Ухвала
Іменем України
24 вересня 2018 року

м. Київ
Справа № 523/19293/16-к

Провадження № 51 8874 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 , яка за своїм змістом є касаційною скаргою на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 12 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 31 липня 2018 року щодо нього,
встановив:
Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 12 червня 2017 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 31 липня 2018 року, засуджено ОСОБА_4 за ст.ст. 115 ч. 2 п.п. 6, 12, 187 ч. 4, 15 ч. 2, 194 ч. 2, 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років 6 місяців.
У касаційній скарзі порушується питання про перевірку кримінального провадження щодо ОСОБА_4 у касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.
В порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі засуджений не зазначає в чому саме, на його думку, полягає незаконність чи необґрунтованість вироку та ухвали відповідно до положень ст. 438 ч. 1 КПК України і доводи на обґрунтування цього. Так, відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу,має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Крім того, особа, яка подає скаргу, має зазначити прохання щодо судових рішень з врахуванням повноважень касаційного суду прийняти одне з рішень, передбачених ст. 436 КПК України.
Відповідно до ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.
Зі змісту положень ст.ст. 29 ч. 1, 427 ч. 1 КПК України, ст. 14 ч. 3 Закону України «Про засади державної мовної політики» вбачається, що сторони, які беруть участь у кримінальному провадженні, мають подавати до суду письмові процесуальні документи, викладені державною мовою, за виключенням окремих випадків, передбачених законом. Судові рішення щодо ОСОБА_4 складені українською мовою і перекладач у судовому засіданні участі не брав.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_4 необхідно подати касаційну скаргу українською мовою. Виконання такої вимоги закону забезпечить дотримання загальних засад кримінального провадження та надасть можливість вирішити питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою.
Відповідно до ст. 14 ч. 4 Закону України «Про засади державної мовної політики» особам, що беруть участь у розгляді справи в суді, забезпечується право вчиняти усні процесуальні дії (робити заяви, давати показання і пояснення, заявляти клопотання і скарги, ставити запитання тощо) рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись послугами перекладача у встановленому процесуальним законодавством порядку. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, послуги перекладача з регіональної мови або мови меншини (мов), у разі їх необхідності, надаються без додаткових для цих осіб витрат.
За наявності підстав, які перешкоджають подати касаційну скаргу державною мовою, ОСОБА_4 необхідно вказати на них, підтвердивши документально, і в разі виниклої необхідності буде вирішуватися питання про залучення перекладача у встановленому процесуальним законодавством порядку.
У разі потворного звернення засудженому ОСОБА_4 необхідно враховувати вимоги ст. 425 КПК України, скласти відповідну касаційну скаргу (а не клопотання), адресувавши її Верховному Суду, а не Верховному Суду України, оскільки Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України та визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Залишення касаційної скарги без руху не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху.
Встановити засудженому ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3