Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 634/287/17
провадження № 1-кп/632/109/18

04 жовтня 2018 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, засудженого: 09 червня 1995 року Лозівським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 206 КК України (ред. 1960 року) до двох років позбавлення волі, звільненого 09 червня 1997 року у зв`язку із відбуттям строку покарання; 02 вересня 1999 року Харківським обласним судом за п. «а» ст. 93, ст. 17, п. «ж», п. «з» ст. 93, ст. 42 КК України (ред. 1960 року) до п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна,звільненого 07 вересня 2012 року на підставі постановиБрянківського міського суду Луганської області від 30 серпня 2012 року умовно-достроково на один рік сім місяців і два дні, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених частинами 1, 2 ст. 185, ст. 395 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2017 року близько шостої години ОСОБА_4 знаходився на території ПП «Україна», розташованого за адресою: Харківська область, смт Сахновщина, вулиця Полтавська, 4, яку орендує ОСОБА_5 , де виконував різного виду роботи.

У цей час у обвинуваченого виник умисел на таємне викрадення чужого майна висіваючого апарату на сівалку.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи із корисливих мотивів, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу з господарської будівлі ПП «Україна» таємно викрав висіваючий апарат на сівалку моделі С33,6 (СЗГ00.2420), вартістю 1600 гривень.

Викравши вказане майно обвинувачений з місця вчинення злочину зник, обернувши його на свою користь.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, на підставі ухвали Сахновщинського районного суду Харківської області від 21 березня 2017 року у відношенні ОСОБА_4 був встановлений адміністративний нагляд терміном на один рік, із покладанням на обвинуваченого ряду обов`язків і конкретно визначених обмежень, зокрема: з`являтися на реєстрацію до Сахновщинського ВП ГУНП в Харківські області; заборонено: виходити із будинку з 22 до 06 години;перебувати у закладах торгівлі та громадського харчування, де реалізуються чи вживаються алкогольні напої; виїжджати без дозволу органу внутрішніх справ за межі Сахновщинського району Харківської області.

Однак ОСОБА_4 ,в порушення Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» і зазначеної вище ухвали суду, у період з 05 травня по 18 червня 2017 року не з`являвся на реєстрацію та,ухиляючись від адміністративного нагляду, самовільно, без дозволу Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області, залишив місце свого проживання будинок АДРЕСА_2 , та почав проживати у селі Вовківка Кегичівського району Харківської області.

30 червня 2017 року близько двадцять першої години ОСОБА_4 знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_7 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи із корисливих мотивів, ОСОБА_4 зайшов у погріб, розташований на території зазначеного домоволодіння, де, знайшовши схованку ОСОБА_7 скляну банку, у якій останній зберігав гроші, повторно таємно викрав належне потерпілому майно, а саме: 15000 гривень; 90 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на вказану дату становить 2348 гривень 90 коп. та 2000 російських рублів, що за офіційним курсом НБУ, станом на вказану дату, становить 883 гривні 44 коп., спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 18232 гривні 34 коп., після чого з викраденим зник, обернувши його на свою користь.

ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених: ч. 1 ст. 185 КК України крадіжці; ст. 395 КК України самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду; ч. 2 ст. 185 КК України таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, визнав повністю.

Про обставини вчиненого дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеному в описовій частині вироку і пояснив, що із корисливих мотивів таємно викрав виріб із металу, про який йдеться вище, що належав потерпілому ОСОБА_6 , та повторно таємно викрав гроші, які належали потерпілому ОСОБА_7 .

Також ОСОБА_4 показав, що ухиляючись від адміністративного нагляду, він у травні 2017 року самовільно, без дозволу органів поліції залишив село Аполонівка Сахновщинського району Харківської області, де він проживав у будинку АДРЕСА_2 ,та почав проживати у селі Вовківка Кегичівського району Харківської області, хоча законних підстав і поважних причин для цього не було.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють їх зміст, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують останнього.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у повному обсязі пред`явленого обвинувачення і кваліфікує його дії: за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ст. 395 КК України, як порушення правил адміністративного нагляду - самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду; за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття останнього.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що згідно зі ст. 12 КК України вчинені злочин невеликої тяжкості та злочини середньої тяжкості, сукупність всіх обставин, які характеризують злочинні діяння, обставину, яка пом`якшує та обставину, яка обтяжує покарання, а також те, що ОСОБА_4 у цілому характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, дані досудових доповідей з інформацією про соціально-психологічну характеристику ОСОБА_4 , згідно з якими ризики вчинення останнім повторного кримінального правопорушення та його небезпеки для суспільства оцінюються як дуже високі, виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства не можливе.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчинених злочинів, конкретних обставин справи і даних, які характеризують ОСОБА_4 , приймаючи до уваги дані про стан здоров`я обвинуваченого, суд доходить висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а також, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження нових злочинів, є покарання у виді позбавлення волі, яке йому належить відбувати реально.

Цивільні позови не заявлені.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 2702 гривні 14 копійок, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 374, 377 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ст. 395, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік;

- за ст. 395 КК України у виді арешту строком на два місяці;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік і шість місяців.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на один рік і шість місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання після набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 2702 гривні 14 копійок, стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: висіваючий апарат, відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України - повернути потерпілому ОСОБА_6 ; скляну банку, ємкістю 1 л.; гроші сім купюр номіналом 200 гривень, дві купюри номіналом 20 гривень, одну купюру номіналом 10 гривень; одну купюру номіналом 100 російських рублів, одну купюру номіналом 10 російських рублів; одну купюру номіналом 50 доларів США, одну купюру номіналом 20 доларів США, дві купюри номіналом 5 доларів США, відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України повернути потерпілому ОСОБА_7 ; два мобільні телефониТМ «VIAAN» та зарядні пристрої до них,на підставі п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК України конфіскувати; три фрагменти паперу з клейкою стрічкою та трьома відбитками пальців рук, виявлених та відкопійованих під час проведення огляду місця події, відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України залишити і зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1