Справа №295/5258/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.2018 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомир ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомир клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -
Заявник просив повернути вказаний транспортний засіб його власнику.
Прокурор, слідчий заперечували проти вказаного клопотання так як з залученням вказаного автобуса необхідно провести слідчю дію як слідчий експеримент та після чого провести судову автотехнічну експертизу.
Суд, вислухавши позицію учасників процесу, дослідивши матеріали скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог чинного законодавства арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Статтею 173 КПК України визначено, що при вирішені питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосувння щодо нього спеціальної конфіскації; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх ociб.
Враховуючи, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також можливість використання, як доказів відомостей, що містяться на вказаному транспортному засобі та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цього засобу, та те, що у даному кримінальному провадженні необхідно отримати висновки ряду призначених експертиз тому суд вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту є необхідністю з метою недопущення його відчуження, розпорядження та користування.
Враховуючи вище встановлені обставини, необхідність проведення слідчих дій та відповідних експертиз, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав, встановлених ст. 167 КПК України, для задоволення клопотання та накладення арешту.
Керуючись ст. ст. 167,170-173,309 КПК України, -
У клопотанні ОСОБА_3 про скасування арешту майна, відмовити до проведення відповідних слідчих дій.
Ухвала слідчий судді Богунського районного суду м. Житомира може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Богунського районного

суду м. Житомира ОСОБА_1 .