Справа № 214/1337/16-к
1-кп/214/74/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000482 від 26.02.2016 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаєза адресою: АДРЕСА_2 , останній раз судимого:
- 30.11.2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 липня 2018 року звільнений від покарання з випробуванням, призначеного вироком суду від 30.11.2015 року,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
25 лютого 2016 року, приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні магазину «Продукти №418» ТОВ «АТБ-маркет», розташованого по вул. Мелешкіна, 24Е в м. Кривому Розі, повторно, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на викрадення чужого майна таємно, тобто впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з вітрини відкритої викладки, розташованої в приміщенні торгівельної зали вказаного магазину взяв одну пляшку напою «Hennessy VS» ємкістю 0,5 л, вартістю 552 грн. 80 коп. за одиницю товару з урахуванням ПДВ (460 грн. 67 коп. без урахування ПДВ) та продовжив рух по приміщенню магазину. Після чого, знаходячись на сходах, в приміщенні торгівельної зали магазину сховав вказану пляшку напою під свій верхній одяг та направився до касової зони магазину. Однак, не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками служби охорони при спробі покинути приміщення магазину, не розрахувавшись за товар.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , ТОВ «АТБ-маркет» могла бути спричинена майнова шкода у розмірі 460 грн. 67 коп.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, за ознаками: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), який не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, вчинене повторно.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України визнав в повному обсязі по обставинах, зазначених в обвинувальному акті та пояснив, що 25.02.2016 року, приблизно о 15-00 год., він перебував в приміщенні магазину «Продукти №418» ТОВ «АТБ-маркет», розташованого по вул. Мелешкіна, 24Е в м. Кривому Розі, де взяв з полички пиво і пляшку напою «Hennessy VS» ємкістю 0,5 л. За пиво він збирався розрахуватися на касі, а пляшку напою «Hennessy VS» вирішив викрасти, оскільки коштів на його придбання він не мав. У зв`язку з чим, перебуваючи на сходах в приміщенні вищезазначеного магазину, він сховав пляшку напою «Hennessy VS» ємкістю 0,5 л. під куртку, намагаючись таким чином таємно винести її з магазину. На касі він розрахувався тільки за пиво, однак не встиг залишити приміщення зазначеного магазину, оскільки був зупинений працівниками охорони, яким в приміщення магазину добровільно зізнався у спробі таємно викрасти з магазину пляшку напою «Hennessy VS». Працівники охорони викликали працівників поліції, яким він добровільно видав майно, що намагався викрасти. Він усвідомлює протиправність свого діяння. Під час проведення досудового розслідування та судового розгляду, на нього не здійснювався фізичний та психологічний тиски працівниками поліції. Злочин, у вчиненні якого зізнається, він вчинив з власної ініціативи. Він раніше надавав неправдиві покази суду з метою ухилення від відповідальності за вчинене, однак у подальшому добровільно змінив своє відношення до цих обставин та щиро розкаюється у вчиненому.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, вина останнього підтверджується іншими речовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме, відеозаписом з камер відеоспостереження, встановлених в приміщенні магазину «Продукти №418» ТОВ «АТБ-маркет», розташованого по вул. Мелешкіна, 24Е в м. Кривому Розі, який містить відомості про обставини вчинення ОСОБА_3 інкримінованого останньому діяння, а саме, намагання обвинуваченого вчинити таємне викрадення пляшки напою «Hennessy VS» з приміщення магазину (т.1 а.с.30).

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 86, 94, 99 КПК України, показання обвинуваченого ОСОБА_3 та оглянуті в судовому засіданні речові докази, суд вважає, що відомості, які вони містять, є допустимими доказами, оскільки вони містяться в доказах, отриманих у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, а також є належними доказами як такі, що підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та мають для нього суттєве значення, а саме, що обвинувачений вчинив незакінчений замах на таємне викрадення майна ТОВ «АТБ-маркет», яке не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав би необхідними для доведення злочину до кінця, повторно.
Після з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених під час судового розгляду кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 та відомості, що містяться в речових доказах, які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються між собою, суд поза розумним сумнівом приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.
Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п.282). Таке доведення має випливати і з сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 визначається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (т.1 а.с.51).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується нейтрально (т.1 а.с.49), на момент ухвалення вироку в силу ст. 89 КК України не судимий (т.2 а.с.204-206), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра не перебуває, однак з листопада 2015 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (т.1 а.с.50-51).

Таким чином, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності, а особливо поведінку ОСОБА_3 , а саме, спробу останнього ухилитися від суду та уникнути відповідальності шляхом переховування від суду, у зв`язку з чим він був оголошений у розшук, що дає підстави для очікувань про відсутність у останнього наміру виправитись, отже небезпека в такому випадку для суспільства та держави є явною, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді арешту, в межах санкції інкримінованої йому статті.

За вказаних обставин суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_3 більш м`якого покарання, не пов`язаного з арештом, а також для застосування до нього при призначенні покарання положень ст.ст.69, 75 КК України.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 запобігання вчиненню нових злочинів ним та іншими особами.

Оскільки ОСОБА_3 судом призначено покарання у виді арешту, до набрання вироком законної сили щодо нього необхідно залишити без змін запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний ухвалою суду від 07 серпня 2018 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно обчислювати з моменту затримання, тобто з 07 серпня 2018 року.

При цьому суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_6 про зарахування за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015, строку попереднього ув`язнення ОСОБА_3 в строк відбування покарання, оскільки такі доводи є безпідставними, враховуючи застосування до обвинуваченого попереднього ув`язнення під час дії вимог ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017, що узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17.
Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді арешту, строком на 5 (п`ять) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання, тобто з 07 серпня 2018 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речові докази:

-пляшку ємкістю 0,5 л. алкогольного напою «Нennessy VS» у коробці, яку передано управляючому магазину «Продукти 418» ТОВ «АТБ-маркет» ОСОБА_7 - залишити в розпорядженні останнього, дозволивши використовувати та розпоряджатися в межах своїх повноважень (т.1, а.с.11);

-компакт-диск, який наданий ТОВ «АТБ-маркет» залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження (т.1, а.с.29-30).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1