ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/883/18
Провадження № 1-кп/636/356/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000272, внесеному 10 лютого 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно обвинуваченої:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чугуєва Харківської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючої, в силу ст. 89 КК України не засуджена, яка не має реєстрації на території України та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 162 КК України, -
в с т а н о в и в:
07.02.2018р. в денний час доби, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою проникнення до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , для обігріву прийшла до вищевказаного будинку та переконавшись, що її дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб та потерпілої, з метою порушення недоторканності житла, ОСОБА_4 пройшла через відсутню частину паркану та проникла на територію земельної ділянки, після чого, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 обійшла будинок з тильної сторони та через вибите вікно проникла до приміщення будинку, без мети скоєння крадіжки чужого майна, де о 18.23 год. цього ж дня в ході проведення санкціонованого, відповідно до вимог чинного законодавства, обшуку за вищевказаною адресою була помічена співробітниками поліції.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України - незаконне проникнення до житла, що порушують недоторканість житла громадян.
Обвинувачена в судовому засіданні свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю, щиро розкаялася та повністю підтвердила зазначені в обвинувальному акті обставини вчинення злочину.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
За згодою сторін, згідно за ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої та дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченої:
- довідки ОСК ГУНП в Харківській області та ОСК МВС України № 31-08022018/63091 від 08.02.2018 року, згідно з якої обвинувачена раніше притягувалась до кримінальної відповідальності (а.к.п. 56);
- інформації КЗОЗ «Чугуївська центральна районна лікарня ім. М.І. Кононенка» № 491 від 12.02.2018 року, згідно з якою обвинувачена перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 12.02.2002р. ДЗ: F0.2, на обліку у лікаря-психіатра - не перебуває (а.к.п. 55);
- довідки-характеристики за місцем мешкання, за якою обвинувачена характеризується посередньо, громадський порядок не порушує, скарг відносно неї не надходило, з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя, відносин не підтримує (а.к.п. 54).
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у проникненні до будинку, який належить ОСОБА_5 та розташований за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України.
Призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує характер і ступінь скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, конкретні обставини вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченої, а саме: обвинувачена раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, але судимість у встановленому законом порядку знята та погашена, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючі покарання обставини, особу обвинуваченої, її відношення до скоєного злочину, і вважає, що виправлення ОСОБА_4 і попередження скоєння нею нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності та відсутність тяжких наслідків, а також враховуючи дані про особу, суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі, застосувати до неї ст. 75 КК України і звільнити її від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на засуджену обов`язки, які сприятимуть її виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Судових витрат по справі немає.
Запобіжні заходи відносно ОСОБА_4 не обирались.
Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити їй покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя