Справа № 750/3489/18
Провадження № 1-кс/750/2365/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2018 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , вивчивши клопотання слідчого слідчого відділу ЧРВП Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000019 від 07.02.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:
21.06.2018 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 , яке погоджено прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в якому слідчий просить накласти арешт на земельну ділянку площею 8,1068 га, яка на заході межує із земельними ділянками (паями) з номерами 245, 246, 247, 248 та на південному заході межує із земельною ділянкою (паєм) з номером 252, використовується суцільним масивом разом із вказаними земельними ділянками (паями), на якій росте озима пшениця, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Вивчивши клопотання про арешт майна з доданими до нього документами, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому кримінальним процесуальним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За нормами частини 2 вказаної статті арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення збереження речових доказів та в цьому випадку накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Подане до суду клопотання містить формальний перелік підстав, у зв`язку з яким потрібно здійснити арешт майна, у якому не наведено переконливих доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування арешту на зазначену земельну ділянку.
Відповідно до ч. 3 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Отже, суд звертає увагу що вартість майна, яке належить арештувати повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в той час, як вартість майна, зазначеного в клопотанні слідчого фактично не з`ясовано, а з`ясована тільки шкода заподіяна ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» державі, при цьому майно у виді озимої пшениці має ваду псуватися, урожай з яких повинен бути зібраний у відповідний термін із застосуванням спеціальної сільськогосподарської техніки, доказів того, що посіви, які за твердженням слідчого має на меті зібрати ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» будуть збережені суду не надані.
Одночасно з цим суду не зрозуміле посилання слідчого на ч. 9 Постанови КМУ №1340 від 25 серпня 1998 року «Про порядок обліку зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним» товари з обмеженим терміном зберігання, вилучені правоохоронними органами або затримані митницями ДФС як предмети порушення митних правил, у тому числі товари, затримані у справах про контрабанду передаються для подальшого розпорядження ним на підставі акта опису, оцінки та передачі майна, в тому числі реалізується через торгівельні підприємства, аукціони, біржі, з якими укладені угоди на його реалізацію, оскільки не відомо яким чином даний злочин передбачений ч. 2 ст. 197-1 КК України стосується порушення митних правил та контрабанди.

Суд звертає увагу, що слідчим під час звернення до суду грубо порушені норми процесуального закону, котрі стосуються вирішення питань пов`язаних із заходами забезпечення кримінального провадження (ст. ст. 2, 9, 40, 170 КПК України) зазначені вище, таке клопотання є незаконним, крім того в ньому відсутнє належне обґрунтування, як накладення такого арешту можливе за умов не порушення прав та свобод інших осіб, що свідчить про відсутність правового мотивування означеного клопотання.

І на останок, суд зазначає, що відомості про наявність цивільного позову в даному клопотанні - відсутні, слідчим не порушується питання щодо накладення арешту на сільськогосподарську продукцію з метою забезпечення цивільного позову.
Крім того, із матеріалів кримінального провадження видно, що самовільно зайняті земельні ділянки відносяться до категорії земель державної власності, тому не зрозуміло, яким чином ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» має їх відчужити.
Недодержання зазначених вимог є підставою для повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, що випливає зі змісту ч.3 ст. 172 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого слідчого відділу Чернігівського РВП ЧВП Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000019 від 07.02.2018 року - повернути прокурору Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення недоліків 72 години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1