Справа № 404/6674/18
Номер провадження 1-кс/404/3029/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі судових засідань в місті Кропивницькому клопотання прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження 0000410 з попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 197-1, ч. 1ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2018 року в Кіровський районний суд міста Кіровограда по вказаному кримінальному провадженню звернувся прокурор Кіровоградської місцевої прокуратури з клопотанням про накладення арешту на посіви сільськогосподарської культури соняшника, на земельній ділянці державної форми власності, сільськогосподарського призначення, загальною площею 41,9 га, розташованої за межами населеного пункту с. Грузьке на території Благодатненської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області; заборонити будь-якій фізичній чи юридичній особі відчужувати, розпоряджатися та користуватися посівами сільськогосподарської культури соншнику, які знаходяться на земельній ділянці державної власності сільськогосподарського призначення, загальною площею 41,9 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Грузьке на території Благодатненської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, у тому числі із застосуванням сільськогосподарської техніки або без неї.

В обґрунтування клопотання вказує, що земельна ділянка, загальною площею 41,9 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Грузьке на території Благодатненської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області належать державі та відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення. Дана земельна ділянка використовується невідомими особами за відсутності правовстановлюючих документів, що спричиняє шкоду державним інтересам. Посіви сільськогосподарської культури соняшнику, що знаходяться на вищезазначеній земельній ділянці є речовим доказом по справі. Завданням та метою арешту вказує: забезпечення збереження доказів у справі.

Прокурор заявлені ним вимоги підтримав.

Слідчий викликався, не зявився.

Особу можливого власника чи володільця прокурор не встановив, майно не вилучалось, тому власник/володілець не викликався.

Згідно частини 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Прокурор зазначає, що кінцевою метою рослинництва на землях сільськогосподарського призначення є: вирощування, збір і реалізація сільгосппродукції. Через це, існують обґрунтовані підстави вважати, що посіви сільськогосподарської культури соняшнику, будуть зібрані та переміщенні з самовільно зайнятої земельної ділянки? тобто невстановлені особи зможуть перешкодити кримінальному провадженню, знищать, приховають, спотворять речові докази.

Згідно частини 1 ст. 173 КПК України та п. 3 ч. 2 цієї статті слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. У свою чергу, ініціатор поданого звернення не надав документів на право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування таким майном. Про вказаний істотний недолік прокурор особисто підтвердив письмово як у тексті клопотання про арешт майна, так і при розгляді клопотання, за допомогою фіксації технісними засобами. Зазначена істотна неповнота суперечить п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки не виконана вимога про необхідність зазначення таких відомостей. Прокурор не встановив особу власника/володільця, у зв`язку із чим неможливо забезпечити право на доступ до правосуддя, на справедливий суд, тощо. Виникає реальний ризик непоправного порушення майнових прав невстановлених спірних землекористувачів та їх суміжних власників/землекористувачів, оскільки зовнішні межі спірної земельної ділянки не виділено у натурі.

Ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у поданому прокурором клопотанні, становить непропорційний тягар. В клопотанні відсутні будь які посилання на індивідуальні ознаки земельної ділянки на які знаходяться посіви сільськогосподарської культури соняшнику, що заявлені до арешту, не зазначено кадастрові номери земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення.

Накладення арешту на врожай культур: соняшника, що належить невстановленій особі є результатом неефективної організації досудового розслідування, оскільки арешт без встановлення власника/володільця не забезпечить завдань в цьому кримінальному провадженні на виконання яких прокурор звернувся з вказаним клопотанням.

Крім того, посіви достатньо оглянути, заміряти, ретельно описати з участю спеціаліста, процесуально зафіксувати, провести експертні дослідження.

Судове рішення має бути чіткім та зрозумілим для виконання. Всупереч цьому, прокурор порушив п. 2 ч. 1 ст. 173 КПК України і в тексті поданого клопотання та під час судового розгляду не виправив зазначений недолік. Не зазначив переліку майна заявленого до арешту, тобто його кількісні та якісні характеристики (вага, вид, сорт, клас, щільність посівів, процент стиглості, стан вегетації). Цей недолік є самостійною підставою відмови у поданому клопотанні, а також неприйнятним і свавільним обмеженням власника у користуванні та розпорядженні його власністю. ( п.1 ст. 1 Першого протоколу).

Не буде розумним заборонити збір посіву рослин соняшника, оскільки сільгосппродукцію через вплив погодних умов буде зіпсовано.

У даному конкретному випадку прокурору роз`яснюється, що він, як представник демократичної правової держави вправі застосовувати чинну редакцію Методики розрахунку визначення розміру збитків і звернутись з цивільним позовом до винної особи.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт. Всупереч вказаній імперативній вимозі Закону, та принципу «юридичної визначеності» (у розумінні до вимог ст. 6 Конвенції та практики застосування рішень ЄСПЛ), прокурор не довів:

- місцезнаходження посівів;

- власника чи володільця посівів;

- переліку та виду посівів (кількість, вид, сорт, клас, щільність посівів, процент стиглості, стан вегетації).

Така істотна неповнота стане приводом для зловживання процесуальними правами. Створить негативні наслідки, соціальне напруження для всіх учасників спірних правовідносин, та учасників кримінального провадження і зацікавлених осіб. Розгляд вимог у цьому клопотанні проводиться на засадах змагальності, диспозитивності (ст.ст. 22, 26 КПК України). До повноважень слідчого судді не належить компенсація недоліків дій/бездіяльності сторони обвинувачення. (п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Не підтверджено ризиків переховування, знищення, перетворення речових доказів. Прокурор міг ретельно оглянути, зафіксувати, залучити спеціаліста. провести судові експертизи, реалізувати низку наданих йому повноважень спрямованих на збір і фіксацію доказів. Запропонований прокурором вид заходу забезпечення призведе до зупинення чи надмірного обмеження діяльності осіб або інших негативних наслідків, що суттєво позначаються на інтересах інших осіб. (ч. 4 ст. 173 КПК України) Подане в цьому кримінальному провадженні клопотанням про накладення арешту на майно для забезпечення доказів під час проведення досудового розслідування є надмірним дискреційним заходом.

Велике занепокоєння викликає і той факт, що період невмотивованої прокурорської активності співпадає з часом збору вже готової сільгосппродукції.

Сучасні методи кадастрової зйомки дозволяють визначити периметр спірної земельної ділянки з мізерними похибками у сантиметрах, тоді як прокурор просить накласти арешт на поле за селом Грузьке. Зміст запропонованої редакції є вкрай небезпечним і непрофесійним.

Керуючись ст.170, 173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні поданого прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання про арешт майна, заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися посівами сільськогосподарської культури соняшника, на земельній ділянці площею 41,9 га, за межами населеного пункту с. Грузьке на території Благодатненської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, у тому числі із застосуванням сільськогосподарської техніки або без неї, по матеріалам кримінального провадження 0000410 з попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 197-1, ч. 1ст. 367 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1