ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2018 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.07.2018 року за № 0002852 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, має середню спеціальну освіту за спеціальністю повар-кондитер, не одружений, дітей на утриманні не має, не працює тимчасово, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1
з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
18.06.2018 року, приблизно о 10 год. 30 хв., ОСОБА_6 , знаходячись по вулиці Саперна, 4 в м. Харкові, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через отвір у даху проник до гаражу, який належить ОСОБА_7 та заволодів брухтом алюмінію вагою 8 кілограмів, вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2591 від 11.07.2018 - 247 грн. 04 коп., та брухтом нержавіючої сталі вагою 5 кілограмів 500 грамів, вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2591 від 11.07.2018 - 31 грн. 52 коп., на загальну суму 278 грн. 54 коп., після чого викрав вказане майно, поклавши його у мішок, що мав при собі та покинув місце вчинення злочину, завдавши таким чином потерпілому матеріальних збитків на вказану суму.
Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_8 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся та дав суду свідчення про обставини скоєння злочину, як про це викладено в обвинувальному акті. В скоєному щиро розкаюється, просить строго його не наказувати та врахувати всі особисті обставини, оскільки це був його день народження і в нього не було грошей відсвяткувати, а майно на незначну суму шкоди повернуто потерпілому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їй положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана повністю та його дії за ч 3 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням до іншого приміщення.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, незначний розмір заподіяної шкоди, повернення майна потерпілому під розписку, пом`якшуючі покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, вік обвинуваченого, дані про його сім*ю.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий: 05.12.2014 року Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до З років позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75, 104 КК України до іспитового строку на 2 роки; згідно ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.12.2016 року звільнений по закінченню іспитового строку.

Також, згідно представлених до суду даних та відкритих даних Єдиного реєстру судових рішень відносно ОСОБА_4 07.05.2018 року винесено вирок Комінтернівським районним судом м. Харкова, однак матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою направлені до апеляційного суду Харківської області і станом на час розгляду даної справи апеляційна скарга на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.05.2018 року відносно ОСОБА_4 не розглянута, а вирок не набрав законної сили.

Конституцією України встановлені права, свободи та обов`язки людини і громадянина. Зокрема, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду (ст. 62).
Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ст. 17 ч. 1 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Відповідно до ч. 5 зазначеної статті поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Згідно з вимогами ст. 88 ч. 1 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.
Таким чином, до того моменту, коли обвинувальний вирок суду набере законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, а тому відповідні державні органи повинні поводитися з нею як невинуватою особою. Це, зокрема, означає, що суди не мають права призначати покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 ч. 4 КК України при наявності попереднього вироку, який не набрав законної сили. Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини у рішенні в справі «Аллене де Рібемон проти Франції».

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про розгляд кримінальної справи відносно ОСОБА_4 в даному судовому засіданні на підставі даних, які містяться в матеріалах справи. При цьому суд зазначає, що наявність відносно ОСОБА_4 іншого вироку, що не набрав законної сили, не є перешкодою для винесення вироку по справі, що розглядається, враховуючи п.11 ч.1 ст. 537 КПК України, якою передбачена можливість суду під час виконання вироків вирішувати питання про застосування покарання за наявністю кількох вироків.

Вивченням особи ОСОБА_4 , 1999 р.н. також встановлено, що він зареєстрований в м. Харкові, проживає разом з сім*єю (батько, мати, 2 брати), закінчив спеціальний навчальний заклад за спеціальністю повар-кондитер, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, хронічних захворювань не має.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому в межах пред*явленого обвинувачення, суд враховуючі всі обставини, встановлені судом, вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкцій статті, інкримінованої йому, а саме у вигляді позбавлення волі, не застосовуючи максимального покарання, визначеного санкцією даної статті.

Однак, в силу вимог ст. 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу ч.ч.1,2 ст.76 КК України обов`язки.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Суд також вважає за необхідне керуючись ст.ст. 118, 122, 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 190 грн.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

Ухвалив :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ч.1 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; та за ч.2 ст. 76 КК України обов*язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ч.2 ст. 76 КК України необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Речові докази по справі, передані потерпілому на зберігання залишити у його користуванні.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи № 2591 від 11.07.2018 року у розмірі 190 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1