Справа № 488/1358/17
Провадження № 1-кп/488/57/18 р.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2018 року
Корабельний районний суд м.Миколаєва
у складі:
Головуючого суддіОСОБА_1
секретаря судового засіданняОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора потерпілогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченогоОСОБА_5 ,
захисникаОСОБА_6 ,

розглянувши, під час судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого,

В С Т А Н О В И В

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження на 60 діб строків тримання обвинуваченого під вартою, мотивувавши клопотання тим, що продовжують існувати ризики, які дають підстави вважати, що у випадку закінчення строків тримання під вартою останнього, скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або його зміни на менш суворий, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватись від суду.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, зазначили, що ризики вказаних прокурором відсутні, прокурором не надано доказів їх існування. Враховуючи, що ОСОБА_5 тривалий час тримається в умовах слідчого ізолятору та має тяжкі захворювання, які не можливо вилікувати в таких умовах, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, батьків похилого віку, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та долучені медичні документі, приходить до наступноговисновку.
Як слідує зі змісту ст. 199 КПК України, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні такого запобіжного заходу, не зменшилися.
Відповідно до ст.. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів, є, крім іншого, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити вказані дії.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до ранішесудимої особи, яка підозрюєтьсяабообвинувачується у вчиненнізлочину, за який законом передбаченопокарання у видіпозбавленняволіна строкпонад три роки.
27.07.2018 року спливає строк триманняобвинуваченогопідвартою.
ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненнікримінальнихправопорушень з корисливих мотивів, які є багатоепізодні, санкціябільш тяжкого з них передбачаєпокарання у видіпозбавленняволі на строк відтрьох до шести років; обвинувачений раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення аналогічних корисливих злочинів; інкриміновані йому злочини були скоєнні в період невідбутого ним покарання за вироком Суворовського районного суду м.Херсона від 17.12.2014 року; обвинувачений офіційно не працює, тобто не має легального джерела доходу.
На думку суду, у сукупності перелічені обставини та дані, що характеризують особу обвинуваченого, свідчать про те, що ризики, враховані при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, і, незважаючи на те, що у обвинуваченого є постійне місце проживання, хронічні захворювання та міцні соціальні зв`язки, в разі спливу строку тримання під вартою ОСОБА_5 чи застосування до нього менш суворого запобіжного заходу ніж раніше обраного судом, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення та спробу переховуватися від суду.
Обставин передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено
Що стосується доводів захисника з приводу того, що в умовах утримання в СІЗО обвинувачений позбавлений можливості отримувати належне лікування, суд находить їх безпідставними, оскільки суду не надано жодних медичних документів з приводу того, що обвинувачений ОСОБА_5 не може отримувати належне лікування в умовах утримання в СІЗО.

З огляду на наведене, доводи захисника та обвинуваченого не можуть, на переконання суду, свідчити про відсутність ризиків зазначених прокурором.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що зазначені прокурором ризики продовжують існувати і на теперішній час, при цьому вважає, що запобігти їм при вжитті до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, не можливо, а тому, вважає доцільним задовольнити клопотання прокурора.
За такого клопотання захисника не підлягає задоволенню.
Суд вважає можливим розглянути дане клопотання до закінчення спливу строку тримання обвинуваченого під вартою, з огляду на неможливість призначення нового судового засідання до спливу зазначеного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до 02.09.2018 року (включно).
У задовленні клопотання захисника відмовити.
Копію ухвали надіслати сторонам судового провадження та для виконання начальнику Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Корабельного районного суду
м.Миколаєва ОСОБА_1