Справа № 191/2231/18
Провадження № 1-в/191/578/18
У Х В А Л А
іменем України

01 листопада 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3 , представника Синельниківської ВК№94- ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області, клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Синельниківського міськрайонного суду надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 яким, останній просить суд розглянути відносно нього питання про можливість застосування ст. 82 КК України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

У судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання та просив суд його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , вважав, що немає підстав для його задоволення.

Представник адміністрації СВК № 94 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки вважає, що засуджений на шлях виправлення став.

Суд, заслухавши прокурора, представника СВК №94, засудженого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає що в задоволенні клопотання необхідно відмовити виходячи з наступного.

В матеріалах справи знаходиться довідка за особовою справою № 303-О-16 відносно ОСОБА_5 , видана начальником ВКВСР СВК№ 94 ОСОБА_6 , де зазначено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у виправній колонії № 94 за вироком 12.06.2012 року Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п.1 ч.2 ст.115, ч. 1 ст. 70 КК України, яким останнього засуджено до 12 років позбавлення волі. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 11.03.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано попереднє ув`язнення з 06.07.2011 року по 16.08.2012 року.

Відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_5 , останній знаходиться в установах виконання покарань з 11.07.2011 року. За час перебування в СІЗО зарекомендував себе негативно. До ПВК-49 прибув 04.10.2012 року, де зарекомендував себе негативно, мав 20 стягнень та 6 заохочень. Згідно ст. 101 КВК України був переведений із звичайних жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки до колонії середнього рівня безпеки. До Синельниківської ВК № 94 прибув 21. 09. 2016 року. На теперішній час працевлаштований на виробництві установи, але має 21 стягнення та 8 заохочень. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний у відносинах з адміністрацією дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин,намагається виконувати передбачені законом вимоги персоналу установи. Не приймає участь у диференційованій програмі виховного впливу.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`якою згідно з ч.3 ст.82 КК України може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Отже, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання в СВК № 94 за особливо тяжкий злочин, зарекомендував себе посередньо, станом на 01.11.2018 року невідбута частина строку покарання становить 3 роки 6 місяців 25 днів, має 21 стягнення, які погашені та 8 заохочень, виходячи з того, що порушення засудженого мають систематичний характер, суд приходить до висновку про те, що засуджений на шлях виправлення не став та його дії не свідчать протилежне.

Також, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 підлягає заміні невідбутої частини покарання більш м`яким по відбуттю 2/3 строку,тобто з 26.05.2018 року. Матеріали розглянуті комісією установи 31.05.2018 року у задоволенні клопотання засудженому відмолено, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі , яка раніше звільнялася умовно достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Згідно п. 2, п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише при умові, якщо засуджений став на шлях виправлення. Питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Вирішуючи клопотання засудженого суд враховує вищевикладене, матеріали справи, а також те, що на даний час ОСОБА_5 працевлаштований, мав 21 стягнення, які погашені у законному порядку, посередньо характеризується, що вказує на його ставлення до праці і відсутність виражених дій для становлення на шлях виправлення. В зв`язку з чим, суд вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну відносно нього невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1