Справа № 708/496/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янка Черкаської області кримінальне провадження № 0000053 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина 2004 року народження, не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , 02.03.2015 близько 19 години, знаходячись по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 продав, таким чином, незаконно збув за 80 гривень громадянину ОСОБА_6 рідину, що знаходилась в медичному шприці ємкістю 5 мл., яка згідно висновку судово-медичної експертизи № 2/378 від 06.03.2015 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опієм ацетильованим, масою наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину - 0,017 г.

Він же, повторно, 05.03.2015 близько 17 години, знаходячись по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 продав, таким чином незаконно збув за 80 грн. громадянину ОСОБА_6 рідину, що знаходилась в медичному шприці ємкістю 2,5 мл., яка згідно висновку судово - хімічної експертизи № 2/399 від 13.03.2015 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опієм ацетильованим, масою наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину -0,042 г.
Він же, повторно, 10 березня 2015 року близько 19 години, знаходячись по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 продав, таким чином незаконно збув за 120 гривень громадянину ОСОБА_6 рідину, що знаходилась в медичному шприці ємкістю 6 мл., яка згідно висновку судово - хімічної експертизи № 2/412 від 13.03.2015 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - концентрат з макової соломи, масою особливо небезпечного наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину - 0,010 г.
Він же, повторно, по місцю свого проживання в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 зберігав з метою подальшого збуту рідину, що знаходилась в медичному шприці ємкістю 20 мл., яка згідно висновку судово - хімічної експертизи № 2/414 від 13.03.2015 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опієм ацетильованим, масою наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину - 0,144 г. та рідину, що знаходилась в медичному шприці ємкістю 12 мл., яка згідно висновку судово - хімічної експертизи № 2/416 від 13.03.2015 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опієм ацетильованим, масою наркотично засобу в перерахунку на суху речовину - 0,0525 г., що було вилучено працівниками міліції під час санкціонованого обшуку домоволодіння останнього за вказаною адресою.
Він же, 05 березня 2015 року близько 17 години, знаходячись в житловому будинку по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , надав вищевказане приміщення, таким чином незаконно забезпечив можливість громадянину ОСОБА_6 незаконно вжити особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований.
Він же, повторно, 10 березня 2015 року близько 19 години знаходячись в житловому будинку по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , надав вище вказане приміщення, таким чином незаконно забезпечив можливість громадянину ОСОБА_6 незаконно вжити особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований.
Дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут, вчинений повторно, особливо небезпечного наркотичного засобу, та за ч. 2 ст. 317 КК України, як надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, вчинене повторно.

14.06.2018 року між начальником Кам`янського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі його захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України в обсязі підозри, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст.. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації особистого майна, та за ч. 2 ст. 317 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого більш суворим покаранням, призначити 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації особистого майна. На підставі ст.. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підстав ст.. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 із запропонованим видом та мірою покарання згоден.

У судовому засіданні обвинувачений вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання. Також в судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Так, злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є тяжкими, а шкода завдана лише державним та суспільним інтересам. Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Під час перевірки угоди про визнання винуватості між начальником Кам`янського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 14 червня 2018 р., встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут, вчинений повторно, особливо небезпечного наркотичного засобу, та за ч. 2 ст. 317 КК України, як надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, вчинене повторно.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який раніше не судимий, має на утриманні неповнолітнього сина 2004 року народження, батька пенсіонера 1950 р.н., який перебуває на диспансерному обліку у терапевта з приводу атеросклеротичний кардіосклероз та який потребує постійного догляду, має постійне місце проживання,за місцем проживання характеризується позитивно, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Так, ОСОБА_4 вчинив умисні злочини, віднесений до категорії тяжких злочинів. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття та сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому суд не вбачає.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене з ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст.. 69, 70, 75, 76 КК України без конфіскації особистого майна, відповідає не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України, а ОСОБА_4 в судовому засіданні однозначно заявив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

У відповідності до ст. 100 КПК України необхідно вирішити долю речових доказів.

За ст. 124 КПК України слід вирішити питання по судових витратах.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 122, 124, 373, 374, 468-470, 472-476 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 1 ст. 309 КК України суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду від 14 червня 2018 року про визнання винуватості між начальником Кам`янського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 317 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст.. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації особистого майна;

-за ч. 2 ст. 317 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації особистого майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підстав ст.. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по кримінальному провадженню: шприц з речовиною жовто-коричневого кольру, шприц з речовиною жовто-коричневого кольру, одноразовий шприц з речовиною жовто-коричневого кольору, ємністю 5 мл., одноразовий шприц з речовиною жовто-коричневого кольору, ємністю 20 мл., 2 одноразові шприци з голкою та залишками бурого кольору, одноразовий шприц з речовиною світло-жовтого кольору, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Чигиринського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області знищити; грошові кошти в сумі 120 гривень, які знаходяться на депозитному рахунку Чигиринського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області - конфіскувати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судові витрати пов`язані з залученням експерта в сумі 2350 (дві тисячі триста п`ятдесят) гривень, 40 копійок

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області через Кам`янський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: