Справа№539/1037/18

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2018 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Лубни, Полтавської області, освіта середня-спеціальна, неодруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Лубни, Полтавської області, освіта середня-спеціальна, неодруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.246 КК України, -
02.08.2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою незаконної порубки дерев у захисних лісових насадженнях прибули у лісовий масив, що перебуває у користуванні ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс», обхід № 3, квартал 17, виділ 1, що знаходиться на території земель Вовчинської сільської ради, Лубенського району Полтавської області, між селами Кремянка та Вовча Долина. Реалізовуючи свій злочинний умисел в порушення вимог ст.69 ЛК України, не маючи спеціального документу для використання лісових ресурсів, лісорубного або лісового квитка на зазначену ділянку лісового масиву, тим самим не маючи права здійснювати порубку дерев державної форми власності, з корисливих мотивів здійснили незаконну порубку 4 сироростучих дерев, породи «ясен», за допомогою 2 бензинових ланцюгових пил марки «МИНСК МТ-3 МПБ-4400», ідентифікуючий номер НОМЕР_1 та МП 160889, з якими були затримані при вчиненні злочину працівниками поліції.
Згідно розрахунку за вих. № 04-03/54 від 12.03.2018 року наданого ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» державі заподіяно істотної шкоди на загальну суму 20 908 грн 17 коп., розрахована відповідно до постанови КМ України № 665 від 23.07.2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу».
Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст.246 КК України, як незаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнали повністю, в скоєному каються.
Їх показання є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці покази достовірними.
Представник потерпілого не заперечив фактичні обставини кримінального провадження.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор та представник потерпілого також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд вважає встановленою та доведеною в повному обсязі вину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.246 КК України.
Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сприяли розкриттю злочину на стадії досудового розслідування та щиро каються в скоєному, і визнає це обставиною, яка пом`якшує покарання.
Враховуючи суть та тяжкість скоєного злочину, особи обвинувачених, які за місцем проживання характеризуються позитивно, судимостей не мають, ніде не працюють, висновок органу пробації, який вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі не може становити небезпеку для суспільства, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання у виді штрафу.
Крім того, в судовому засіданні захисником ОСОБА_4 заявлено клопотання про застосування щодо нього амністії.
Пунктом «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено можливість звільнення від відбування покарання засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами другої групи.
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК с 10 ААА № 202311 від 01.04.2014 року ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи безтерміново.
Обмежень щодо застосування відносно ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», тому його слід звільнити від відбування призначеного судом покарання.
Прокурором в інтересах потерпілого пред`явлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 20 908 грн. 17 коп.
Позов мотивований тим, що злочином підприємству завдано прямої матеріальної шкоди вартість дерев на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачені позов визнали в повному обсязі.
Таким чином, матеріальна шкода в сумі 20 908 грн. 17 коп. підлягає стягненню з відповідача.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Документально підтверджені витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинуваченого відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 124, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.246 КК України, та призначити покарання у вигляді ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн 00 коп.
На підставі ч. 2 ст.86 КК, ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», п.г) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.246 КК України, та призначити покарання у вигляді ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн 00 коп.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» солідарно 20 908 грн 17 коп. матеріальної шкоди.
Речові докази по справі:
- 2 бензинові ланцюгові пили марки «МИНСК МТ-3 МПБ-4400», ідентифікуючий номер НОМЕР_1 та МП НОМЕР_2 , які передані до камери зберігання речових доказів Лубенського ВП повернути власнику ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави по 1 430 грн 00 коп. витрат на проведення судових експертиз з кожного.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору та потерпілому.

Суддя Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1