Справа № 755/6460/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва кримінальне провадження №0015877 від 26 листопада 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, із неповною загальною середньою освітою, учня 11-А класу СЗШ №158, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 26.11.2017 року близько 02 год. 40 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за місцем мешкання, що за адресою: АДРЕСА_1 із своєю матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Після цього, в ході розмови, між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт з приводу того, що остання не адекватно себе веде в стані алкогольного сп`яніння. Після словесних образ ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , що супроводжувались нецензурною лексикою, у останнього виникло почуття злоби та особистої неприязні до ОСОБА_8 , у зв`язку з чим, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення потерпілій тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свої злочинні наміри ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_8 , тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні, взяв ніж, який лежав на тумбочці в коридорі, та різко наніс потерпілій один цілеспрямований удар у грудну клітку зліва зі спини, чим спричинив останній тілесні ушкодження.

Згідно Висновку експерта № 4/е від 02.01.2018 31.01.2018 при зверненні за медичною допомогою 26.11.2017 о 02 год. 42 хв. у гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце такі тілесні ушкодження:

- колото-різана рана грудної клітки зліва в проекції 4-го міжреберного проміжку по заднє-пахвовій лінії розмірами 3х0,2 см з кровотечею та наявністю зануреного в неї клинка ножа, ранового каналу, що відходить від неї, по ходу якого перетинаються шкіра, підшкірно-жирова клітковина, міжреберні м`язи, пристінкова плевра та ушкоджується нижня частка лівої легені, крововилив в ліву плевральну порожнину (біля 500 мл рідкої крові у вигляді згортків), лівостороння підшкірна емфізема проникаюче колото-різане поранення грудей зліва.

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження утворились внаслідок однократної травмуючої дії гострого предмету, що має колюче-ріжучі властивості (до якого відноситься клинок ножа), могли утворитись в термін вказаний у постанові, тобто 26.11.2017 року.

Враховуючи вищезазначене, за ступенем тяжкості вищевказане проникаюче колото-різане поранення грудей зліва відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 , який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 показав суду, що з матір`ю проживає від народження. До того, як йому виповнилось 7 років, вона не вживала алкогольні напої, обстановка в сім`ї була нормальна, після смерті бабусі вона почала ображати його, принижувати, не давала спілкуватись з родичами, казала, що батько кинув його і що він нікому не потрібен. В дитинстві вона його била, але він про це нікому нічого не розповідав. Було трохи важко навчатись у таких умовах і він закинув навчання, тому більше почав приділяти увагу спорту, щоб відволікти себе чимось. Мати випивала постійно, на його прохання не звертати уваги на нього, вона пригадувала, що у неї є син коли у неї траплялись проблеми. Того вечора, коли трапилась подія, він не спав два дні, одну ніч у нього була безсоння, наступного дня вона випивала і він не зміг заснути. Він повернувся пізніше, сподіваючись, що мати вже спить, проте її ще не було вдома. Він ліг спати, почав засинати, коли прийшла мама з пляшкою алкоголю, сказала, що не дасть йому спати і пішла до іншої кімнати. Потім він намагався заснути, але вона повернулась до його кімнати та розбудила знову. З нею було неможливо розмовляти, він вирішив піти до ванної кімнати і коли він йшов, то побачив ніж на тумбочці і хотів її залякати, тому взяв ніж в руку, вона була у своїй кімнати, лежала на ліжку. Зайшов до кімнати і сказав, тримаючи ніж в руках, що може зараз вона дасть йому відпочити, але вона продовжила загострювати ситуацію, продовжила його ображати, після чого він так само почав на неї кричати, мати казала, що він слабкий і не зможе цього зробити. Яким чином, він завдав удару сказати не зміг. Через 2 хвилини вже приїхала швидка допомога.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Також в судовому засіданні був допитаний законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 , який показав, що він є батьком обвинуваченого, після події його син мешкає разом з ним, зазначив, що ОСОБА_8 перешкоджала у спілкуванні з сином, проте він все одно давав йому грошові кошти та купував продукти харчування. Вказав, що син не скаржився на умови життя, до події він не знав, що дружина погано поводилась з дитиною.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що вона працює психологом, її запросили щоб поспілкуватись з ОСОБА_10 , ознайомитись з умовами, в яких він мешкав, з ним вона пропрацювала 5 місяців. Було встановлено, що він мешкав у складних життєвих умовах, він закритий, багато читає, дуже добре здав ЗНО. Умови в яких жив ОСОБА_11 не людські, постійні вживання алкоголю з боку матері, поламана мебель, спав на підлозі, він не бачив ніякої турботи від матері, остання ніде не працювала, вживала алкогольні напої, постійно влаштовувала погроми, кудись уходила або приводила антисоціальних осіб до дому, могла побити сина.

Так, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 26.11.2017 року (т. 1 а.с. 88-91), складеного слідчим Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_12 в присутності двох понятих, вбачається що проведено огляд квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в спальні на ліжку сидів громадянин ОСОБА_6 , який повідомив, що наніс один удар правою рукою ножем в спину своїй матері громадянці ОСОБА_8 . В кімнаті №1 виявлено та вилучено один предмет схожий на сокиру, довжиною близько 40 см., який у присутності двох понятих запаковано в експертний пакет №3487219 та опечатано.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 26.11.2016 року (т.1 а.с. 92-94), складеного слідчим Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_12 в присутності двох понятих, вбачається що проведено огляд відділення політравми, що на 9 поверсі приміщення КМКЛ ШМЛ, за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, буд. 3, де в кінці коридору дев`ятого поверху на підвіконні виявлено один предмет схожий на ніж з плямами бурого кольору, замотаний в марлеву пов`язку. Ніж в присутності двох понятих було вилучено, поміщено в експертний пакет №3416263 та опечатано.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 26.11.2016 року (т.1 а.с. 95-97), складеного слідчим Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_12 в присутності двох понятих, вбачається що проведено огляд приміщення гардеробної кімнати за адресою: АДРЕСА_3 , де на підлозі виявлено червону кофту. Яка повністю розрізана. На лівій частині розрізаної кофти виявлено поодинокі сліди плям бурого кольору неправильної форми. Дану кофту в присутності двох понятих було вилучено, поміщено в експертний пакет №0009879 та опечатано.

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 28.12.2017 року (т.1 а.с. 103-106), складеного слідчим Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_13 , вбачається що на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 14.12.2017 року здійснено тимчасовий доступ до медичної карти стаціонарного хворого №30563 на ім`я громадянки ОСОБА_8 , яка перебувала у володінні КМКЛ ШМД за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, медичну карту вилучено.

Відповідно карти виїзду швидкої медичної допомоги (форма №110/о) від 26.11.2017 року (т. 1 а.с.108), пацієнтці ОСОБА_8 встановлено діагноз проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва, наявне стороннє тіло (ніж), пошкодження нижньої долі лівої легені.

Відповідно висновку експерта №4/е від 02.01.2018 року - 31.01.2018 року (т. 1 а.с. 113-118) дані судово-медичного обстеження та наданої медичної документації свідчать про те, що при звернення за допомогою 26.11.2017 року о 02.42 год. у гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мали місце такі ушкодження: колото-різана рана грудної клітки зліва в проекції 4-го міжреберного проміжку по заднє-пахвовій лінії розмірами 3х0,2 см з кровотечею та наявністю зануреного в неї клинка ножа, ранового каналу, що відходить від неї, по ходу якого перетинаються шкіра, підшкірно-жирова клітковина, міжреберні м`язи, пристінкова плевра та ушкоджується нижня частка лівої легені, крововилив в ліву плевральну порожнину (біля 500 мл рідкої крові у вигляді згортків), лівостороння підшкірна емфізема проникаюче колото-різане поранення грудей зліва.

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження утворились внаслідок однократної травмуючої дії гострого предмету, що має колюче-ріжучі властивості (до якого відноситься клинок ножа), могли утворитись в термін вказаний у постанові, тобто 26.11.2017 року.

Враховуючи вищезазначене, за ступенем тяжкості вищевказане проникаюче колото-різане поранення грудей зліва відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

Згідно з даними токсикологічного аналізу крові №2239 від 28.11.2017 року, в крові ОСОБА_8 виявлений етиловий спирт в концентрації 1,74%, що свідчить про те, що на момент отримання тілесних ушкоджень, вона знаходилась в стані алкогольного сп`яніння, за умови, якщо забір крові на токсикологічне дослідження проводився на час поступлення її до стаціонару.

Відповідно висновку експерта №97 від 13.02.2018 року (т. 1 а.с. 122-124) у зв`язку зі складністю клінічної картини та для встановлення ступеня наявних у ОСОБА_6 розладів психічної діяльності ( якщо такі психічні порушення будуть зафіксовані), останній потребує проведення стаціонарної комісійної комплексної судової психолого-психіатрічної експертизи.

Відповідно висновку судово-психіатричного експерта №54 від 20.03.2018 року (т. 1 а.с. 128-141):

1,2,3. На період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється неповнолітній ОСОБА_6 , 2001 року народження (на період 26.11.2017 року), він не виявив ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психіки та за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

5. На теперішній час неповнолітній ОСОБА_6 , 2001 року народження виявляє ознаки психічного розладу у вигляді розладу адаптації: Пролонгована депресивна реакція (згідно з МКХ-19:F43.21). Ознаки вищезазначеного психічного розладу неповнолітній ОСОБА_6 орієнтовно виявляє з початку грудня 2017 року. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_6 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_6 застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

6. ОСОБА_6 виявляє достатній рівень розвитку когнітивних процесів (пам`яті, інтелекту), ознаки певної педагогічної занедбаності. В особистісній сфері вибіркова комунікабельність, доброзичливість та врівноваженість в повсякденних контактах, схильність до коливань настрою; емоційна вразливість, напруженість, нестійкість, схильність до фіксації на негативних переживаннях ( у сімейних та ситуаційно-проблемних контактах); достатній самоконтроль, здатність дотримуватися власних інтересів; невисокий рівень домагань, невираженість лідерських якостей, певна вольова нестійкість у суб`єктивно-нецікавих справах; вікові особливості (нестійка самооцінка, вразливе самолюбство, певна юнацька демонстративність та негативізм, категоричність оцінок та суджень, невеликий життєвий досвід, відносно соціальні незрілість). Визначаються невираженість учбової мотивації діяльності як наслідок педагогічної та мікросоціальної занедбаності; присутня загальна пізнавальна активність (художня література, географія); притаманні інтереси спортивного та музичного спрямування, написів віршів.

7, 8. ОСОБА_6 не виявляє таких індивідуально-психологічних особливостей, які виражені значно та можуть істотно впливати на загальну поведінку.

9,10,11. на теперішній час неповнолітній ОСОБА_6 , 2001 року народження не виявляє ознак будь-яких психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин і на теперішній час не потребує протиалкогольного та протинаркоманічного лікування.

В поведінці ОСОБА_6 напередодні правопорушення проявлялися його вікові особливості у вигляді відносної соціальної незрілості та обмеженого життєвого досвіду, що ускладнювало оцінку ним поведінки психічно хворої матері та можливості конструктивного співвладнання з нею, та є наслідком залишення підлітка наодинці в проблемних сімейних умовах.

Відповідно висновку експерта №5-ц від 09.01.2018 року 19.01.2018 року (т. 1 а.с. 145-148), кров ОСОБА_8 належить до групи В (ІІІ) по системі АВО. При судово-цитологічному дослідженні клинка (об.1) та рукоятки (об. 2) ножа виявлена кров та в об. 2 три епітеліальні клітини людини, статева належність яких не визначена через непридатність ядер лейкоцитів та ядер клітин. Кількість клітин замала для встановлення їх групової належності. При серологічному дослідженні крові об. 1,2 виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження крові від потерпілої ОСОБА_8 . Висловитися за походження крові на ножі від підозрюваного ОСОБА_6 не представляється можливим через відсутність даних про його групову належність.

Вказані документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто останні прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні згідно ст. 91 цього Кодексу, як-то час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, особу, що його вчинила та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Порушень положень § 5 Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.

Як наслідок, цими доказами в їх сукупності підтверджуються обставини регламентовані ст. 91 КПК України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки він своїми умисними діями спричинив тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Суд відповідно до вимог ст. 102-103 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, що він на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має місце реєстрації та постійне місце проживання, дані, щодо стану здоров`я, його спосіб життя (не працює, раніше не судимий, навчається в 11-А класі СЗШ №158, за місцем навчання характеризується виключно позитивно), молодий вік, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; загалом позицію прокурора у судових дебатах, щодо необхідної міри покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотиви і мету, способи, стадії вчинення, характери і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленим у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини.

Відповідно до соціально-психологічної характеристики обвинуваченого з досудової доповіді представника Сектору ювенальної пробації міста Києва від 08 червня 2018 року ОСОБА_6 визначено рівень ризику вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення в майбутньому, як низький, сектор ювенальної пробації м. Києва вважає, що виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства у разі визнання його винуватим можливе, за умови застосування соціально-виховних заходів, спрямованих на його виправлення та запобігання вчиненню кримінальних правопорушень у майбутньому.

Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України є щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, вчинення злочину внаслідок аморальних дій потерпілого, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд відповідно до ч. 3 ст. 67 КК України виключає обтяжуючу обставину, яка зазначена в обвинувальному акті у вигляді вчинення злочину щодо особи, яка страждає на психічні розлади.

Виходячи з наявності чотирьох наведених вище обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням наведених вище даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 у їх сукупності, суд вважає за можливе відповідно ст. 69 КК України призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 121 КК України, на строк 3 (три) роки та приходить до переконання, що саме таке покарання сприятиме виправленню обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, а також ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, зазначеними вище даними про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, позицію прокурора та представника потерпілої у судових дебатах, які просили не позбавляти обвинуваченого волі; стан здоров`я обвинуваченого, підтримку з боку батька, який разом з ним відвідував кожне судове засідання, наявність у матері психічних розладів, конкретні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання та вважає за можливе відповідно до ст. 75,104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту закінчився та підстави для обрання його на даному етапі відсутні.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до положень до ч. 9 ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа ( у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах, тому процесуальні витрати за проведення експертиз слід стягувати з обвинуваченого ОСОБА_6 . Вирішуючи питання щодо оплати процесуальних витрат, суд, враховуючи майновий стан обвинуваченого, за власною ініціативою вважає за можливим повністю звільнити його від оплати процесуальних витрат, відповідно до ч.1 ст.119 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у справі: предмет, схожий на ніж зі слідами речовини бурого кольору, який переданий до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУП в м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: