Справа № 302/633/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2018 смт.Міжгір`я

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1

з участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув внесене в кримінальному провадженні № 0000284 заступником начальника СВ Міжгірського ВП Хустського ВП ГУ НП ОСОБА_6 і погоджене прокурором Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, раніше судимого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим Міжгірським районним судом Закарпатської області від 24.05.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України якому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та на основі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення не став, не зробив для себе належних висновків, а натомість продовжив свою злочинну діяльність і вчинив новий корисливий злочин під час іспитового строку, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

22 лютого 2018 року близько 12.00 години, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 та з не встановленою на даний час слідством особою з метою викрадення чужого майна, діючи умисно, групою осіб за попередньою домовленістю, повторно проник через незакладені віконні отвори недобудованого корпусу Міжгірської СЗОШ №2 ім. А.Волошина, що знаходиться по вул. Гагаріна, 30, в смт. Міжгір?ї, Міжгірського району, Закарпатської області, звідки таємно з другого поверху недобудованого корпусу почали демонтувати електропроводку з стін та стелі корпусу у виді кабелю ВВГ 3х2.5 вартістю 12.00 гривень за метр та згідно слідчого експерименту від 24.05.2018 довжиною 182 метри, який був укладений та належав Міжгірському будівельно-деревообробному підприємстві, після чого неподалік місця скоєння злочину на вогнищі обпалили кабель від ізоляційного покриття, а метал у виді міді здали у пункт приймання металобрухту наступного дня у м. Хуст, Закарпатської області вагою 12 кг., на суму 1320 гривень, чим саме спричинили Міжгірському будівельно-деревообробному підприємстві матеріальну шкоду на загальну суму 2184 гривень.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 3 ст. 185 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, раніше судимий Міжгірським районним судом Закарпатської області від 24.05.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України якому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та на основі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ОСОБА_8 , про виявлення крадіжки електрокабелю з недобудованого корпусу Міжгірської ЗОШ №2; протоколом огляду місця події від 15.05.2018 про відсутність електрокабелів в недобудованому корпусі Міжгірської ЗОШ №2; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімках; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 ; речовими доказами у кримінальному провадженні у виді одного метра електрокабелю ВВГ 3х2.5 без ізоляції.

Злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, у відповідності до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, за який передбачено покарання виді позбавлення волі від трьох до шести років.

Беручи до уваги наявність ризиків, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 , постійного місця роботи не має, скоїв однорідний злочин повторно, будучи на іспитовому строці по вироку Міжгірського районного суду від 24.05.2017 і може вчиняти інші кримінальні правопорушення..

Також, вироком Міжгірського районного суду від 25.07.2017 ОСОБА_4 , визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на три роки. Згідно з ч.1 ст.71 КК України частково приєднано до покарання, визначене цим вироком, невідбуте покарання за вироком Міжгірського районного суду від 24.05.2017 у виді позбавлення волі строком на 6 місяців і остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на 3 роки 6 місяців. ОСОБА_4 вирок Міжгірським районного суду від 25.07.2017 оскаржено до апеляційного суду в Закарпатській області. Апеляційна скарга перебуває на розгляді апеляційного суду в Закарпатській області.

ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за тяжкі однорідні злочини, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, не працює. А тому, є підстави вважати, що підозрюваний може переховатися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків. Окрім того ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню істини іншим чином через своїх знайомих, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, застосувавши більш м`який запобіжний захід, неможливо запобігти ризикам, вкладеним у клопотанні, а саме; можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_4 , вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років, є підстави вважати, що інші запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі, не забезпечать належної поведінки підозрюваного та не нададуть можливості уникнути вказаних ризиків, тому орган досудового слідства просить застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При розгляді клопотання підозрюваний ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину вину визнав, просить не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати інший не пов`язаний з позбавленням волі.

Прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав, просить таке задоволити.

Захисник ОСОБА_5 подане клопотання заперечив, та просить застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Оцінивши подані матеріали, пояснення підозрюваного, слідчого, думку прокурора, захисника, суд вважає, що прокурор недовів належних обставин що до підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Слідчий суддя вважає, що по відношенню до ОСОБА_4 слід обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступного.

Застосовуючи такий запобіжний захід як домашній арешт, суд враховує те, що ОСОБА_4 характеризується по місцю проживання позитивно, не працюючий, має постійне місце проживання, за попереднім вироком Міжгірського райсуду ОСОБА_4 засуджено до позбавлення волі, але такий не набрав законної сили, також може переховуватись від органів досудового розслідування та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до шести років, кримінальне правопорушення вчинив у денний період часу, а тому слідчий суддя вважає, що справедливим, достатнім і співмірним запобіжним заходом слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган Національної полації повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 181, 193, 196 КПК України, суддя,
У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, раніше судимого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без використання електронних засобів контролю, який полягає із забороною покидати житлове приміщення цілодобово.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 ..

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначити з 31.05.2018 р. по 31.07.2018 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Закарпатської області в порядку і строки передбачені ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя:ОСОБА_1