Справа № 466/7758/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: колегії суддів :

головуючої-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002705 від 22 серпня 2014 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, раніше судимого, а саме 11.06.2014 р. Шевченківським районним судом м. Львова за ч.1 ст.125 КК України призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. в доход держави, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого охоронцем у ТзОВ «Саша», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

22 серпня 2014 року приблизно о 08 год. 50 хв. обвинувачений ОСОБА_7 знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , в якій спільно проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_10 , на грунті довготривалих особистих неприязних відносин розпочав черговий словесний конфлікт, який переріс у лайку, що супроводжувалась нецензурними висловами та образами в сторону один одного. Під час сварки, обвинувачений ОСОБА_7 керуючись виниклим умислом, спрямованим на вчинення вбивства своєї матері ОСОБА_10 , з метою позбавлення життя останньої, наніс декілька ударів кулаком правої руки в ділянку обличчя та лівого плеча ОСОБА_10 , від яких остання, не втримавшись на ногах, впала на підлогу. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на умисне протиправне позбавлення життя своєї матері, обвинувачений ОСОБА_7 , пішов на кухню, де зі столу взяв кухонний ніж, та повернувшись в кімнату, де лежала на підлозі його матір, підійшовши до неї, наніс клинком вказаного ножа 10 ударів в життєво-важливі ділянки потерпілої шию та голову, чим спричинив, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 681/2014 від 25.09.2014, колото-різане поранення з наскрізним ушкодженням лівої зовнішньої сонної артерії, що призвело до гострої крововтрати та обезкровлення організму і відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, яке являлось небезпечним в момент спричинення та в даному випадку перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, тобто умисно вбив ОСОБА_10 .

Поряд з цим, обвинувачений ОСОБА_7 , під час вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , наносячи удари руками та клинком ножа по голові та тілу своєї матері спричинив наступні ушкодження: синець на чолі зліва над бровою, по одному синцю на верхній та нижній повіках правого ока, синець на нижній повіці лівого ока, синець на підборідді по центру та справа, синець по правій боковій поверхні шиї з переходом на підключичну ділянку, садно по передній поверхні лівого плечового поясу, множинні дрібні рани на всьому протязі слизової верхньої та нижньої губи, рану в ділянці зовнішнього кута правого ока, рану на нижній повіці правого ока, рану на правій щоці дещо нижче нижньої повіки, рану на правій щоці біля правого крила носа, рану на підборідді справа, рану на підборідді справа в ділянці дуги нижньої щелепи, рану по лівій боковій поверхні шиї в нижній третині з переходом на надключичну ділянку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні злочину визнав в повному обсязі та пояснив, що конфлікти у їх сім`ї почалися з часу його дитинства. Його матір ОСОБА_10 постійно конфліктувала з батьком. Його брат ОСОБА_11 молодший на п`ять років, візуально він схожий на матір, а обвинувачений на батька тому, як йому зараз здається, всі претензії матір висловлювала до нього. Ці конфлікти і образи між батьками продовжувалися роками і він як старший з дітей опинявся винуватий невідомо у чому. Коли йому було 13 років батько трагічно загинув. Обвинуваченому не відомі усі обставини тієї справи, але відомо, що батько прийшов д матері на роботу у трамвайне депо, де між ними виник конфлікт і вона його переїхала трамваєм, від чого останній помер.

З роками ці конфлікти переросли у стійке протистояння між матір`ю, обвинуваченим та братом. Загострення конфлікту відбувалося протягом 8 чи 10 років. Згодом матір почала викликати міліцію, начебто для того, щоб його заспокоїли, але потреби в цьому не було. Вона таким чином хотіла його принизити, щоб він виконуючи вимоги міліції, не міг заперечувати їй.

Потім мати почала вигадувати, що він її побив, хоча ніколи не наніс їй жодного удару. А з часом послідувала чергова заява в райвідділ про неіснуючі побиття. Після того було слідство, суд, де він намагався довести свою непричетність, проте суд визнав його винуватим. Матір сказала, що якщо він визнає свою провину і попросить пробачення, то вона погодиться відмовитися від обвинувачення. Він відповів, що не бив свою матір і йому немає у чому вибачатися. Якби він відчував хоч якусь провину, тоді б вибачився і справу би закрили. Проте його визнали винуватим. Після того обвинувачений подав апеляцію і 21.08.2014 року слухалася його справа в Апеляційному суді Львівської області, де йому відмовили в задоволенні апеляційної скарги. Того дня він повернувся додому та весь вечір і всю ніч думав над своїм життям, про відносини з матір`ю, відношення до нього в сім`ї, яке він вважав несправедливим. Не пригадує коли вперше, але того вечора чи ночі у нього знову виникло бажання накласти на себе руки. Десь під ранок з тими думками він і заснув.

22 серпня 2014 року, вставши зранку він почав збиратись на роботу. Близько 08 год. 50 хв. додому повернулась матір та зайшла до себе в кімнату. Він продовжував збиратись на роботу, і вийшовши зі своєї кімнати, йшов до кухні, в цей час з кімнати вийшла матір. Побачивши її, він звернувся до останньої з питанням для чого вона все це робить і скільки ще такі відносини між ними будуть тривати. Мати почала його принижувати, кричати на нього та ображати. Знову прозвучали принизливі слова про батька, вона почала його принизливо цькувати та глузувати з того, що він працює охоронцем.

Обвинуваченому стало дуже образливо, згадалися нічні роздуми про самогубство і він побіг на кухню, схопив ніж і знову повернувся в кімнату, де запитав у матері, чи вона хоче, щоб він зараз перерізав собі вени. Він навіть один чи два рази провів ножем по руці. З`явилася кров, однак матір далі продовжувалала його принижувати. Сказала, що покличе людей, щоб подивилися, як дома клоун виступає, Ці слова наклалися на раніше накопичені ним образи, сором та переживання. У нього перед очима поплило. Він став задихатися, відчув слабкість. Мама в цей час вийшла на балкон, де продовжувала кричати. Не пригадує як він вдарив кулаком матір в обличчя. Вона вдарилася головою до дверей балкону і щось кричала до нього. Йому в той момент здавалося, що якщо припиниться цей крик, одночасно припиниться і задуха. Ніж був у нього в руці і він почав не усвідомлюючи наносити їй удари, як потім дізнався в обличчя матері. Скільки наніс ударів не пригадує, але зупинився, коли припинився крик матері.

Через свій стан він не міг пригадати що саме там в кімнаті відбувалось, і вже вийшовши з кімнати, зрозумів, що зробив щось погане, при цьому в руках тримав той самий кухонний ніж. Він не оглядався в кімнату, щоб подивитись що сталось з матір`ю, і стоячи чи на кухні, чи в коридорі, пригадати і зараз не зможе, почав кухонним ножем наносити собі порізи на кистях обох рук, де вже були порізи, від чого ще більше потекла кров. Але порізи видно були не глибокі, бо через деякий час кров зупинилася. Хоча кров зупинилася, але бажання заподіяти собі смерть не залишало його і він пішов у ванну, де тим самим кухонним ножем почав наносити собі порізи в області шиї з обох сторін, але кровотеча через якийсь час знову зупинилася. Тоді він почав колоти себе ножем в шию, бо хотів попасти в артерію. Потім він почав приходити до тями, відчував себе повністю виснаженим, втратив багато крові, йому було усе байдуже. Подзвонив у міліцію та швидку допомогу. По їх приїзді, він розповів, що тільки що убив свою матір, і його відвезли у лікарню швидкої допомоги, де надали медичну допомогу, а потім у райвідділ міліції.

Він не виправдовує себе у вчиненому, але хоче, щоб суд та його родичі знали правду про події, що передували тому злощасному дню. Він не бажав спричинити будь-які тілесні ушкодження матері, а тим більше не бажав їй смерті, конфлікт виник раптово.У скоєному він щиро розкаюється, просить пробачення у своїх родичів, яким спричинив стільки горя, але хоче, щоб вони розуміли, що в той момент він не усвідомлював своїх дій.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_7 її внук, який постійно мав зло на свою маму і на брата. Потерпіла ОСОБА_10 неодноразово телефонувала їй та жалілась на свого старшого сина - обвинуваченого. У четвер донька сказала їй, що приїде, а зранку зателефонував син ОСОБА_11 та повідомив, що ОСОБА_13 вбив маму. Цивільний позов вона підтримує, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що на протязі 10 років у них із братом були погані відносини, постійні сварки, конфлікти, бійки, та в кінцевому результаті це призвело до того, що він почав проживати окремо. Брат неодноразово бив і маму. 21 серпня 2014 року він забрав маму, бо брат його був злий так як розглядалась цього дня апеляція брата на вирок суду, яким його притягнули до кримінальної відповідальності за спричинення тілесних ушкоджень матері. Зранку він завіз матір додому, а сам поїхав на роботу, потім 5 разів телефонував мамі, вона не брала трубку, потім подзвонив на «102», де йому повідомили про смерть матері. 22.08.2014 року приїхавши з роботи до квартири АДРЕСА_2 побачив труп своєї матері ОСОБА_10 , також того дня він побачив і свого брата ОСОБА_7 , і на його запитання через що він вбив матір, останній повідомив, що вбив її через те, що вона писала на нього заяви у міліцію. Цивільний позов просив залишити без розгляду, просить призначити обвинуваченому максимальну міру покарання, яка передбачена за цей злочин.

Крім визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, повністю та об`єктивно підтверджується зібраними та дослідженими в ході судового слідства доказами, а саме:

рапортом про затримання ОСОБА_7 безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, з якого вбачається, що двері квартири АДРЕСА_2 були зачинені та саме обвинувачений на той час перебував у квартирі разом із потерпілою; ( Т. 1 а.с. 11);

показаннями свідка ОСОБА_14 (фельдшера КЗ ЛОР СЛШМД) про те, що 22.08.2014 року від оператора «103» поступило повідомлення про ножове поранення по АДРЕСА_1 . Приїхавши за викликом в одній з квартир виявили труп невідомої на той час жінки без ознак життя із ножовими пораненнями, констатували смерть. Жінка була вся в крові. Кров була також на килимі. Спілкувались із обвинуваченим у коридорі, той вів себе спокійно, чи був він у стані алкогольного сп`яніння, не пам`ятає;

аналогічними показаннями свідка ОСОБА_15 (фельдшера ШМД), яка 22.08.2014 року виїжджала за викликом на АДРЕСА_3 . Разом із працівниками ШМД прибули на місце події працівники міліції. Разом зайшли у кімнату, на животі, головою до підлоги лежала потерпіла, навколо якої все було у крові. Кров була і на кухні. Обвинувачений стояв у плавках біля ліфта, у нього з рук та шиї текла кров. Йому надавалась медична допомога;

аналогічними показаннями свідка ОСОБА_16 (лікаря ШМД), яка повідомила, що приїхавши на виклик вона побачила мужчину, який стояв біля ліфта, а біля нього міліціонер. У кімнаті вона побачила потерпілу, яка лежала на підлозі, лицем до підлоги, все було в крові, бачила кілька ран на шиї потерпілої; констатувала її смерть. У підозрюваного теж було кілька дрібних ран на шиї і рани на руках, вона його оглянула, рани були неглибокі, але вони привезли його у травмпункт для детального огляду;

показаннями свідка ОСОБА_17 (працівника ППС ) про те, що 22.08.2014 року, заступивши на службу разом з іншими інспекторами ППС вони приїхали на виклик про ножове поранення за адресою АДРЕСА_1 . Піднявшись на 5-7 поверх будинку довго дзвонили, так як двері були зачинені. Обвинувачений, який відкрив двері був весь у крові, повідомив про вбивство своєї матері ОСОБА_10 . В одній із кімнат вони побачили труп жінки, обличчям до підлоги, кров була на стінах, та підлозі в кімнаті і в коридорі. У чоловіка, який відчинив двері також було видно рани, тому разом із лікарем вони їздили у травмпункт, де йому надавали медичну допомогу. Цей чоловік сказав, що вбив свою маму ножем через те, що у них був конфлікт. Він був схвильований та погляд у нього був дуже дивний. Одягнутий був лише у труси. Ними був затриманий ОСОБА_7 та доставлений в райвідділ, про що було складено відповідний рапорт;

аналогічними показаннями свідка ОСОБА_18 , який приїхав на виклик разом з іншими працівниками ППС. Дзвонили довго, обвинувачений був у крові, він одягнув на нього кайданки. У кімнаті лежала жінка лицем вниз, була вся у крові. Обвинувачений повідомив, що у нього був із матір`ю конфлікт і він вдарив її ножем. Поводився після затримання спокійно, жодного опору не чинив. Очі у нього були збуджені, убив її через те, що вона його розізлила. Усе розповідав чітко, не плутався у показаннях;

показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що родину ОСОБА_20 знає вже протягом багатьох років. ОСОБА_21 неодноразово скаржилась їй на свого сина ОСОБА_22 , який наносив їй тілесні ушкодження, а одного разу навіть погрожував ножем, з приводу цього ОСОБА_21 неодноразово зверталась у правоохоронні органи, у серпні 2014 зранку була на сходовій клітці із внуком, побачила медиків. Слідчий повідомив її про трагедію та її запросили бути понятою при огляді місця події. У кімнаті лежала потерпіла головою до низу, побачила багато крові. Старшого сина не бачила;

протоколом огляду місця події від 22.08.2014 року, згідно якого у кімнаті № 1 на килимі виявлено труп ОСОБА_10 , навколо голови якої калюжа крові, яка доходить до лівого плеча та навпроти лівого плеча відбитки підошви взуття, у волосяній частині голови трупа кров. У правій орбітальній ділянці масивний крововилив, на нижній повіці правого ока невизначеної форми рана, на нижній повіці лівого ока також крововилив невизначеної форми; на правій щоці, підборідді, шиї лівій підключичній ділянці, нижній та верхній губі є рани; у ванній кімнаті на ванній та умивальнику бризки речовини бурого кольору, а також знаходиться ніж довжиною 19 см, уся поверхня якого покрита нашаруваннями речовини темно-бурого кольору. Практично уся поверхня підлоги ванної кімнати вкрита бризками, помарками речовини бурого кольору та фрагментами низу взуття; на кухні на предметах ужитку та лінолеумі містяться сліди речовини бурого кольору, обстановка не порушена. Виявлені під час огляду сліди із речовиною бурого кольору вилучено. (а.с.30- 86 т.2);

висновком судово-медичної експертизи № 681/2014 від 25.09.2014 року з якого вбачається, що причиною смерті гр. ОСОБА_10 є колото-різане поранення з наскрізним ушкодженням лівої зовнішньої сонної артерії, що призвело до гострої крововтрати та обезкровлення організму і відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, яке являлось небезпечним в момент спричинення та в даному випадку перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Крім цього на голові і шиї трупа виявлено ряд тілесних ушкоджень, та 10 ран які є прижиттєві та утворились незадовго до смерті, відносяться до легких тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 87-97 );

протоколом проведення слідчого експерименту від 06.10.2014 року з участю обвинуваченого ОСОБА_7 , який учасникам слідчого експерименту розповів та показав як саме ним було вчинено вбивство його матері ОСОБА_10 ( т. 2 а.с. 211-219);

висновком № 257/2014 від 17.10.2014 року медико-криміналістичної експертизи з якої вбачається, що колото-різані ушкодження на тілі ОСОБА_10 могли утворитись від дії клинка ножа вилученого під час огляду події від 22.08.2014 року ( т.2 а.с. 116-119 );

висновком імунологічної експертизи № 1243/2014 ім від 09.09.2014 року, якою встановлено групову приналежність крові ОСОБА_7 (т.2 а.с.113-115):

висновком № 350/2014 від 07.10.2014 року цитологічної експертизи з якої вбачається, що на ножі є одночасна присутність крові та клітин від ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ( т. 2а.с. 101-106 );

висновком № 349/2014 від 07.10.2014 року цитологічної експертизи з якої вбачається, що у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук ОСОБА_7 виявлено його кров ( т. 2а.с. 101-106 );

висновком № 5/1236 від 10.10.2014 року трасологічної експертизи, з якої вбачається, що чотири фрагменти слідів нашарування низу взуття із вирізки килима та трьох вирізках із лінолеуму із квартири ОСОБА_10 залишені таким же візерунком взуття як і візерунок взуття вилученого у ОСОБА_7 (т.2 а.с.107-112);

висновком імунологічної експертизи № 1266/2014 ім від 18.09.2014 року згідно з якою на точильному камені та коробці виявлено кров ОСОБА_10 (т.2 а.с.125-130);

висновком імунологічної експертизи № 1272/2014 ім від 30.09.2014 року згідно з якою на косметичці, вилученій із кімнати АДРЕСА_4 у квартирі потерпілої виявлено кров ОСОБА_10 (т.2 а.с.136-140);

висновком імунологічної експертизи № 1268/2014 ім від 18.09.2014 року згідно з якою на рушнику, вилученому із місця події у квартирі потерпілої виявлено кров ОСОБА_10 (т.2 а.с.141-145);

висновком імунологічної експертизи № 1271/2014 ім від 03.10.2014 року згідно з якою на білизні та халаті потерпілої, вилученим із місця події у квартирі потерпілої виявлено кров ОСОБА_10 (т.2 а.с.146-151);

висновком імунологічної експертизи № 1273/2014 ім від 23.09.2014 року згідно з якою на 12 марлевих тампонах, просочених речовиною бурого кольору, вилучених із місця події (тобто із всіх кімнат) у квартирі потерпілої виявлено кров ОСОБА_10 (т.2 а.с.152-159);

висновком дактилоскопічної експертизи № 4/1042 від 01.10.2014 року згідно з якою сліди пальців рук, перекопійовані на відрізок прозорої липкої стрічки № 1 та № 5, вилучені із місця події у квартирі потерпілої, залишені ОСОБА_23 (т.2 а.с.160-181);

висновком імунологічної експертизи № 1267/2014 ім від 18.09.2014 року згідно з якою на тюлі, вилученій із кімнати № 1 з місця події у квартирі потерпілої виявлено кров ОСОБА_10 (т.2 а.с.192-196);

висновком імунологічної експертизи № 1269/2014 ім від 18.09.2014 року згідно з якою на 2-х марлевих тампонах зі змивами з рук гр. ОСОБА_7 виявлено кров, яка належить йому (т.2 а.с.192-196);

висновком імунологічної експертизи № 1270/2014 ім від 30.09.2014 року згідно з якою на 2-х марлевих тампонах зі змивами з рук гр. ОСОБА_10 виявлено кров, яка належить їй (т.2 а.с.192-196);

висновком імунологічної експертизи № 1431/2014 ім від 23.10.2014 року згідно з якою на 3 вирізках з лінолеуму та фрагменті килима, вилучених із місця події з квартири потерпілої, на об`єктах № 1,№ 2 це вирізки з лінолеуму є сліди крові ОСОБА_7 , на вирізці з лінолеуму об`єкт № 3 та вирізці з килима виявлено сліди змішування крові як обвинуваченого так і потерпілої (т.2 а.с.131-135);

висновком імунологічної експертизи № 1430/2014 ім від 23.10.2014 року згідно з якою на одязі обвинуваченого та взутті виявлено як його кров так і кров потерпілої (т.2 а.с.197-204).

Як вбачається з висновку судово психіатричної експертизи № 141 від 29.07.2015 року, ОСОБА_7 хронічним психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового або будь - якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. У ОСОБА_7 відсутні будь - які психічні вади через які він не може реалізувати самостійно своє право на захист. Рівень та продуктивність психічних процесів (пам`ять, увага, мислення) ОСОБА_7 знаходяться в межах психічної норми. Основними мотивами діяльності ОСОБА_7 є афективні мотиви. З особливостей особистості - на першому плані діагностується акцентуація характеру афективно-лабільного типу, яка знаходиться в межах психічної норми. Індивідуально- психологічні особливості ОСОБА_7 , а саме: поверхневість критики, послаблений самоконтроль, схильність до імпульсивних дій та емоційних спалахів могли вплинути на його поведінку на момент інкримінованих йому дій, але не суттєво. У ОСОБА_7 немає таких індивідуально-психологічних особливостей, які б могли суттєво вплинути на характер його показань по справі. ОСОБА_7 , з урахуванням індивідуально-психологічних і вікових особливостей та стану розумового розвитку, здатний правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати щодо них об`єктивні показання. ОСОБА_7 не схильний до підвищеного фантазування.

Відповідно до ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.1ст.115 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 .

Окрім цього відповідно до ст.ст. 24, 115 КК України для обвинувачення в умисному вбивстві необхідно встановити, що винна особа, вчиняючи протиправні дії, передбачала настання смерті потерпілого і внаслідок цих дій бажала чи свідомо припускала настання такого наслідку.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 , наносячи ОСОБА_10 численні ножові поранення в життєво-важливі ділянки потерпілої, передбачав наслідки свого суспільно-небезпечного діяння, а саме: настання смерті останньої, тобто діяв з прямим умислом на позбавлення життя ОСОБА_10 .

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і враховує, що життя людини, відповідно до ст. 3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю, а в ст. 27 Основного Закону наголошується, що кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може свавільно позбавити людину життя.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину та каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України, колегією суддів не виявлено.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання і соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 колегія суддів враховує характер та тяжкість вчиненого ним злочину, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, спосіб вчинення злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, та приходить до висновку, що йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

У відповідності до ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання слід повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 11.06.2014 року у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп., яке відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України слід виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 слід рахувати з 22.08.2014 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою слід залишити до вступу вироку в законну силу.

Речові докази - паперовий конверт коричневого кольору із рукописними написами, цілісність якого не порушена, всередині якого знаходиться ніж; пакет з логотипом експертної служби МВС України та рукописними написами «Зрізи нігтьових пластин із обох рук; коричнева картонна коробка із рукописним написом «Коробка та точильний камінь із слідами РБК», цілісність якої не порушена; паперовий конверт, на якому є рукописні написи «Сумка та поліетиленовий пакет»; коричнева картонна коробка із рукописним написом «Рушник з кухні зі слідами РБК»; поліетиленовий пакет, кінці якого перев`язані ниткою із паперовою біркою та рукописним написом «Одяг трупа ОСОБА_10 : 1. бюстгалтер 2. Сорочка нічна 3. Труси»; поліетиленовий пакет, кінці якого перев`язані ниткою із біркою із рукописним написом «12-ть марлевих тампонів вилучених з місця події (порохоподібні частини використані)»; паперовий конверт експертної служби МВС України із рукописним написом «Таблиця № 1 до протоколу ОМП від 22.08.2014», дактилокарти заповнені на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ; паперовий коричневий конверт із рукописним написом «Вилучено фрагмент тюлі зі слідами РБК в кімнаті № 1»; паперовий конверт експертної служби МВС України із рукописним написом « ОСОБА_7 змиви з рук правої та лівої»; два скріплені паперові конверти із рукописними написами, на одному «Змиви з правої руки ОСОБА_10 », на другому «Змиви з лівої руки ОСОБА_10 »; поліетиленовий пакет експертної служби МВ України із рукописним написом «Одна вирізка ковра. Три вирізки лінолеуму»; поліетиленовий пакет експертної служби МВС України із рукописними написами «Одяг взуття» - слід знищити.

Речовий доказ - мобільний телефон сіро-чорного кольору марки «Samsung» слід повернути ОСОБА_8 .

Потерпіла ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Нижньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області 07.09.2015 року, актовий запис № 22.

Потерпілий ОСОБА_8 подав суду заяву про залишення цивільного позову до обвинуваченого без розгляду.

Таким чином, цивільні позови ОСОБА_12 та ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду.

Підлягає до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз на досудовому слідстві у розмірі 786,14 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді тринадцяти років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України до вказаного покарання повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 11.06.2014 року у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп. в доход держави та вважати ОСОБА_7 остаточно засудженим на 13 (тринадцять) років позбавлення волі зі сплатою штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп. в доход держави.

У відповідності до ч. 3 ст. 72 КК України призначене покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 залишити без змін у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня фактичного затримання, тобто з 22.08.2014 року.

Речові докази, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, паперовий конверт коричневого кольору із рукописними написами, цілісність якого не порушена, всередині якого знаходиться ніж; пакет з логотипом експертної служби МВС України та рукописними написами «Зрізи нігтьових пластин із обох рук; коричнева картонна коробка із рукописним написом «Коробка та точильний камінь із слідами РБК», цілісність якої не порушена; паперовий конверт, на якому є рукописні написи «Сумка та поліетиленовий пакет»; коричнева картонна коробка із рукописним написом «Рушник з кухні зі слідами РБК»; поліетиленовий пакет, кінці якого перев`язані ниткою із паперовою біркою та рукописним написом «Одяг трупа ОСОБА_10 : 1. бюстгалтер 2. Сорочка нічна 3. Труси»; поліетиленовий пакет, кінці якого перев`язані ниткою із біркою із рукописним написом «12-ть марлевих тампонів вилуч. з м/події (порохоподібні частини використані)»; паперовий конверт експертної служби МВС України із рукописним написом «Таблиця № 1 до протоколу ОМП від 22.08.2014», дактилокарти заповнені на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ; паперовий коричневий конверт із рукописним написом «Вилучено фрагмент тюлі зі слідами РБК в кімнаті № 1»; паперовий конверт експертної служби МВС України із рукописним написом « ОСОБА_7 змиви з рук правої та лівої»; два скріплені паперові конверти із рукописними написами, на одному «Змиви з правої руки ОСОБА_10 », на другому «Змиви з лівої руки ОСОБА_10 »; поліетиленовий пакет експертної служби МВС України із рукописним написом «Одна вирізка ковра. Три вирізки лінолеуму»; поліетиленовий пакет експертної служби МВС України із рукописними написами «Одяг взуття» - знищити.

Речовий доказ - мобільний телефон сіро-чорного кольору марки «Samsung» повернути ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_7 в користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження у розмірі 786 (сімсот вісімдесят шість) грн. 14 коп.

Цивільний позов потерпілих залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, обвинуваченому в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Головуюча суддя: Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2