Справа № 760/4234/18
провадження 1-кс/760/2876/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Калбет Хаус» про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні внесенного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002249 від 02 вересня 2016 року,

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Калбет Хаус» про скасування арешту на майно.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що 13 вересня 2017 року детективами НАБУ був проведений обшук приміщення, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 25, внаслідок якого були вилучені документи та майно, що належить ТОВ «Калбет Хаус».
Відповідно до матеріалів клопотання 25 вересня 2017 року ухвалою слідчого суді Солом`янського районного суду м. Києва було накладено арешт на майно вилучене під час обшуку 13 вересня 2017 року, з метою збереження речових доказів.
Автор клопотання вважає, що майно та документи ТОВ «Калбет Хаус», на які накладено арешт, належать виключно ті, що дають змогу здійснювати господарську діяльність ТОВ «Калбет Хаус», а також документи задля підтримання ділових стосунків з контрагентами. Таким чином, ніякого сенсу чи мотиву приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати це майно у ТОВ «Калбет Хаус» немає, у зв`язку з цим, у подальшому застосуванні арешту майна немає потереби.
В судове засідання адвоката ОСОБА_4 не з`явився будучи належним чином повідомлений, причини своєї неявки суду не повідомив.
Детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 заперечував з приводу скасування арешту з майна вилученого під час обшуку, оскільки воно було визнано речовим доказом.
Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутність адвоката ОСОБА_4 ..
Заслухавши пояснення детектива, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002249 від 02 вересня 2016 року.

Постановою детектива Національного бюро Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного спеціалізованого бюро України ОСОБА_3 від 21.09.2017 року майно, яке було вилучено під час проведення обшуку 13 вересня 2017 року нежитлових приміщень № 1-8 (група приміщень № 121) за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 25, що належать ТОВ «Пропріо-Д» визнано речовими доказами.

25 вересня 2017 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва був накладений арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку 13 вересня 2017 року нежитлових приміщень № 1-8 (група приміщень № 121) за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 25, що належать ТОВ «Пропріо-Д», з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки вказане майно є предметом протиправної діяльності.

Тому, слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, арешт був накладений обґрунтовано, а також, що таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи, є обґрунтованим та пропорційним меті кримінального провадження.

Враховуючи вказане, а також ту обставину, що арешт на вказане майно накладений обґрунтовано, з метою забезпечення збереження речового доказу, та у його застосуванні на даний час не відпала потреба, крім того, адвокатом не доведено та слідчому судді не надано доказів на спростування вказаних висновків, тому слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 174, 309, 369, 372, 395КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1