Справа № 204/7687/18
Провадження № 1-кс/204/2660/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю підозрюваного ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, не працевлаштованого, раніше судимого:

- вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 червня 2016 року, за ч. 3 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2018 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ відділення спеціальної поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене заступником військового прокурора Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні відділення спеціальної поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000036 від 17 жовтня 2018 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінального провадження у якому здійснюється військовою прокуратурою Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.10.2018 близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з невстановленими на даний час особами, прибули до охоронюваної території Акціонерного товариства «ДніпроАзот» (далі АТ «ДніпроАзот»), яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область м. Кам`янське, вул. С.Х. Горобця, 1, де діючи умисно, з корисних спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, незаконно проникли на територію вказаного підприємства через огорожу. Після чого, 16.10.2018 близько 23 год. 40 хв., ОСОБА_4 , реалізуючи свій спільний з невстановленими на даний час особами злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, незаконно проникли до будівлі № 1072 АТ «ДніпроАзот», яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область м. Кам`янське, вул. С.Х. Горобця, 1, де використовуючи заздалегідь підготовані знаряддя злочину арматурні кусачки та лом, демонтували з холодильної машини інвентарний номер 41138 лом міді у вигляді трубок діаметром 20 мм, загальною вагою 125,00 кг, вартістю 19500 грн., для подальшого виносу його за охоронювану територію підприємства. Однак, ОСОБА_4 , з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення таємного викрадення вказаного лому міді до кінця, у зв`язку із тим, що 17.10.2018 близько 02 год. 15 хв. був затриманий працівниками відомчої воєнізованої охорони АТ «ДніпроАзот». Таким чином, за викладених вище обставин дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

17.10.2018 о 2 годині 15 хвилин ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

17.10.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , протоколом огляду місця подій, протоколом затримання ОСОБА_4 , речовими доказами, актом позачергової вибіркової інвентаризації, довідкою про вартість лому міді та іншими матеріалами кримінального провадження.
В ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за попередньою змовою групою осіб, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; Незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні: досудовим розслідуванням на даний час встановлюються інші особи, які діяли за попередньою змовою разом з ОСОБА_4 , у зв`язку із чим є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 може впливати на вказаних осіб з метою їх подальшого переховування від правоохоронного органу; Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється: досудовим розслідуванням встановлено, що у 2016 році ОСОБА_4 вже був засуджений Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185 КК України, до трьох років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, тобто за вчинення аналогічного злочину, крім цього, на даний час орган досудового розслідування встановлює додаткові факти систематичного вчинення ОСОБА_4 аналогічних злочинів та вважає, що останній може продовжити вчинювати аналогічні злочини. Враховуючи сукупність викладених обставин, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому для запобігання вищевказаним ризикам, до підозрюваного доцільно застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Беручи до увагу, що органом досудового слідства встановлені докази вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, санкцією якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а також те, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти вказаним ризикам. Враховуючи, що вчинений ОСОБА_4 тяжкий злочин не пов`язаний із застосуванням насильства, не спричинив загибелі людей, однак ОСОБА_4 вчинив тяжке кримінальне правопорушення за попередньою змовою групою осіб, раніше вчиняв аналогічний злочин, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України необхідно визначити заставу у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 147 280 гривень, що обґрунтовується тяжкістю та зухвалістю вчиненого злочину. У разі внесення підозрюваним ОСОБА_4 або іншою фізичною чи юридичною особою застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 147 280 гривень, на підозрюваного ОСОБА_4 необхідно покласти обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду, не відлучатися із населеного пункту із м. Кам`янське Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в України. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.
У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього домашній арешт.

Адвокат підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання, та просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Згідно змісту ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Суд враховує, що за ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що він не був доведений прокурором у судовому засіданні, а тому підстав вважати, що підозрюваний дійсно буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у слідчого судді немає.

Стосовно заявленого слідчим та прокурором ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків, потерпілого та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, то в судовому засіданні даний ризик також не був жодним чином доведений, оскільки прокурор не зазначив на яких саме свідків підозрюваний ОСОБА_4 може впливати, інші особи, що можливо були причетні до вчинення кримінального правопорушення, досудовим розслідуванням поки що не встановлені, а потерпіла особа в даному кримінальному провадженні взагалі не визначена.

Що стосується ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення, то суд приходить до переконання про його наявність, оскільки з матеріалів справи вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, не має постійного місця роботи, а тому не має доходу.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено наявність лише одного ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Однак, в обґрунтування того, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, прокурором не наведено будь-яких переконливих мотивів та не надано суду жодних належних доказів, а усі твердження прокурора ґрунтуються лише на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, приходжу до висновку, що доводи прокурора є недостатніми для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурором у судовому засіданні не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, під час вирішення даного клопотання суд враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання у м. Кам`янське, зі слів самого підозрюваного на його утриманні знаходиться неповнолітня донька, від органів досудового розслідування та суду він не переховувався.

Виходячи з обставин встановлених під час розгляду клопотання, та матеріалів долучених до нього, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , особу підозрюваного, його стан здоров`я, наявність ризиків, а також з урахуванням того, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та проживання у м. Кам`янське, від органів досудового розслідування і суду не переховувався, суд приходить до висновку, що підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, так як саме даний запобіжний захід сприятиме запобіганню існуючого ризику та є менш суворим запобіжним заходом, передбаченим КПК України, ніж тримання під вартою.

При цьому, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділення спеціальної поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк два місяці, тобто до 19 грудня 2018 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений ними час;

-не відлучатися за межі міста Кам`янське без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1