підозрюваного, з якого останньому забороняється відлучатись без дозволу слідчого, прокурора, суду, відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.
Розмір застави визначений слідчим суддею у відповідності до вимог ст.182 КПК України, а тому колегія суддів не вважає призначену суму застави завідомо непомірною для підозрюваного.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 19 вересня 2018 року, якою до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4