Справа № 635/2287/18
Провадження № 1-кп/635/716/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання потерпілого ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом арешту майна цивільного відповідача ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2018 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2018 року вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового розгляду.
09 липня 2018 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом арешту майна ОСОБА_4 , а саме нерухомого майна, яке складається з наступного: житлового будинку загальною площею 95,10кв.м., житловою площею 58,80кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, ОСОБА_3 просить суд заборонити ОСОБА_4 відчужувати все належне йому майно шляхом його продажу, дарування та передачі в залог, а саме нерухоме майно, яке складається з: житлового будинку, загальною площею 95,10кв.м., житловою площею 58,80кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до частин 1-3 статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:
1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;
2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Так, розглянувши клопотання цивільного позивача судом встановлено, що у клопотанні не зазначено доказів факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди, а міститься лише посилання на цивільний позов.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Також, заявником не надано суду доказів сплати судового збору.
Відповідно до частини 5 статті 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, відповідно до п. 11 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції 03.10.2017р., яка набула чинності 15 грудня 2017 року, заяви та скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Тобто, суд вважає за необхідне застосувати норми ЦПК України в редакції 03.10.2017р., яка набула чинності 15 грудня 2017 року до виниклих правовідносин.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні перевіряти відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог щодо змісту та форми заяви, передбачених статтею 151 ЦПК України.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд вважає її такою, що підлягає поверненню заявнику з підстав невідповідності її вимогам статті 151 ЦПК України.

Так, згідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 5 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання цивільного позивача про забезпечення позову шляхом арешту майна не відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 171 КПК України, зокрема, у клопотанні не зазначено доказів факту завдання шкоди, і розміру цієї шкоди, в заяві про забезпечення позову відсутній оригінал підпису заявника, суд не може прийняти зазначену заяву до розгляду, оскільки нормами діючого КПК та ЦПК не передбачено подання даної заяви в копії, без належної її посвідчення особою, яка подала заяву та залишення її без руху з наданням строку для усунення недоліків і його слід повернути заявнику та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Крім того, відповідно до положень ЗУ «Про судовий збір» передбачена категорія осіб які звільнені від сплати судового збору при зверненні до суду з позовами, в той же час законодавець не передбачає звільнення від сплати судового збору будь-яких осіб при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову, тому зазначена обставина також є підставою для повернення цивільному позивачу заяви про забезпечення позову.
Керуючись п. 2 ч. 3 ст. 171, ст. 172 Кримінального процесуального кодексу України, ст.ст. 149, 151, 153 Цивільного процесуального кодексу України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілого ОСОБА_3 розгляду про забезпечення позову шляхом арешту майна цивільного відповідача ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - повернути цивільному позивачу.

Встановити цивільному позивачу ОСОБА_3 строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1