У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.11.2018 Справа №607/22329/18

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у залі суду у м. Тернополі, розглянувши клопотання начальника відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, неодруженого, з неповною середньою освітою, непрацюючого, проживаючого за адесою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.01.1999 р. за ч.1 ст. 40 КК України Тернопільським міськрайонним судом до покарання позбавлення волі на строк 2 роки;

- 18.07.2000 р. за ч.1 ст. 229-6, ч.2 ст. 140, ч.2 ст.81 КК України Тернопільським міськрайонним судом до покарання позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

-12.02.2002 р. за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України Тернопільським міськрайонним судом до покарання позбавлення волі на строк 2 роки;

- 30.07.2004 р. за ч.2 ст.309 КК України Тернопільським міськрайонним судом до покарання позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

- 13.12.2004 р. за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.395, ч.1 ст. 70 КК України Тернопільським міськрайонним судом до покарання позбавлення волі на строк 5 років;

- 27.02.2008 р. за ч.2 ст.185 КК України Тернопільським міськрайонним судом до покарання позбавлення волі на строк 4 роки;

- 24.12.2008 р. за ч.2 ст.185 КК України Тернопільським міськрайонним судом до покарання позбавлення волі на строк 3 роки;

- 27.08.2013 р. за ч.2 ст.185 КК України Тернопільським міськрайонним судом до покарання позбавлення волі на строк 2 роки;

- 09.12.2014 р. за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, КК України Тернопільським міськрайонним судом до покарання позбавлення волі на строк 2 роки;

- 26.01.2015 р. за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України Тернопільським міськрайонним судом до покарання позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців

- 01.03.2017 р. за ч.2 ст.185 КК України Тернопільським міськрайонним судом до покарання позбавлення волі на строк 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Начальник відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №0003206 від 30.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів досудовим розслідуванням встановлено, що 30.10.2018 року близько 10:00 год. у ОСОБА_4 , який перебував по АДРЕСА_2 , виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 30.10.2018 року близько 10:00 год. перебуваючи поблизу автомобіля марки «ЗАЗ 1102» «TAVRIA NOVA», д.н.з. НОМЕР_1 , який був розміщеній на парковці по вул. Ст. Будного, 48 в м. Тернополі переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно з корисливих мотивів, наблизився до вищевказаного автомобіля та відчинивши його багажне відділення намагався викрасти із нього валізу з слюсарними інструментами, вартістю 800 гривень, однак, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки при в подальшому, з викраденим майном був помічений та затриманий власником даного майна ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

За даним фактом 04 травня 2017 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0003206 від 30.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

31 жовтня 2018 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, яке вручено йому в порядку, передбаченому ч.1 ст.278 та ст.ст.111,112 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом добровільної видачі ОСОБА_4 , викраденого майна; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України.

Окрім того, відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, зокрема, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Підозрюваний ОСОБА_4 , являється неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів та згідно санкції статті, що йому інкримінується, йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі терміном до 5 років позбавлення волі.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 неодноразово судимий, та усвідомлюючи суворість зазначеного покарання за вчинене, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»;

2) вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (п.5 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, про що свідчить його вимога про судимість, офіційно ніде не працює та не має постійного джерела доходів. Відтак, не маючи законних джерел отримання доходів може продовжувати вчиняти нові кримінальні правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідків (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 , маючи кримінальне минуле та зв`язки у «кримінальному світі» може чинити на них тиск;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч.1 ст.177 КПК України).

Також необхідно врахувати обставини, передбачені ст. 178 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинене, судимості, не стійкі соціальні зв`язки підозрюваного, відсутність у нього постійного місця роботи, він може переховуватися, з урахуванням його репутації, віку та стану здоров`я.

Також особливого значення має тяжкість вчинених підозрюваним злочинів та їх систематичність.

Окрім того, інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію не винуватості, переважає принципу поваги до особистої свободи підозрюваного ОСОБА_4 . У зв`язку з чим, начальник відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, викладених у ньому.

Захисник ОСОБА_5 , вважає, що у клопотанні і прокурором в судовому засіданні не доведено ризики, передбачені ст.177 КПК України, як і не доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання її підзахисним своїх процесуальних обов`язків. Крім цього, підозрюваний неухильно з`являвся до органу досудового розслідування та суду, хворіє на тяжке хронічне захворювання, що потребує систематичного лікування та унеможливлює утримання останнього під вартою. З цих підстав просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Допитаний в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав повністю доводи свого захисника.

Перевіривши надані матеріали, клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він зареєстрований та проживає в м.Тернополі, неодружений, осіб на утриманні не має, не працює, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, що вказує на стійкість його протиправної поведінки.

На думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, що підтверджується дослідженими матеріалами клопотання, зокрема: протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом добровільної видачі ОСОБА_4 , викраденого майна; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України, іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Згідно ст. 178 КПК України обставиною, яка враховується при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, які зобов`язаний слідчий суддя оцінити при постановленні ухвали є, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Оцінивши обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, з врахуванням характеру вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує особі у випадку визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, особи підозрюваного, який є неодноразово судимим, сімейного стану, соціальних зв`язків підозрюваного, слідчий суддя вважає, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Наведені обставини дають слідчому судді підстави вважати, що застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 .

З вищевикладених підстав, слідчий суддя критично оцінює доводи підозрюваного та його захисника. Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу до підозрюваного враховує те, що стороною захисту не подано жодних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 не може утримуватись в умовах СІЗО, зважаючи на його стан здоров`я.

Крім того, згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З врахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочину середньої тяжкості, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, його майновий та сімейний стан, слідчий суддя вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу у розмірі, який достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182,183,184,193,194,196 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання начальника відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави в сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 36820 (тридцять шість тисяч вісімсот двадцять) гривень для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області (р/р 3454, МФО 820172, ідентифікаційний код 26198838, Банк Одержувача: Державна казначейська служба, призначення платежу застава за « ОСОБА_4 » у кримінальному провадженні №0003206 за ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 листопада 2018 року).

У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_4 строком до 21 грудня 2018 року, наступні обов`язки: з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися із м.Тернополя, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 , негайно після її оголошення.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 21 грудня 2018 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1