137/1096/18

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.07.2018р. смт. Літин
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Глухівці Козятинського району Вінницької області, громадянина Російської Федерації, середньою-технічною освітою, розлученого, засудженого 30.06.2017 р. Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році",
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеним клопотанням, яким просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році", у на підставі п «г» ст. 1, ст. 4 та п. «в» ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році".
В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 просила відмовити у задоволенні клопотання засудженого з тих підстав, що останній не підпадає під дію Закону України "Про амністію у 2016 році" та до нього, неможливо застосувати положення зазначеного закону.
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд вважає, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Згідно ст. 11 Закону України «Про амністію у 2016 році» (далі Закон), рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
Не можливо застосувати до засудженого ОСОБА_4 положення ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», адже відповідно до ст. 12 КК України, злочин передбачений ч.1 ст. 121 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, адже ним передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Відповідно до ст. 1 Закону, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який НЕ є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.
Одночасно при прийняті рішення судом враховано, що відносно засудженого неможливо застосувати і положення ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», якою передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин який відноситься до категорії тяжких злочинів, не відбув більше половини призначеного строку основного покарання, тому в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити за безпідставністю, оскільки ОСОБА_4 не є суб`єктом амністії відповідно до вимог ст. 1 та ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Одночасно звертається увага, що питання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно ОСОБА_4 була часом раніше предметом розгляду Вінницьким міськийм судом Вінницької області, де 19.04.2018 р. у справі № 127/8187/18 ухвалено відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» (а.с. 14). Хоча повторне звернення з аналогічним клопотанням прямо не заборонено законом, втім свідчить про зловживання останнім наданих йому законом правами.
Керуючись ст. ст. 12, 86 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», суд,
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році", відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 7 днів з дня її проголошення.
Суддя:ОСОБА_1