Справа № 477/643/18
Провадження № 1-кс/477/223/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2018 року слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілих ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника потерпілих на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та про зобов`язання слідчого вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

26 червня 2018 року адвокат ОСОБА_4 , представляючи інтереси потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , звернувся до Жовтневого районного суду Миколаївської області із зазначеною скаргою на постанову слідчого слідчого відділу Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції Головного Управління національної поліції в Миколаївській області (далі - ВП) про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000350.
Вказував, що в провадженні слідчого відділу ВП знаходилося зазначене кримінальне провадження за фактом вчинення злочину, передбаченого ст. 356 КК України, в якому ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є потерпілим. Матеріалами справи встановлено, що в результаті неправомірних дій мешканців с. Грейгове Вітовського району Миколаївської області потерпілим спричинені збитки на загальну суму 203536 грн. 53 коп.
В ході слідства були встановлені мешканці села, які здійснювали погрози на адресу потерпілих щодо перешкоджанню господарській діяльності на отриманих ними у власність земельних ділянках, в тому числі і шляхом спалення сільгосптехніки. В ході допитів потерпілого ОСОБА_6 ним були надані докази вчинення злочину: аудіозапис із погрозами, в тому числі і від голови сільської ради, та фотознімки місцевих мешканців, які їх здійснювали.
Вважав, що слідчим передчасно закрито провадження у справі, оскільки не проведено одночасні допити між ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та мешканцями с. Грейгове, та не проведено фоноскопічної експертизи наданого потерпілим, аудіозапису, з метою ідентифікації осіб, які здійснювали погрози.
Тому просив скасувати постанову про закриття провадження та зобов`язати слідчого провести вказані вище слідчі дії, давши правову оцінку діям осіб, які вчиняли протиправні дії.
У судовому засідання представник скаржника та потерпілий ОСОБА_5 просили скаргу задовольнити, оскільки закриття справи проведено передчасно.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги, зазначивши, що слідство було проведено повно та об`єктивно, а провадженні закрито на всіх законних підставах через відсутність складу злочину, оскільки не було встановлено спричинення завдання значної шкоди потерпілим і не встановленого причинного зв`язку між шкодою і діями громадян.
Слідчий суддя, заслухавши присутніх на засіданні учасників розгляду, перевіривши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000284, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
В провадженні Вітовського ВП Корабельного відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області перебувало кримінальне провадження за ст. 356 КК України, зареєстроване в ЄРДР за № 0000350 за заявою ОСОБА_6 про те, що навесні 2017 року, при спробі ним проведення сільгоспробіт на виділених йому та іншим його партнерам земельних ділянках, мешканці розташованого поблизу с. Грейгове Вітовського району стали нападати, погрожували розправою та спаленням техніки, перешкоджали роботам та погрожували спалити врожай.
04 червня 2018 року слідчим ОСОБА_8 в цьому провадженні було винесено постанову про його закриття, оскільки під час провадження не було встановлено спричинення збитків потерпілим у значному розмірі та причинного зв`язку між збитками та діями мешканців с. Грейгове Вітовського району.
В той же час, не в повній мірі можливо погодитися із висновками слідчого в цій постанові.
Диспозиція ст. 356 КК України передбачає, що кримінальна відповідальність настає за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.
Тобто визначення значної шкоди за положеннями цього закону потрібно пов`язувати зі шкодою завданою власнику чи конкретній особі.
Відповідно до матеріалів провадження кожен із трьох потерпілих має у власності земельні ділянки.
Представник потерпілих в скарзі, що розглядається, вказує, що загальний розмір завданих збитків потерпілим складає 203536 грн. 53 коп., але потерпілий ОСОБА_6 під час його допиту 30 травня 2018 року вказав, що цей збиток спричинено йому особисто.
Фактично висновок і оцінка слідчою розміру спричиненого збитку потерпілим в повній мір не проведена, в тому числі не визначено з чого ці битки складаються, виходячи із наявних платіжно-бухгалтерських документів та з врахуванням показів потерпілих про сплату коштів за ними.
Хоча слідчим і надано первісний аналіз витрат потерпілих, але не враховано їх пояснення щодо цих витрат та розбіжності в їх показах про належність коштів та їх походження. Так, наприклад в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що ним було сплачено кошти за саджанці малини, але ці кошти були батька ОСОБА_6 .
Тобто слідчою детально не з`ясовано походження коштів, які були витрачені кожним із потерпілим, в тому числі і не з`ясовано правова природа цих витрати в розумінні того, чи це дійсно збитки. Наприклад не з`ясовано чи буде оплата за саджанці малини їм повернута чи ні. Передача коштів за поставку товару не виключає, що вона (передача товару) може бути здійснена і в інший час, адже із матеріалів справи не вбачається про конкретні строки передачі саджанців, а також, що потерпілі зверталися до постачальника за поверненням коштів або ж про те, що вони отримали товар, але не змогли його використати. Це ж стосується і оплати підключення електроенергії.
Крім того спричинення значної шкоди, в розумінні диспозиції ст. 356 КК України слід встановлювати не тільки у матеріальному виразі, а й у взаємозв`язку зі спричинення нематерільної значної шкоди, як наприклад у зв`язку з порушенням основних конституційних прав людини та громадянина, в тому числі і права на законне володіння і користування своєю власністю, що визначено ст. 41 Конституції України. Але з цього приводу слідчою ніякої перевірки не здійснено.
Крім того слідчим в постанові про закриття провадження зроблено висновок про відсутність причинного зв`язку між збитком, завданим потерпілих та протиправними діями громадян. Однак в постанові відсутнє визначення щодо того які саме громадяни, і які, вчинили протиправні дії, де і в чому саме полягає самовправство, адже воно повинно мати правовий спір, наприклад в даному випадку відносно права на користування або ж володіння землею.
Таким чином постанова про закриття провадження є неправомірною, оскільки провадження в справі та висновки в оскаржуваній постанові не є повними та не повноцінно правовими, тому вона підлягає скасуванню.
Що ж стосується прохання у скарзі про зобов`язання слідчого вчинити певні дії, то з цього приводу слідчий суддя зазначає наступне.
Положення ст. 303 КПК України вказують які рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені до слідчого судді.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, у тому числі у:
- нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (п. 1);
- рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником (п. 7).
Оскільки допит потерпілого, під час якого він надав фотознімки громадян, які, на його думку, йому погрожували та перешкоджали його господарській діяльності, відбувся 30 травня 2018 року, а провадження було закрито 04 червня 2018 року, тому визначити що слідчим не проведено дій, які він повинен провести, є передчасним.
Крім того, покладення на слідчого зобов`язань про виконання певних дій слідчим суддею слід вирішувати в ракурсі оскарження його бездіяльності, тобто невиконання ним клопотання про їх проведення.
Законодавець визначив, що оскарженню можуть бути піддані конкретні рішення, дії чи бездіяльність уповноваженої посадової особи. В той час, як здійснення належного слідства це завдання кримінального провадження, визначене ст. 2 КПК України, виконання якого входить до обов`язків слідчого, тому покладення слідчим суддею обов`язків про проведення слідчим певних дій повинно бути аргументовано необхідністю їх проведення і наявністю обставин, які б підтверджували їх непроведення слідчим.
Посилання на те, що є нові обставини, які слідчий повинен дослідити, не може бути достатньою аргументацією для слідчого судді при покладенні на слідчого обов`язку вчинити певні дії.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.
Постанову слідчого відділу Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області від 04 червня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000350 скасувати, а провадження повернути для проведення подальшого досудового розслідування.
В задоволенні іншої частини скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
В судовому засідання було проголошено вступну та резолютивну частину ухвали, її повний тест було складено та проголошено 09 липня 2018 року о 08:30.

Слідчий суддя ОСОБА_1