Справа №643/659/17
Пр. №1-кп/643/198/18
ВИРОК
Іменем України
21 травня 2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Чернігівського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 1) 24.09.2007 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 194 КК України до 4 років позбавлення волі, ст. 75 КК України на 2 роки, 2) 07.10.2008 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 121, ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, 27.08.2014 року звільненого умовно-достроково ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 19.08.2014 року на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 19 днів, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України
ВСТАНОВИВ:
08.12.2016 року близько 20-20 год. ОСОБА_8 разом із невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись біля будинку №29-В по вул. Владислава Зубенка у м. Харкові, побачили раніше незнайому їм ОСОБА_7 , яка на правому плечі несла сумку ТМ «Danielle Patrici», вартістю 280,00 грн., в якій знаходилось належне потерпілій майно: шкіряний гаманець червоного кольору торгової марки «ecco», вартістю 2079,00 грн., грошові кошти в сумі близько 200 грн., флеш-накопичувач торгової марки «Kingston» об`ємом пам`яті 8 Гб, вартістю 105,00 грн., вершкове масло торгової марки «Селянське», вагою 200г жирністю 82%, вартістю 35,00 грн., а також посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , дві банківські картки, спортивний одяг, ключі від квартири за місцем мешкання потерпілої і інші особисті речі, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють. Далі у ОСОБА_8 та невстановленої особи виник раптовий злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_7 , реалізуючи який, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, ОСОБА_8 , наздогнав ОСОБА_7 , яка йшла попереду нього, штовхнувши, повалив останню спиною на землю, після чого, для подолання опору потерпілої, перевернув її обличчям до землі та, заважаючи потерпілій здійснювати спроби звернення уваги перехожих та мешканців будівель, розташованих поблизу, закрив лівою рукою рота ОСОБА_7 , при цьому остання вкусила вказівний палець лівої руки ОСОБА_8 . В цей час зазначена сумка ОСОБА_7 знаходилась під нею, а невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи в групі з ОСОБА_8 , висмикнула сумку торгівельної марки «Danielle Patrici», в якій знаходились вищеперелічені речі, з-під ОСОБА_7 та з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись в подальшому зазначеним викраденим майном на власний розсуд.
В подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_7 , знаходячись зверху на потерпілій і, тримаючи її обличчям до землі, погрожуючи перерізати горло ОСОБА_7 , тобто застосовувати насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, щоб у потерпілої склалося враження того, що в разі невиконання його вимог, ця погроза буде реалізована, почав вимагати у останньої золоті вироби та грошові кошти, на що
ОСОБА_7 , побоюючись за своє життя та здоров`я, сприймаючи погрозу ОСОБА_8 , як реальну, надала останньому золоту каблучку з металу червоного та білого кольору, вагою 4 грами, 585 проби, вартістю 2259,44 грн., після чого ОСОБА_8 протягом приблизно двох хвилин, утримуючи ОСОБА_7 у зазначеному положенні, продовжував вимагати надати йому вищевказані цінні речі, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.
Злочинними діями ОСОБА_8 та невстановленої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, потерпілій ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 4758,44 грн.
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений свою вину в скоєнні злочину не визнав, пояснив, що на потерпілу не нападав, її майном не заволодівав, йшов по вулиці та був затриманий працівниками поліції. Доказів вчинення ним злочину органом досудового розслідування суду не надано. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 не визнав в повному обсязі.
Вина обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, за обставин, визнаних судом доказаними та викладеними у вироку, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів:
Показами свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює експертом-криміналістом, 08.12.2016 року приблизно о 20-00 год. він здійснював виїзд з приводу квартирної крадіжки. Разом зі ОСОБА_10 вони почули жіночий крик та побачили жінку, яка лежала на землі, рядом були двоє чоловіків, один з яких стояв поруч, а другий знаходився біля жінки. Після того, як вони зі ОСОБА_10 побігли в їх сторону, чоловіки почали розбігатися в різні сторони, а той, хто знаходився біля потерпілої біжав їм назустріч, вони його зупинили, потерпіла вказала на нього, як на нападника.
Аналогічними показами свідка ОСОБА_10 , даними ним в судовому засіданні.
Протоколами слідчих експериментів за участю потерпілої ОСОБА_7 від 16.12.2016 року та фототаблицею, під час проведення яких потерпіла розказала та показала про обставини розбійного нападу.
Суд визнає допустимими доказами протоколи слідчих експериментів за участю потерпілої ОСОБА_7 від 16.12.2016 року, оскільки в судовому засіданні встановлено, що слідчим ОСОБА_11 при складанні протоколів зазначених слідчих дій допущено технічну помилку в даті їх складання, а слідчі дії проводились в різні дні, що підтвердили в судовому засіданні як слідчий ОСОБА_11 , так і потерпіла ОСОБА_7 , за участю якої проводилися вказані слідчі дії.
Висновками експерта № 3983-С/16 від 15.12.2016 року та № 4058-С/16 від 19.12.2016 року, згідно яких у ОСОБА_8 мало місце садно на лівій руці. Це ушкодження могло виникнути в результаті дії тупого твердого предмета володіючого обмеженою впливаючою поверхнею і могло бути отримано в строк в межах до 3-х діб до огляду. Цей висновок підтверджується виглядом, характером пошкодження, а також стадією загоєння садна. За ступенем тяжкості садно викликало незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів, і за цією ознакою відноситься до легких тілесних ушкоджень. Показання потерпілої ОСОБА_7 , дані нею при проведенні слідчого експерименту від 16.12.2016 року, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановленого у ОСОБА_8 садна на лівій руці.
Висновком товарознавчої експертизи № 449 від 20.12.2016 року, згідно висновків якої вартість майна, яке було викрадене під час нападу у потерпілої складає 4758,44 грн.
При цьому, суд не приймає доводів захисників обвинуваченого щодо недоведеності вини обвинуваченого в скоєнні злочину, оскільки його вина підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні - показами потерпілої ОСОБА_7 , яка, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо ложних показів, впевнено та беззаперечно вказувала на обвинуваченого, як на особу, яка скоїла на неї розбійний напад в групі з іншою особою, дії нападників були сумісними та узгодженими при заволодінні належним їй майном. Більш того, обвинувачений був затриманий свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 безпосередньо після скоєння останнім розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_7 . Висновок судово-медичної експертизи від 19.12.2016 року також підтверджує покази потерпілої в ході судового слідства та під час слідчого експерименту щодо спричинення нею обвинуваченому під час нападу тілесних ушкоджень.
Захисник ОСОБА_4 також звертала увагу суду на те, що потерпіла не бачила ножа, у обвинуваченого не було вилучено ніж та його не було знайдено при огляді місця події.
Суд також не приймає зазначених доводів захисника, оскільки потерпіла протягом всього судового слідства наполягала на тому, що погрозу обвинуваченого застосувати до неї ніж сприйняла реально, і тільки внаслідок цього віддала належну їй обручку.
А тому, невизнання вини обвинуваченим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту та спробу уникнути відповідальності за скоєне.
При цьому, суд відмовляє в задоволенні клопотання обвинуваченого про визнання недопустимими висновків експерта № 3983-С/16 від 15.12.2016 року та № 4058-С/16 від 19.12.2016 року, оскільки обвинувачений обгрунтовує свої клопотання фактично незгодою з зазначеними висновками щодо встановленого у нього тілесного ушкодження, що не є підставою для визнання висновків експерта недопустимими відповідно до ст. 86 КПК України.
Відсутні також підстави і для визнання недопустимим висновку товарознавчої експертизи № 449 від 20.12.2016 року, оскільки зазначений доказ отриманий у порядку, встановленому КПК України.
Таким чином, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому діянь та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, не працює, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліках у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.
При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, викладені вище у вироку, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого та вважає, що виправлення обвинуваченого є неможливим без ізоляції від суспільства та призначає йому міру покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.
До набрання чинності вироку суду, суд підтверджує раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі.
Суд задовольняє цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином, частково. Стягує з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, 4758,44 грн., відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи, проведеної органом досудового розслідування. Суд також стягує з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином, виходячи з вимог розумності та справедливості, 1000 грн. В іншій частині позову суд відмовляє потерпілій.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна.
Строк покарання ОСОБА_8 рахувати з 08.12.2016 року, а не з 09.12.2016 року, як зазначено в протоколі затримання особи. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року, зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання попереднє ув*язнення з 08.12.2016 року до 20.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув*язнення за два дні позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 до набрання законної сили вироком, залишити раніше обрану - тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином, задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, 4758,44 грн. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином, 1000 грн., а всього стягнути 5758,44 грн. В іншій частині позову відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя