Справа № 442/6487/18
Провадження № 1-кп/442/440/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001904 від 04.09.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Стебник Львівської області, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 23.04.2010 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317, 70 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 03.10.2013 року з не відбутим терміном 3 місяця 17 днів; 07.09.2018 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з встановленням іспитового строку 3 роки

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 03.09.2018 року, орієнтовно о 12 год. 30 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з-під приміщення КНП «Дрогобицька міська стоматологічна поліклініка» по вул. Січових Стрільців, 11 в м. Дрогобич Львівської області, повторно таємно викрав спортивний велосипед типу «дамський» блакитного кольору, вартістю 2500 грн., який належав потерпілій ОСОБА_5 , завдавши останній збитки на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_3 повторно таємно викрав чуже майно (крадіжка), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що в цей день, 03.09.2018 року, ходив в міську поліклініку для отримання замінної терапії у звязку з вживанням наркотичних засобів. Навпроти, через дорогу, біля стоматологічної поліклініки, побачив велосипед, прищеплений ланцюгом на замок. Замок розірвав руками, сів на велосипед і поїхав. В подальшому велосипед продав на базарі на вул. П. Орлива в м. Дрогобичі за 200 грн. У вчиненому щиросердечно розкаюється. Обіцяє більше кримінальних правопорушень не вчиняти. Матеріальну шкоду потерпілій відшкодував в повному обсязі. Просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що просить проводити розгляд даної справи без її участі. Щодо визначення міри покарання обвинуваченому покладається на думку суду. Також відзначила, що матеріальну шкоду обвинуваченим відшкодовано і будь - яких претензій до ОСОБА_3 вона не має.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим і визнає фактичні обставини доведеними.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він повторно таємно викрав чуже майно.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальну реабілітацію, запобігання вчиненню нових злочинів.

Крім цього, суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які суд бере до уваги як помякшуючі відповідно до ст. 66 КК України при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є те, що він щиро розкаюється у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував потерпілій ОСОБА_5 завдану шкоду.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 рецидив злочинів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України: звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, - що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, на нього слід покласти обовязки, передбачені п.2, п.3, п.4 ст.76 КК України.

Разом з тим, згідно ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в інших злочинах, вчинених ним до постановлення попереднього вироку, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю, або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 КК України.

Відтак, остаточну міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід визначити з врахуванням вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.09.2018 року, яким ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі з встановленням іспитового строку три роки.

Запобіжний захід обвинуваченому під час досудового розслідування не обирався, а тому до вступу вироку в законну силу підстав для його обрання також немає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368, 369,370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у предявленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст.70, ст.72 КК України шляхом часткового зарахування покарання, призначеного вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.09.2018 року, визначити ОСОБА_3 остаточну міру покарання - 5 (пять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1