Ухвала
Іменем України

10 вересня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-7931ск 18
Верховний суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 8 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 26 червня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00000820,
встановив:
Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 8 травня 2018 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Скала-Подільська Борщівського району, Тернопільської області, проживає по АДРЕСА_1 , ранішесудимого,

засуджено за:
- ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі;
- ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- ч. 1 ст. 263 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 остаточно призначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового зарахування до даного вироку невідбутої частини покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2017 року, ОСОБА_4 остаточно призначено покарання 4 роки позбавлення волі.
Вирішено питання про процесуальні витрати, речові докази та цивільний позов у кримінальному провадженні.
Вказаними вироком засуджений також ОСОБА_5 , судові рішення щодо якого в касаційному порядку не оскаржуються.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 26 червня 2018 року вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 8 травня 2018 року щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.
ОСОБА_4 визнаний винуватим у тому що він 16 червня 2017 року по вул. Авангардній, 15 в м. Чернівці, пошкодивши замок, повторно, таємно викрав з автомобіля марки «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 , акумуляторну батарею вартістю 1000 грн. та набір накидних головок вартістю 250 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1250 грн.
23 серпня 2017 року ОСОБА_4 по вул. Текстильників, 15 у м. Чернівці, з автомобіля марки «БМВ-330» д.н.з. НОМЕР_2 », таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_7 на загальну суму 10000 грн.

27 липня 2017 року, приблизно о 6 годині, ОСОБА_4 по вул. Кавказька, 5 в м. Чернівці проник у гаражне приміщення № НОМЕР_3 , звідки, повторно викрав належне потерпілому ОСОБА_8 майно на загальну суму 60100 грн.
3 жовтня 2017 року ОСОБА_4 знаходячись в гаражному кооперативі АДРЕСА_2 , пошкодивши замок, проник в гараж ОСОБА_9 звідки повторно, таємно викрав належне потерпілому майно на загальну суму 20450 грн.
14 серпня 2017 року ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , знаходячись у гаражному кооперативі АДРЕСА_3 повторно, таємно викрав з гаражного приміщення № НОМЕР_4 належне потерпілому ОСОБА_10 майно на загальну суму 59700 грн.
21 вересня 2017 року ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 в с. Велика Буда Герцаївського району Чернівецької області, шляхом віджиму вікна, проникли в приміщення СТО, звідки повторно таємно викрали майно потерпілого ОСОБА_11 на загальну суму 130200 грн.
Крім цього, ОСОБА_4 , без передбаченого законом дозволу, придбав пістолет марки «Zoraki Mod 914-043553», який являється вогнепальною зброєю турецького виробництва, і незаконно зберігав його у гаражному приміщенні по АДРЕСА_4 до виявлення працівниками поліції в ході обшуку 5 жовтня 2017 року.

У касаційній скарзі з усуненими недоліками засуджений, посилаючись на суворість призначеного покарання, ставить питання про зміну постановлених судових рішень та застосування ст. 69 КК України. Зазначає, що він вину визнав, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочинів, відшкодував завдану шкоду, одружений, має на утриманні двох малолітніх синів та престарілу бабусю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується. Вважає, що судами в повній мірі ці обставини не були враховані та призначено невиправдано суворе покарання.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Висновок суду про доведеність винуватості засудженого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та кваліфікація його дій за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_4 в касаційному порядку не оскаржуються.
Що стосується призначеного покарання, яке, на думку засудженого, є несправедливим внаслідок суворості, то колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вказані вимоги закону при призначенні покарання ОСОБА_4 судом дотримані.
Суд з достатньою повнотою врахував характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та престарілу бабусю.
Правильно визнано судом обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття та часткове відшкодування шкоди потерпілим.
Разом з тим суд врахував, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення та перевиховання винного лише у умовах ізоляції від суспільства.
З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі й тих, на які посилається захисник у скарзі, суд дотримався зазначених вимог кримінального закону, визнав неможливим виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства, призначив ОСОБА_4 покарання в межах санкцій статей обвинувачення, із застосуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України. У вироку наведено переконливі підстави такого рішення. Зазначено, що за таких обставин буде досягнута мета покарання.
Правильно визначено і остаточне покарання, відповідно до ст. 71 КК України.
Рішення про призначення ОСОБА_4 покарання належним чином умотивовано, воно є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових правопорушень. Підстав для застосування ст. 69 КК України не вбачається.
Доводи засудженого про суворість призначеного покарання, які аналогічні доводам його касації, належно перевірені і апеляційною інстанцією, на них надано обґрунтовані відповіді, ухвала суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Інших доводів, які були б підставами для зміни чи скасування судових рішень, у касаційній скарзі ОСОБА_4 не наведено.
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги засудженого та вважає, що у відкритті провадження на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 8 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 26 червня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_12