Справа № 277/962/18
У Х В А Л А

"19" вересня 2018 р. смт. Ємільчине

Слідчий суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ємільчине клопотання т.в.о. начальника СВ Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 08.09.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Білка Коростенського району Житомирської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, який не працює, одружений, на утриманні має малолітню дитину 2015 року народження, раніше не судимий

В С Т А Н О В И В:

19.09.2018 року до Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185, ч. 4 ст. 187 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 05.09.2018 року приблизно о 15 годині ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, спрямованою на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих спонукань, розподіливши між собою злочинні ролі, вирішив таємно викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, того ж дня без розриву у часі, невстановлена особа залишилася поблизу будинку спостерігати за тим, щоб їхні злочинні дії залишалися непоміченими, а ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 в цей час через незачинене вікно проникли до квартири АДРЕСА_3 , де, оглянувши приміщення, у вітальні виявили телевізор марки «SAMSUNG 4600» вартістю 12000 грн., після чого пішли до спальні квартири, у якій з однієї з полиць шафи-купе викрали гроші в сумі 3000 грн. та ноутбук марки «TOSHIBA», який знаходився на столі у вказані кімнаті вартістю 15000 грн., чим заподіяли потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 30000 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 08.09.2018 року приблизно о 14 годині ОСОБА_7 , перебуваючи в салоні автомобіля марки «ДЕО ЛАНОС» на проїжджій частині вул. Кожедуба в с. Бараші Ємільчинського району Житомирської області, разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та невстановленою досудовим розслідуванням особою на прізвисько « ОСОБА_10 », під час розмови з останніми запропонував вчинити таємне викрадення майна з квартири ОСОБА_8 у вказаному населеному пункті.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, того ж дня приблизно о 14 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 згідно розподілених ролей прослідували до будинку, в якому проживає ОСОБА_8 .

Переконавшись у відсутності власників та інших осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, ОСОБА_6 залишився біля будинку потерпілого, щоб спостерігати за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_9 через незачинене вікно балкону разом з ОСОБА_7 проникли до квартири за вищевказаною адресою. Оглянувши квартиру, у спальні у шафі-купе ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виявили в одній з шухляд та заволоділи грошовими коштами у сумі 250 000 гривень та 9000 доларів США, які станом на 08.09.2018 року відповідно до курсу Національного Банку України становлять 253980 грн., та в одній з тумбочок, що розташована біля ліжка, у шухляді виявили золоті вироби вагою близько 50 г на загальну суму 50000 грн.

В цей час до квартири ОСОБА_8 зайшов ОСОБА_11 , який виявив злочинні дії ОСОБА_9 та ОСОБА_7 та вчинив дії, спрямовані на затримання останніх, розпочавши боротьбу. Усвідомлюючи, що їх злочинні дії викриті, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вирішили вчинити напад та застосувати до ОСОБА_11 погрозу насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , ставши у бійцівську стійку, розпочав боротьбу з ОСОБА_11 та заподіяв удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_11 , спричинивши тілесні ушкодження останньому. Внаслідок даного удару останній впав на диван, в результаті чого у ОСОБА_7 з`явився шлях для відходу, яким він скористався, покинув місце вчинення злочину з викраденим майном через балкон квартири. Після цього ОСОБА_9 , розуміючи, що він не може безперешкодно покинути місце вчинення злочину, надів кастет на праву руку, яку демонстративно показав ОСОБА_11 , та погрозив застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я останнього. Усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю ОСОБА_11 відступив та надав можливість покинути злочинцям місце вчинення злочину.

У результаті розбійного нападу ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та невстановлена особа заподіяли потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 553980 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, спрямованому на заволодіння майном у великих розмірах, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України.

Крім того, слідчий зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, ніде не працює, по місцю проживання характеризується посередньо, хоча і має міцні родинні стосунки за місцем проживання та реєстрації, однак може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також те, що досудовим розслідуванням отриманні факти про те, що він причетний до вчинення інших злочинів на території Житомирської області, зокрема на території Пулинського району, співучасники якого не встановлені, та, перебуваючи на волі зможе чинити вплив на інших учасників кримінального процесу, чим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну поведінку підозрюваного та завдання кримінального процесу, а тому просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з підстав, зазначених у ньому, та просила його задовольнити. На даний час на переконання прокурора існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, продовжити вчиняти злочини.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив обрати більш м`який запобіжний захід, яким може бути домашній арешт. Крім того, пояснив, що хоча офіційно одружений, однак з дружиною не проживає та має намір з нею розлучитись, за декілька днів до вчинення вказаних злочинів переїхав проживати до своєї знайомої ОСОБА_12 .

Захисник підтримав позицію свого підзахисного.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

У провадженні СВ Ємільчинського ВП перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 08.09.2018 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України.

19.09.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка доказів наданих сторонами не має спрямовуватися на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

На обґрунтованість підозри вказує перелік доказів, які додані до клопотання про обрання запобіжного заходу, а саме: протоколи допитів підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 від 18.09.2018 року.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підтверджується наступним.

На переконання суду існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 може ухилитися від слідства та суду, оскільки підозрюваний ніде не працює, хоча і перебуває у сімейних відносинах та має на утриманні малолітню дитину, в той же час підтримує відносини з іншою жінкою, а отже у останнього відсутні міцні стійкі соціальні зв`язки, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрюваного від вчинення дій з метою переховування.

Зазначені чинники у сукупності з покаранням, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, приводять до переконання, що ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду є реальним.

Крім того, враховуючи, що інкриміновані злочини вчинені з корисливих мотивів та з застосуванням насильства, а ОСОБА_6 офіційного та стабільного джерела доходів не має, тобто не виключено, що здійснення злочинної діяльності було єдиним способом заробітку, слідчий суддя вважає, що ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення є достатньо високим.

Разом з тим, слідчим та прокурором доведено ризик, що підозрюваний може здійснити незаконний вплив на інших учасників кримінального процесу, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення злочину причетні ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , а також дві невстановлені особи, на яких підозрюваний ОСОБА_6 може чинити вплив.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Щодо тяжкості покарання, яке загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, то ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.

Зважаючи на викладені обставини та наявність підстав вважати, що ОСОБА_6 може ухилитися від слідства та суду, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, здійснити незаконний вплив на інших учасників кримінального процесу, а також враховуючи вагомість наявних доказів, які вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ним злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, відсутність постійного місця роботи, слідчий суддя приходить до висновку, що належна процесуальна поведінка ОСОБА_6 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, - тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В даному випадку, суд вважає за необхідне, при винесенні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_6 визначити заставу в розмірі ста п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб - в сумі 276150 гривень, яку він має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, після чого він може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, перелічені в ст.194 КПК України, і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання т.в.о. начальника СВ Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 08.09.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Білка Коростенського району Житомирської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 19 вересня 2018 року до 19 години 00 хвилин 18 листопада 2018 року включно.

Встановити ОСОБА_6 заставу в розмірі ста п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 276150 (двісті сімдесят шість тисяч сто п`ятдесят) гривень, яку необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою на депозитний рахунок:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030200

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: 6001

Код класифікації доходів бюджету: 22030200

Призначення платежу: кошти при застосуванні застави як запобіжного заходу відповідно до вимог КПК України за ухвалою суду, прізвище, ім`я та по-батькові обвинуваченого.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі слідчого ізолятора.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання даного обвинуваченого під вартою, та повідомити про це Ємільчинський районний суд Житомирської області.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 обов`язки, визначені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_6 на строк не більше двох місяців.

В разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 20 вересня 2018 року.
Суддя /підпис/
Копія вірна:
Суддя: ОСОБА_1