Справа №: 398/839/18
провадження №: 1-кп/398/327/18
ВИРОК
Іменем України

"05" червня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Олександрії кримінальне провадження, внесене 19 лютого 2018 рокудо ЄРДР за №0000122 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Сімферополь, Автономної Республіки Крим, українки, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, працюючої за трудовим договором з ТОВ «Олександрійський цукровий завод», не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої,

ВСТАНОВИВ:
02.01.2018 року приблизно між 14 та 15 годинами, ОСОБА_3 , з метою викрадення чужого майна, прибула на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_5 . Скориставшись відсутністю власника, впевнившись в тому, що її дії ніким не помічені, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, без будь якого дозволу, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, викрала чуже майно, а саме металеву решітку розміром 0,5м на 1 метр, радянського виробництва, яка слугувала покриттям на подвір`ї, придатну як брухт чорного металу, загальною вагою 45 кг, вартістю відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи №1035 від 05.03.2018 року станом цін на січень 2018 року 295 грн. 65 коп..
У подальшому, з місця події зникла та розпорядилась викраденим на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальні збитки на вищевказану суму.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачена свою вину у вчиненні даного злочину визнала повністю. При дослідженні обставин справи не заперечує, щоб обмежитись лише її поясненнями, а також дослідженням характеризуючих даних на неї, щодо обставин справи та вартості викраденого то вони нею не оспорюються, їй роз`яснено, що в такому разі вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Вона не оспорює вартість викраденого, що вказана в обвинувальному акті.
Потерпілий подав заяву на судовий розгляд справи, де зазначив, що не заперечує проти розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.
Проаналізувавши викладене, враховуючи, що учасниками процесу фактичні обставини справи не оспорювалися, зібрані досудовим розслідуванням докази під сумнів не ставилися, суд в силу ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та є належними, достовірними, допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_3 винною у вчиненні інкримінованого їй злочину.
Обвинувачена в судовому засіданні вину визнала повністю та пояснила, що дійсно, 02.01.2018 року вона прийшла до сусіда ОСОБА_5 , постукала в двері, але вдома нікого не було. Викрала металеву решітку у ОСОБА_5 , яку здала на металобрухт ОСОБА_6 , який її зважив та дав їй десь близько 300 грн. Решітка була вагою 45 кг. Кошти, які отримала використала на власні потреби. У скоєному кається, просить призначити їй штраф.
Даючи оцінку результатам судового розгляду справи, суд визнає, що вина обвинуваченої в інкримінованому їй злочині доведена повністю.
При призначенні покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного нею, а саме те, що даний злочин є умисним та злочином середньої тяжкості; особу винної, яка працює, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, скарг на неї не надходило, а також те, що до кримінальної відповідальності притягується вперше, не перебуває на обліку в лікаря - психіатра та лікаря нарколога, а також те, що потерпілий на суворій мірі покарання не наполягає.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
З урахуванням тяжкості скоєного обвинуваченою, наявності пом`якшуючих її покарання обставин, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої є призначення покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст.185 КК України в виді штрафу та вважає, що така міра покарання відповідає вимогам ст. 50 КК України, тобто меті покарання і засадам його призначення та є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченою, так і іншими особами, а також є і справедливою.

Суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України.

Потерпілим цивільний позов не заявлено.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Керуючись ст., ст. 124, 369, 370, 373, 374 КПК України суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши покарання у вигляді штрафу - в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Речовий доказ, який передано на зберігання потерпілого залишити його власнику.
Цивільний позов не заявлений.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: