Справа №591/7158/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/470/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Сумського районного суду Сумської області, від 19 лютого 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) вироком Ковпаківського районного суду м. Суми, від 8 грудня 2008 року, за ст. ст. 122 ч. 1; 186 ч. 2; 70; 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з звільненням від відбуття покарання з випробуванням на протязі 2 років іспитового строку;

2) вироком Ковпаківського районного суду м. Суми, від 23 вересня 2015 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Сумської області, від 15 березня 2016 року, за ст. 122 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

3) вироком Сумського районного суду Сумської області, від 1 червня 2017 року, за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 69 КК України, на строк 1 рік,

про звільнення від відбування покарання по амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Сумського районного суду Сумської області, від 1 червня 2017 року, ОСОБА_8 визнано винним за ст. 185 ч. 3 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 69 КК України, на строк 1 рік.

До Сумського районного суду Сумської області надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_8 про звільнення його від відбування покарання по амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він виховує малолітню дитину.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області, від 19 лютого 2018 року, було відмовлено в звільненні засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання по амністії, в зв`язку з його необґрунтованістю.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд виходив з того, що засуджений ОСОБА_8 не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки його було визнано винним у вчиненні умисного злочину який є тяжким, відповідно до ст. 12 КК України.

Крім того суд зазначив, що засуджений ОСОБА_8 не надав належних доказів на підтвердження своїх мотивів стосовно наявності в нього малолітньої дитини.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та просить звільнити його від відбування покарання по амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Свої апеляційні вимоги засуджений обґрунтовує тим, що суд не надав належної оцінки його доводам та доказам того, що в нього є на утриманні малолітня дитина, а тому він підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_7 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі підлягають особи які вчинили умисний злочин який не є тяжким чи особливо тяжким, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з вироку Сумського районного суду Сумської області, від 1 червня 2017 року, ОСОБА_8 засуджений за вчинення умисного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

На думку колегії суддів суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку про необхідність відмови ОСОБА_8 у звільненні його від призначеного покарання по амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році.

При цьому колегія суддів враховує, що наявність чи відсутність малолітніх дітей на утриманні у засудженого ОСОБА_8 не впливає на можливість застосування амністії до ОСОБА_8 на підставі закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, у зв`язку з чим мотиви апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_8 був неодноразово засудженим, має судимості які, відповідно до ст. 89 КК України, не є погашеними. При цьому, відповідно до ст. 12 КК України, він є двічі судимий за вчинення злочину середньої тяжкості передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України та тяжкого злочину передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України.

За наведених обставин, знаходячи ухвалу суду законною, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області, від 19 лютого 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення його від відбування покарання по амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховоного Суду протягом 3 х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 у цей же строк, з дня отримання ним копії цієї ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4