УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2018 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рязань Російської Федерації, українки, громадянки України, з вищою освітою, яка не працює, заміжня, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, знаходиться у міжнародному розшуку, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_4 , 09.10.2018 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 , яке мотивоване тим, що ОСОБА_5 , маючи умисел на шахрайське заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , переслідуючи мету наживи, з корисливих спонукань, за невстановлених обставин вступила в злочинну змову із ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) та ОСОБА_9 .

Реалізовуючи вищевказані злочинний умисел та попередню змову, 16.10.2017 у невстановлений час ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) разом з ОСОБА_5 зустрілись в місті Києві з ОСОБА_6 та в ході розмови ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) та ОСОБА_5 повідомили ОСОБА_6 про те, що напередодні ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) виграв тендер на проведення оздоблювальних робіт в аеропорту міста Стамбул Турецької Республіки і вже домовився про поставку граніту та дверей з України до Турецької Республіки.

Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), користуючись дружніми стосунками, що склались між ними і ОСОБА_6 , та вводячи останнього в оману, зловживаючи його довірою, під приводом закупівлі граніту та дверей в Україні попросили у потерпілого позичити їм грошові кошти в сумі 500 000 доларів США, які зобов`язалися повернути одразу після приїзду в місто Анкара Турецької Республіки, оскільки там мають в своєму розпорядженні вказану суму коштів готівкою.

Потерпілий, будучи введений в оману, не підозрюючи про дійсні наміри ОСОБА_5 та ОСОБА_10 ( ОСОБА_8 ) заволодіти його грошовими коштами, погодився їм допомогти та передати вказану суму коштів. Згідно їх домовленості ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) запропонував передати грошові кошти брату ОСОБА_5 ОСОБА_9 , який проживає у місті Вінниці, оскільки їм з дружиною необхідно терміново повертатись до міста Анкари Турецької Республіки.

Після цього, 28.10.2017 ОСОБА_9 , реалізуючи спільний з ОСОБА_5 та ОСОБА_11 ( ОСОБА_8 ) злочинний умисел, спрямований на заволодіння коштами ОСОБА_6 , і їх попередню змову, перебуваючи в приміщенні свого службового кабінету Вінницького обласного клінічного шкірно-венерологічного диспансеру, що знаходиться за адресою: м.Вінниця вул. Магістратська, 21, взяв у потерпілого грошові кошти в сумі 500 000 доларів США готівкою.

В подальшому, того ж дня, точного часу не встановлено, ОСОБА_9 , діючи згідно домовленості зі спільниками, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , передав отримані від потерпілого кошти ОСОБА_5 .

Після чого, 30.10.2017 ОСОБА_5 , реалізуючи вищевказані спільний злочинний умисел та попередню змову, перевезла зазначену суму коштів до міста Чернівці, де в невстановленому місці та невстановлений час передала грошові кошти в сумі 500 000 доларів США невстановленим особам для подальшої передачі цих коштів до Турецької Республіки ОСОБА_11 ( ОСОБА_8 ).

03.11.2017 ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) під час зустрічі, що відбулась за адресою: АДРЕСА_3 , повернув потерпілому ОСОБА_6 частину раніше отриманих від нього грошових коштів в сумі 130 тисяч доларів США, створюючи таким чином в останнього переконання в добросовісності своїх намірів, яких насправді не мав.

В подальшому ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) та ОСОБА_9 розпорядилися на власний розсуд рештою раніше отриманих від потерпілого грошових коштів в сумі 370 тис. доларів США, що відповідно до офіційно встановленого Національним банком України курсу валют станом на 28.10.2017 становить 9925849,03 гривень, що в понад 12,4 тис. разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, чим спричинили ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Рязань Російської Федерації, українку, громадянку України, з вищою освітою, заміжню, непрацюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму - повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. В подальшому ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: заявою про вчинення злочину, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 15.12.2017, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 18.12.2017, протоколом огляду предметів від 21.12.2017, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 05.01.2018, протоколами проведення слідчого експерименту від 18.01.2018. протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 26.03.2018, протоколом одночасного допиту від 29.03.2018, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 02.04.2018, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_14 від 06.04.2018, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 05.04.2018, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 05.04.2018, протоколом одночасного допиту від 10.04.2018, довідкою про опрацювання номерної інформації, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 19.04.2018.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 оголошена в розшук на підставі ч. 1 п. 2 ст. 280 КПК України.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення за яке законом, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Після вчинення злочину відразу покинула територію України. Враховуючи даний факт та міру покарання, яка може бути до неї застосована у випадку визнання її винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду і в подальшому, після встановлення її місця знаходження. Характер вчинення кримінального правопорушень та встановлені в ході розслідування обставини вказують на те, що злочини проти власності є одним із джерел її доходу, тому перебуваючи на волі вона може вчинити інший злочин.

Також, ОСОБА_5 , являється рідної сестрою підозрюваного у даному провадженні ОСОБА_9 , знайома з потерпілим та свідками, а тому може незаконно впливати на зазначених учасників кримінального провадження, крім того, підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того згідно ч. 6 ст. 193 КПК України Слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Вказані вище ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними, і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам. На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просила обрати підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрювана ОСОБА_5 доставлена в судове засідання не була так як знаходиться у міжнародному розшуку.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 ч. 1 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ст. 193 ч. 6 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутністю підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Під час ознайомлення із матеріалами клопотання судом встановлено, що станом на день розгляду вищевказаного клопотання ОСОБА_5 оголошена у міжнародний розшук, що підтверджується інформацією наданою Інтерполом.
Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.
Так, на час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
На даний час органом досудового розслідування ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. Отже, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, міру покарання, яка може бути до неї застосована у випадку визнання її винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а також те, що остання після вчинення злочину відразу покинула територію України та станом на даний час перебуває у міжнародному розшуку, а тому дані обставини свідчать проте, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду після встановлення її місця знаходження. Характер вчинення кримінального правопорушень та встановлені в ході розслідування обставини вказують на те, що злочини проти власності є одним із джерел її доходу, тому перебуваючи на волі вона може вчинити інший злочин.

Також, ОСОБА_5 , являється рідної сестрою підозрюваного у даному провадженні, а тому може бути знайома з потерпілим та свідками, дана обставина свідчить про те, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на зазначених учасників кримінального провадження, крім того, підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 08 грудня 2018 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя