Справа№317/2840/18
№/п1-в/317/290/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2018 року

Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника адміністрації - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівське Запорізького району Запорізької області, гр. України, українця, не одруженого, маючого середню освіту, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення, в якому він зазначив, що на даний час відбуває покарання в ДУ «БВК (№99)», з 07.07.2016 року на виробництві установи працевлаштований, має заохочення, стягнень не має, у зв`язку з чим просив суд розглянути його клопотання та задовольнити його.

В судовому засідання ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив суд його задовольнити.

Представник адміністрації ДУ «БВК (№99)» ОСОБА_4 не заперечував проти клопотання засудженого.

Прокурор також не заперечував проти клопотання засудженого ОСОБА_5 .

Суд, вивчивши особову справу засудженого, вислухавши думку прокурора та представника ДУ «БВК (№99)» прийшов до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом були витребувані характеризуючи матеріали на засудженого та особова справа.

Згідно наданих ДУ «БВК (№99)» до суду матеріалів, ОСОБА_5 25.05.2016 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст.15 ч.2: ст.185 ч.2; 185 ч.2: ст.. 27 ч.3; ст.190 ч.2: ст. 304 ч.1: ст. 70 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 Кримінального кодексу України, за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднано частково не відбуте покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2015 р. та остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Знову засуджений: 14.12.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 Кримінального кодексу України, шляхом часткового складання призначених покарань за сукупністю злочинів, остаточно покарання призначити 3 роки 4 місяці позбавлення волі. Зарахувати в строк покарання період тримання під вартою з 25.05.2016 р. по 07.07.2016 р. та з 07.08.2016 р. по 14.12.2016 р. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 24.04.2017 року зарахувати в строк з 15.12.2016 року по 30.01.2017 року включно згідно ст. 72 ч.5 Кримінального кодексу України.

Виходячи з цього початок строку: 25.05.2016 року, кінець строку: 19.02.2019 року.

ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 25.05.2016 року.

Під час тримання в Запорізькому слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав стягнень та заохочень не мав.

В період з 07.07.2016 року по 07.08.2016 рік відбував покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99)». Порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

В період з 07.08.2016 року по 25.02.2017 рік тримався в Запорізькому слідчому ізоляторі. За даний період часу характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав стягнень та заохочень не мав.

З 25.02.2017 року відбуває покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99)». Порушень вимог режиму відбування покарання не допускає, стягнень не має. За виконання покладених обов`язків та додержання встановлених правил три рази заохочувався правами начальника установи.

Згідно наданої характеристики, засуджений ОСОБА_5 на виробництві установи працевлаштований на дільниці «Поліетилен». Вказану роботу виконує самостійно, але під наглядом представників адміністрації. Згідно довідки про працевлаштування, ОСОБА_5 працює з січня 2018 року по теперішній час.

У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки з засудженими позитивної та негативної спрямованості. У відношенні до персоналу установи грубості не проявляє.

ОСОБА_5 за вироком суду має цивільний позов на суму 2239,75, однак в бухгалтерії установи виконавчі листи на стягнення боргу відсутні.

Участь у суспільному житті відділення, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого виховного впливу не приймає, однак іноді відвідує бібліотеку..

Провину у скоєному злочині визнає.

Суд зазначає, що одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Загалом із наданих суду матеріалів на засудженого ОСОБА_5 , суд вважає, що клопотання про умовно-дострокового звільнення є таким, що підлягає задоволенню, оскільки встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності свідчать про його виправлення та перевиховання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.537, ч.2, ч.3 ст.539 КПК України, ст.153, 154 КВК України, -

УХВАЛИВ:

Звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_5 на строк 4 місяці 25 днів.

Зарахувати в строк відбутого покарання час знаходження в місцях позбавлення волі до фактичного звільнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання зупиняється.

Суддя: ОСОБА_1