Справа № 487/5075/17
Провадження № 1-кп/487/194/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2018 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі: Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002427, відносно

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Чунський Іркутської області Російської Федерації, має право на постійне проживання на території України, відповідно до тимчасової посвідки НОМЕР_1 , росіянки, громадянки Російської Федерації, має середньо-спеціальну освіту, не одруженої, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює продавцем пекарня «Добра Здоба», зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимої

обвинуваченої у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України

сторони кримінального провадження

прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

обвинувачена ОСОБА_3

захисник обвинуваченої ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

22.06.2017 року, приблизно о 23-15 годині, ОСОБА_3 , знаходилася на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , де також перебувала ОСОБА_6 . При цьому, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, в ході словесного конфлікту, ОСОБА_3 , схопила ОСОБА_6 руками за волосся, після чого, рукою нанесла потерпілій ОСОБА_6 один удар в область лівої щоки, один удар в область правого передпліччя та один удар в область лівого плеча, тим самим спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя, ділянки лівого плеча, та правої верхньої кінцівки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України та визнає її винуватою у нанесені умисних легких тілесних ушкоджень.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Показання обвинуваченої ОСОБА_3 , яка безпосередньо при допиті під час судового розгляду, підтвердила той факт, що дійсно, 22.06.2017 року, приблизно о 23-15 годині, знаходилася дома у свого знайомого ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_4 , де, разом з друзями, відпочивали та вживали спиртні напої. При цьому, між ОСОБА_8 та мешканцями будинку виник конфлікт, в ході якого, її друг ОСОБА_9 , вийшов до загального двору, де на нього накинувся та став завдавати ударів син потерпілої, при цьому ОСОБА_6 намагалася їх розборонити, в результаті чого вона упала. Після цього син потерпілої схопив її (обвинувачену) за руку та заломив її, внаслідок чого у неї утворилися тілесні ушкодження у вигляді саден та забою лівого ліктьового суглобу, що було встановлено під час медичного огляду у ЛШМД.

Стверджувала, що удари потерпілій не наносила. При цьому виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок її падіння чи внаслідок необережних дій ОСОБА_10 чи ОСОБА_9 , яких потерпіла розбороняла під час бійки.

Показання потерпілої ОСОБА_11 яка безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснила, що 22.06.2017 року, після 23-00 години, їх сусід ОСОБА_8 , який проживає у квартирі АДРЕСА_5 , та його знайомі, стали порушувати громадський спокій, в квартирі гучно грала музика, було чутно гучні розмови. Вона та сусіди ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , її син ОСОБА_10 вийшли до двору, та стали робити зауваження, в цей час ОСОБА_3 знаходилася на балконі та стала висловлюватися нецензурною лайкою. Після чого до двору вийшли обвинувачена та ОСОБА_9 . У цей же час у спільний двір вибігла її собака, яку вона намагалася забрати, при цьому ОСОБА_3 схопила її за волосся та штовхнула, внаслідок чого вона впала на землю.

Після чого її син ОСОБА_10 став битися з ОСОБА_9 , вона, підвівшись, намагалася розборонити їх, при цьому ОСОБА_3 , кулаком, нанесла їй не менше чотирьох ударів, один по голові, один в обличчя в область лівої скули, в ліве та праве плече та по кисті лівої руки.

Свої протиправні дії ОСОБА_3 припинила, після того, як її онука ОСОБА_14 викликала працівників поліції.

Стверджувала, що при тому, коли вона розбороняла свого сина та ОСОБА_9 , будь-які тілесні ушкодження їй спричинено не було.

Зазначила, що злочинними діями обвинуваченої їй було завдано моральну шкоду.

Показання свідка ОСОБА_13 , яка безпосередньо при допиті під час судового розгляду пояснила, що проживає за адресою АДРЕСА_3 . 22.06.2017 року, у їх сусіда ОСОБА_8 були гості, приблизно після 23-00 години вони стали сильно шуміти, гучно грала музика. Вона з чоловіком ОСОБА_12 вийшли до двору, де знаходилися потерпіла, її син та онука. Також до двору вийшов ОСОБА_8 , з яким її чоловік став розмовляти, при цьому вона стояла поруч з ними. У цей час до двору вийшли ОСОБА_9 та обвинувачена. ОСОБА_10 став битися з ОСОБА_9 .. У цей час вона побачила, що потерпіла упала, що стало причиною її падіння вона не бачила. Після того яка ОСОБА_6 піднялася, обвинувачена нанесла їй не менше двох ударів в ліву частину голови.

Також пояснила, що після даної події, ОСОБА_6 скаржилася їй на погіршення стану здоров`я, та у неї була опухла ліва частина обличчя.

Показання свідка ОСОБА_12 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду пояснив, що проживає за адресою АДРЕСА_3 . 22.06.2017 року, у їх сусіда ОСОБА_8 були гості, приблизно після 23-00 години вони стали сильно шуміти, гучно грала музика. Він з дружиною ОСОБА_13 вийшли до двору, де знаходилися потерпіла, її син та онука. Також до двору спустився ОСОБА_8 , якому він зробив зауваження та став розмовляти. У цей час ОСОБА_3 перебувала на балконі та стала висловлюватися на їх адресу нецензурною лайкою ОСОБА_6 зробила їй зауваження, після цього обвинувачена вийшла до двору. При цьому він побачив, що ОСОБА_3 схопила потерпілу за волосся та штовхнула, в результаті чого ОСОБА_15 упала. Також він бачив, як обвинувачена нанесла ОСОБА_6 не менше трьох ударів рукою по лицю. При цьому син потерпілої став відтягувати ОСОБА_3 від матері.

Також пояснив, що після даної події, ОСОБА_6 скаржилася на погіршення стану здоров`я, та у неї були синці на обличчі.

Показання свідка ОСОБА_10 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду пояснив, що проживає за адресою АДРЕСА_3 .. Потерпіла ОСОБА_6 його матір. 22.06.2017 року, у їх сусіда ОСОБА_8 були гості, приблизно після 23-00 години вони стали сильно шуміти, гучно грала музика. Він вийшов до двору, де побачив, що ОСОБА_12 розмовляє з ОСОБА_8 , у дворі також були ОСОБА_13 , його матір та донька. У цей час ОСОБА_3 перебувала на балконі та стала висловлюватися на їх адресу нецензурною лайкою. Після чого разом з ОСОБА_9 вийшла до двору. У цей час до двору вибігла їх собака, яку потерпіла намагалася забрати. При цьому ОСОБА_3 нанесла потерпілій не менше п`яти ударів по голові та тілу, при цьому ОСОБА_6 упала.

Покази учасників кримінального провадження, щодо обставин події кримінального правопорушення (злочину), підтверджуються та узгоджуються з дослідженими судом, письмовими доказами.

Як слідує з даних Заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.06.2017 року, ОСОБА_6 просить прийняти міри до незнайомої їй жінки на ім`я « ОСОБА_16 », яка 22.06.2017 року близько 23-30 години, по АДРЕСА_3 , спричинила їй тілесні ушкодження, внаслідок нанесених ударів по голові, штовхання, та дряпання рук. (а.с.60).

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0002427, відомості викладені у заяві потерпілої ОСОБА_6 , 23.06.2017 року було внесено до ЄРДР.

Як слідує з висновку експерта №912 від 30.06.2017 року, з урахуванням уточнень експерта, при її допиті у судовому засіданні, у потерпілої ОСОБА_6 виявлено пошкодження у вигляді синців, саден обличчя, ділянки лівого плеча, правої верхньої кінцівки, які могли утворитися від трьох ударів тупим твердим предметом, яким могли бути рука, нога та інші предмети, з давністю їх утворення біля 8 діб до часу огляду.

За ступенем тяжкості кожне з тілесних ушкоджень відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. (а.с.62).

Покази потерпілої та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , щодо способу та механізму дій обвинуваченої ОСОБА_3 при завдані ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, також підтверджуються та взаємоузгоджуються з даними Висновку експерта, щодо характеру ушкоджень, виявлених при зовнішньому огляді потерпілої.

Так у ОСОБА_6 виявлено наступні тілесні ушкодження в області лівої щоки синець блідо-жовтого кольору овальної форми з нечітким контуром, розміром 6х3 см. В області ліктьового краю правого передпліччя у верхній третині два садна лінійної форми, покритті кіркою червоно-коричневого кольору, розташовані вище рівня шкіри, розміром 2х0,2 см. та 2,5х0,2 см.; на зовнішній поверхні в проекції лівого плечового суглобу синець багрово-синюшного кольору з жовтуватим відтінком по периферії овальної форми, з нечітким контуром розміром 6х5 см.

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_17 уточнила свій висновок, посилаючись на описку у резолютивній частині, зазначивши, що у потерпілої ОСОБА_6 виявлено пошкодження у вигляді синців, саден обличчя, ділянки лівого плеча, правої верхньої кінцівки, які могли утворитися від трьох ударів тупим твердим предметом, яким могли бути рука, нога та інші предмети, з давністю їх утворення біля 8 діб до часу огляду.

Стверджувала, що тілесні ушкодження у ОСОБА_6 утворилися внаслідок цілеспрямованих ударів. Ушкодження в вигляді саден ліктьового краю правого передпліччя у верхній третині теоретично могли утворитися внаслідок падіння потерпілої, так і внаслідок подряпання шкіри, що узгоджується з відомостями викладеними у заяві потерпілої до правоохоронних органів у тій частині, що ОСОБА_3 подряпала їй руки з урахуванням характеру саден та їх розмірів.

Утворення інших тілесних ушкоджень внаслідок падіння категорично виключала.

Вказані докази, суд визнає належними, допустимими та достовірними, а їх взаємозв`язок достатнім та взаємоузгодженим, в розумінні критерію «поза розумним сумнівом» на підтвердження встановлених обставин та механізму заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .

Ствердження ОСОБА_3 , про те, що тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 вона не наносила, та вони могли утворитися від необережних дій ОСОБА_9 чи ОСОБА_10 , як і аналогічні покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд вважає безпідставними, оскільки вони були спростовані сукупністю досліджених при судовому розгляді належних та допустимих доказів.

При цьому суд враховує кількість, характер та локалізацію тілесних ушкоджень виявлених у потерпілої, в контексті показів вказаних осіб, щодо механізму їх завдання. Оскільки наявні у ОСОБА_6 тілесні ушкодження не могли утворитися внаслідок одноразового падіння. При цьому у своїх показах обвинувачена та свідки при їх допиті, не зазначали, що потерпілій ОСОБА_10 чи ОСОБА_9 було нанесено удари,

При судовому розгляді знайшли сво підтвердження покази обвинуваченої в тій частині, що ОСОБА_10 наніс їй тілесні ушкодження у вигляді забою лівого ліктьового суглобу, що підтверджується як показами допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який підтвердив факт того що ОСОБА_10 відтягував обвинувачену від матері, так і медичною довідкою №1203, виданою 23.06.2017 року о 04-00 годині ММТП. Однак вказані обставини не мають правового значення для розгляду кримінального провадження, оскільки будь-яким чином не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_18 щодо умисного нанесення тілесних пошкоджень ОСОБА_6 .

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченої є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

За положеннями ст..9 Конституції України, ч.2 ст.8 КПК України, ст..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при розгляді справ зобов`язанні застосовувати положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику ЄСПЛ, як джерела права.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченої та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пр цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, викладеній у справі «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року - що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Так ОСОБА_3 з урахуванням приписів ст..12 КК України, вчинено злочин невеликої тяжкості.

Обвинувачена раніше не судима, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліках у Миколаївському обласному наркологічному диспансері та Миколаївській обласній психіатричній лікарні не перебуває.

Відповідно до положень ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженої та запобігання скоєнню нею нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, того що обвинувачена офіційно працевлаштована, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу у межах санкцій ч.1 ст.125 КК України.

Під час розгляду справи обвинуваченою подано клопотання про застосування до неї вимог ст.1 п.в Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вона має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 2009 року народження.

Прокурор клопотання просив вирішити у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства.

Відповідно до ст.1 п.в Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи визнанні винними у вчинені умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, щодо яких вони не позбавлені батьківських прав.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» виконання цього закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

За положеннями ст.3 ч.2 Закону України «Про застосування амністії в України» установивши в стадії судового розгляду кримінального провадження наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Судом було встановлено, що ОСОБА_3 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 01.08.2006 року.

Згідно довідки Служби у справах дітей Адміністрації Корабельного району №С-47-1-ОП/05.05.01-13 від 17.05.2018 року, ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4 не позбавлялась.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 обґрунтоване, та підлягає задоволенню зі звільненням обвинуваченої від відбуття призначеного покарання на підставі ст..1 п.в Закону України «Про амністію у 2016 році».

У кримінальному проваджені потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченої 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

При вирішенні заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ст..23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Та може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я»

З матеріалів провадження вбачається, що тілесні ушкодження завдані потерпілій ОСОБА_3 , стали джерелом як фізичних страждань так і негативних емоцій. Таким чином потерпілій завдано моральну шкоду, яка виразилася у порушенні звичного укладу життя, пов`язаного з необхідністю звертатися до правоохоронних органів. З урахуванням глибини та тривалості душевних страждань, яких зазнала потерпіла, яка є людиною похилого віку, ступеню вини ОСОБА_3 та з огляду на вимоги розумності і справедливості суд вважає, що компенсацію моральної шкоди, яку належить стягнути з обвинуваченої, слід визначити у розмірі 5000 грн.

У кримінальному проваджені процесуальні витрати, визначені положенням ст..118 КПК України відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.2,7,368,369,373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбачених ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ст..1 п.в Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченій.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1