У Х В А Л А
10.09.2018 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
із участю сторін: прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 12.04.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,4 ст.190 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України,
УСТАНОВИВ :
Жмеринським міськрайонним судом здійснюється судовий розгляд кримінального провадження №0000129 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, за ознаками незаконого заволодіння останнім шляхом обману та зловживання довірою грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 та відповідно грошовими коштами у великих розмірах потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_17 в період з листопада 2016 року по квітень 2017 року, завдавши останнім майнової шкоди на загальну суму 18373407,50 грн.
Строк попередньо продовженого ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 13.07.2018 року обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу закінчується 10.09.2018 року.
Ухвалою Жмеринськго міськрайонного суду від 06.09.2018 року у зв`язку з неявкою в судове засідання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 захисника ОСОБА_18 внаслідок його хвороби, в судовому засіданні оголошено перерву до 10.09.2018 року та призначено обвинуваченому ОСОБА_6 захисника для проведення окремої процесуальної дії щодо вирішення доцільності продовження строку запобіжного заходу.
В судовому засіданні прокурор вказала про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на тривалість раніше визначених ризиків можливості останнього з метою уникнення покарання переховуватись від суду, будучи обвинуваченим у вчиненні ряду особливо тяжких злочинів, а також протиправно впливати на свідків та потерпілих, у заволодіння шахрайським способом великою сумою коштів яких його наразі обвинувачено.
Обвинувачений ОСОБА_6 щодо продовження тримання його під вартою висловився на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_8 заперечив стосовно продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , зауваживши, що раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, сім`ю, у складі якої є неповнолітні діти, натомість під вартою утримується досить значний час, у зв`язку з чим вважає, що визначені під час досудового розслідування ризики в теперішній час зменшились та запобігти їм у достатній мірі можливо у спосіб застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого виду запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_7 питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 просив вирішити на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_10 підтримали думку захисника ОСОБА_8 .
Потерпілий ОСОБА_11 підтримав думку прокурора.
Решта учасників провадження в судове засідання не з`явились.
Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали судового провадження, суд доходить наступного.
Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності до ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Проте, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальногромадянських прав та інтересів потерпілих. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Вирішуючи питання про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, оскільки він раніше хоча й не має судимості, проте обвинувачується у вчиненні умисного злочину середньої тяжкості та ряду умисних особливо тяжких злочинів, надто стосовно протиправного заволодіння у великих розмірах коштами значної кількості фізичних осіб, відтак може з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності переховуватись від суду, а також перебуваючи на волі може протиправно впливати на потерпілих та свідків, переважна частина яких досі недопитані судом. При цьому санкція вказаних особливо тяжких злочинів передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, що не становить визначених законом обмежень неприпустимості застосування найсуворішого запобіжного заходу.
Із врахуванням також фактичних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , його зрілого віку, характеру та обсягу висунутого звинувачення, грунтовність якого загалом наразі ніким не заперечена, тяжкості покарання, що загрожує в разі визнання його винуватим, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками, які вказано прокурором, та які не спростовані стороною захисту самим лише запереченням щодо їх доведеності стороною обвинувачення, судом не встановлено будь-яких об`єктивних відомостей про зменшення чи відсутності ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою. Доводи сторони захисту щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_6 постійного місця проживання та соціальних зв`язків, а також певної тривалості утримання його під вартою наразі не спростовують зазначених висновків суду.
За таких обставин та за відсутності об`єктивних відомостей щодо неможливості безпосереднього утримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою суд не вбачає достовірних підстав для можливості застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів, визначаючи їх недостатніми для запобіганню вказаних ризиків, суттєвий рівень яких досі не зменшився, та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків. Тому застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів.
Враховуючи викладене, керуючись ст.178, 181, 183, 331, 336 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
Оголосити перерву в судовому засіданні до 14 годин 30 хвилин 06.11.2018 року із викликом учасників провадження.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 днів, тобто до 08.11.2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді