ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/21542/17

11.06.2018 року Херсонського міського суду Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні кримінальне провадження № 0006233 від 09.11.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугдіді, Грузія, грузин, громадянин Грузії, офіційно не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст..89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 09.11.2017 року близько 12.50 год. знаходячись біля кафе «Ван Бакс», розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Пилипа Орлика, 23, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне таємне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, таємно, шляхом відкриття дверей автомобілю ГАЗ 2705 д.н. « НОМЕР_1 » через попередньо розбите ним бокове скло, проник до вказаного автомобілю, звідки намагався викрасти чоловічу сумку чорного кольору з грошовими коштами в сумі 3031 грн., що належить потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак у подальшому будучи поміченим потерпілим, незважаючи на це, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, продовжив свої злочинні дії та відкрито, без застосування до потерпілого ОСОБА_4 фізичного насильства, утримуючи раніше викрадене майно, намагався покинути місце вчинення злочину, виконавши при цьому усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_5 був затриманий неподалік сторонніми особами.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, а саме: закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений особою, яка виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину свою у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що 09.11.2017 року в обідній час знаходився біля кафе «Ван Бакс», розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Пилипа Орлика, 23, де таємно заволодів чужим майном, шляхом відкриття дверей автомобілю ГАЗ 2705 д.н. « НОМЕР_1 » через попередньо розбите ним бокове скло, проник до вказаного автомобілю, звідки намагався викрасти чоловічу сумку чорного кольору з грошовими коштами, що належить потерпілому ОСОБА_4 , однак був помічений потерпілим, незважаючи на це, продовжив доводити свій намір до кінця, без застосування до потерпілого ОСОБА_4 фізичного насильства, вкравши викрадене майно, намагався покинути місце вчинення злочину, однак був затриманий неподалік сторонніми особами.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений повністю відшкодував завдану шкоду. Також просив затвердити угоду про примирення.

04.12.2017 року у даному кримінальному проваджені між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 із власної ініціативи та домовленості, відповідно до положень ст. ст. 468, 469, 471 та 473 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно вказаної угоди, сторони угоди узгодили покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК Україниу вигляді штрафу в розмірі 66 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1122 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення,

Таким чином, зміст укладеної угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України.
Суд шляхом опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції статті, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення.

На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 04.12.2017 року у кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні по ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України та призначити узгоджену сторонами міру у вигляді штрафу в розмірі 66 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1122,00 грн.

Речовий доказ: чоловіча сумка чорного кольору з грошовими коштами у розмірі 3031 гривень вважати повернутим за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Херсонської області в 30-денний строк з дня його проголошення через Херсонський міський суд Херсонської області.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору

Суддя ОСОБА_1