УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/5148/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.404 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
10 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: прокурора ОСОБА_6
її представника ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щорсівка, Коростенського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.7 ч.2 ст.115, ч.1 ст.122,ч.1 ст.125 КК України,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Щорсівка, Коростенського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.7 ч.2 ст.115, ч.1 ст.121 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Щорсівка, Коростенського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.7 ч.2 ст.115, ч.1 ст.125 КК України, повернуто прокурору.
Вказане рішення суд першої інстанції прийняв під час підготовчого судового засідання.
Своє рішення суд мотивував тим, що в обвинувальному акті фактично відсутнє викладення формулювання обвинувачення у вчиненні кожного із зазначених злочинів особами із викладенням, якими саме індивідуальними діями кожного з них вчинено окремі конкретні злочини, за якою юридичною формулою такі дії кваліфікуються у кожному випадку із вказівкою на кримінально - правові норми, порушення яких інкримінуються. Натомість відсутність в обвинувальному акті розмежування формулювання обвинувачення у вчиненні кожного окремого злочину кожним із обвинувачених свідчить про його формальне викладення. Вказана невідповідність обвинувачення вимогам Закону, порушує право обвинувачених на захист (порушення права на захист ст. 20 КПК), оскільки вони позбавлені можливості знати в чому обвинувачуються та здійснювати свій захист від висунутого чіткого та зрозумілого обвинувачення та унеможливлює ухвалення судом законного та обґрунтованого судового рішення в даному кримінальному провадженні.
Прокурор ухвалу суду просить скасувати та повернути обвинувальний акт в районний суд для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання. Вказує, на те, що висновки суду, які викладені в ухвалі про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. На думку апелянта обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а судом не вказано жодних обґрунтованих підстав для його повернення. Зазначає, що в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення та сформульовано обвинувачення.
Заслухавши доповідача, прокурора, потерпілу та її представника про задоволення поданої апеляційної скарги, обвинувачених, які вважали ухвалу суду законною і обгрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Згідно п.п. 3 п. 2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 року Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.
Тобто, підставою для повернення обвинувального акта прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є невідповідність його вимогам ст.291 КПК України.
Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім?я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім?я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім?я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом?якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Інших вимог до обвинувального акта, ніж перелічені вище, чинний КПК України не передбачає.
Як обгрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правову кваліфікацію, кримінального правопорушення посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення; акт затверджений прокурором, тобто складений відповідно до ст.291 КПК України та містить всі відомості, передбачені ч.2 ст.291 нього Кодексу.
В обвинувальному акті стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 конкретно вказано усі фактичні обставини, які відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, а саме: дата та час - 11.07.2016 року близько 23 години 00 хвилин, місце вчинення злочину - біля кафе «Полісся», яке розташоване по вул. Краснопільська, 4 в с. Поліське Коростенського району, спосіб вчинення - нанесення ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 ударів ногами, кулаками рук та дерев`яною битою в життєво важливий орган - голову, від яких настала смерть ОСОБА_14 , а також в інші частини тіла потерпілого, у тому числі і щодо інших потерпілих - ОСОБА_15 (нанесення ОСОБА_9 удару кулаком руки в обличчя та ОСОБА_12 удару дерев`яною битою по голові) та ОСОБА_16 (нанесення ОСОБА_9 ударів руками по її руках та ОСОБА_10 удару дерев`яною битою по тілу), форма вини - умисний злочин, мотив - хуліганський, єдиний злочинний умисел у ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , спрямований на вбивство ОСОБА_14 , у зв`язку з чим формулювання обвинувачення не потребує розмежування.
Усі відомості, передбачені вимогами ч.2 ст.291 КПК України зазначено, тому обвинувальний акт на думку колегії суддів є таким, що відповідає вимогам законодавства та процесуальній формі, а тому посилання суду першої інстанції на те, що в порушенні ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не повністю зазначені фактичні обставини кримінального правопорушення, є помилковим.
Крім цього, ст. 314 КПК України обмежує повноваження судді під час підготовчого судового засідання і зводить їх до перевірки відповідності направленого прокурором обвинувального акту процесуальній формі та вимогам законодавства, тобто до завдання здійснення процесуального та організаційного забезпечення проведення судового розгляду. Питання про доведеність вини обвинувачених, правильність кваліфікації, визначення порядку та обсягу дослідження доказів є прерогативою суду під час судового розгляду, тому не могли вирішуватись під час підготовчого провадження.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції, про те, що при складанні обвинувального акту не дотримані вимоги кримінального процесуального закону, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставою для скасування ухвали згідно з положеннями ст.ст. 409, 411 КПК України з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, і задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст.ст. 404 ,407 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 задовольнити.
Ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 26 липня 2018 року скасувати та призначити новий судовий розгляд в Малинському районному суді Житомирської області зі стадії підготовчого провадження.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді :