Справа № 727/4346/18
Провадження № 1-кп/727/251/18
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
21 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
- обвинуваченого ОСОБА_4
19.01.2018 в період часу з 11 год. 20 хв. по 11 год. 30 хв., ОСОБА_4 перебуваючи за адресою м. Чернівці вул. Воробкевича 13, у присутності понятих згідно встановленого законом порядку, під час проведення огляду місця події добровільно видав згорток фольги з порошкоподібною речовиною білого кольору. Відповідно до висновку експерта № 86Х від 20.03.2018 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору в згортку фольги, містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну становить 0,2125 г.
ОСОБА_4 в засіданні свою вину у вчиненні наведеного вище злочину визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно 19.01.2018 в період часу з 11 год. 20 хв. по 11 год. 30 хв., він перебуваючи за адресою м. Чернівці вул. Воробкевича 13, в присутності понятих згідно встановленого законом порядку, під час проведення огляду місця події добровільно видав згорток фольги з порошкоподібною речовиною білого кольору, при цьому зазначив, що знав про те, що обіг амфетаміну обмежений; поясний, що придбав та зберігав амфетамін для власного вживання.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими ОСОБА_4 повністю погодився в судовому засіданні. Між ОСОБА_4 та прокурором процесуальним у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472, 473, 476 КПК України, 21.05. 2018 року укладено угоду про визнання винуватості на тих умовах, що ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту.
Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ст.309 ч.1 КК України у вигляді одного року позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України погодили звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік.
ОСОБА_4 погодився сплатити витрати на проведення судових експертиз у сумі 715 грн., а саме судової експертизи наркотичних засобів психотропних речовин та прекурсорів.
На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що їм було роз`яснено.
ОСОБА_4 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1) КПК України. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України), прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Також, ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 його захисник ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_3 підтвердили факт визнання ним винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання за ст.309 ч.1 КК України у вигляді одного року позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України погодили звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочинів, у вчиненні яких його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди 21.05.2018 року про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.
Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ст. 309 ч.1 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 21.05.2018 року між прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та узгоджену сторонами угоди міру покарання. Суд вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має постійне зареєстроване місце проживання, за яким позитивно характеризується, на обліку в обласній психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває (т.2 а.с. 51-62).
На підставі ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення. Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Вимогами ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинне бути законним, обгрунтованим та вмотивованим.
Таким чином, призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , з врахуванням вищенаведеного, на думку суду відповідає принципу необхідності й достатності для його виправлення і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Речові докази підлягають вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати вирішити згідно вимог ст. 124,126 КПК України. Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 , не обиралася.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 367-371, 373-374, 472 - 476 КПК України, суд, ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 травня 2018 року, що в суд поступила 21.05.2018 року між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним за ст. 309 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки передбаченні ст. 76 ч.1 пп.1,2 КК України, зокрема:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (в разі працевлаштування)
-підставі ч. 2 п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів психотропних речовин та прекурсорів №86-Х від 20.03.2018 року у сумі 715.00 грн.
Речовий доказ по справі за постановою слідчого від 24.03.2018 року - амфетамін вагою 0,2125г., які знаходяться в сейф пакеті № 3988790 і зберігається в камері схову речових доказів Головного Управління Національної поліції у Чернівецькій області, згідно квитанції № 233 (а.с. 36 т.2) - знищити.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Суддя ОСОБА_1