Справа № 471/258/18-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2018 року Суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка заяву судді Братського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 21.03.2014 року відносно ОСОБА_5 , яка обвинувачується за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Братського районного суду Миколаївської області надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 21.03.2014 року відносно ОСОБА_5 , яка обвинувачується за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дане кримінальне провадження визначено на суддю Братського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 .

22 травня 2018 року суддя Братського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 заявила самовідвід від розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

У заяві суддя зазначає, що під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Сергієвської сільської ради Братського району про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, нею, як головуючою по справі було витребувано та досліджено докази, які маються у даному кримінальному провадженні та встановлені інші обставини, які можуть мати істотне значення для розгляду даного кримінального провадження

Тому, з метою попередження виникнення сумнівів щодо її неупередженості при винесенні судового рішення, заявила про самовідвід.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 04 червня 2018 року заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженню № 0000003 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, направлено на розгляд до Арбузинського районного суду Миколаївської області.

В судове засідання суддя ОСОБА_4 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду заяви була повідомлена належним чином.

Інші учасники кримінального провадження, які належним чином викликались до суду для розгляду заявленого самовідводу, не з`явились, причину неявки суду не повідомили.

Прокурор при вирішення питання з питань заявленого самовідводу, поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, перевіривши доводи і обґрунтованість заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід, приходжу до наступного.

За змістом ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сімї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім ( рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності ( рішення у справі "Фельдман проти України",заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді (рішення ЄСПЛ від 23.06.1981 у справі «Le Compte, Van Leuven и De Meyere проти Бельгії»), як наслідок таку презумпцію спростувати досить складно, адже критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.

У той час, як суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи.

Тобто, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Оскільки головуючою ОСОБА_4 по цивільній справі було витребувано та досліджено докази, які маються у даному кримінальному провадженні та встановлені інші обставини, які можуть мати істотне значення для розгляду даного кримінального провадження, з метою дотримання права учасників судового провадження на розгляд їхньої справи безстороннім судом, суддя зобов`язана забезпечити виключення будь-якого сумніву у своїй об`єктивності та неупередженості.

З наведених підстав заява судді ОСОБА_4 є обґрунтованою з посиланням на обставини, що виключають участь судді у розгляді даного кримінального провадження та відповідає вимогам до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 369, 370, 371, 372 376 КПК України,суд

УХВАЛИВ:

Заяву судді Братського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Братського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 21.03.2014 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1