Провадження № 1-КП/522/260/17
У Х В А Л А
05 квітня 2018 року
Колегія місцевогоПриморського районного суду м. Одеси в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
В С Т А Н О В И Л А :
15 серпня 2016 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , в скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень надійшов до Приморського районного суду м. Одеси.
Міра запобіжного заходу обвинуваченим ухвалами Приморського районного суду м. Одеси обрана у вигляді тримання під вартою.
16 серпня 2016 року по зазначеному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 14 грудня 2016 року кримінальне провадження призначене до судового розгляду.
На момент винесення даної ухвали судове провадження не завершено, по ньому триває судовий розгляд, однак термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 спливає.
У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не буде завершене до його спливу.
В судовому засіданні при розгляді питання доцільності продовження міри запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді тримання під вартою прокурор, що підтримував обвинувачення по даному провадженню, вважав за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 запобіжний захід у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що раніше встановлені їм при обрані міри запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.
Захисники та їх підзахисні заперечували проти продовження обвинуваченим міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність для цього підстав, на необґрунтованість пред`явленої підозри й ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
В свою чергу, обвинувачена ОСОБА_13 та її захисник заявила клопотання про зміну їй запобіжного заходу на непов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що вона не скоювала вказаний злочин, а також на тяжкий стан здоров`я.
Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_6 заявила клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на те, що ОСОБА_12 має тяжкий стан здоров`я, визнає свою вину в повному обсязі, співпрацював зі слідством, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, переховуватись чи знищувати докази не має наміру.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_14 також заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на те, що обвинувачений знаходиться під вартою з 01.03.2016 року по теперішній час. тобто протягом більше ніж два роки. З моменту його поміщення до установи попереднього ув`язнення, його і так незадовільний етап здоров`я, який існував до цього, почав значно погіршуватись. Переховуватись від слідства обвинувачений не маг намір, оскільки, по-перше, інкримінованих злочинів не вчиняв, зізнавальні показання не давав. по-друге. має дружину. двох неповнолітніх, одного малолітніх дітей та маги похилою віку. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для справи, обвинувачений не в змозі, оскільки вони зберігаються у спеціальних приміщеннях, обшуки, які необхідно було провести, на переконання сторони обвинувачення, вже проведені.
Обвинувачений не судимий, проживає за місцем реєстрації мазері.
Обвинувачений має постійне місце роботи. оскільки забезпечує себе роботою самостійно, шляхом здійснення підприємницької діяльності на ринку 7 кілометр.
Свідки по справі, є працівниками правоохоронних органів, як захищені законом за були допитані під час досудового розслідування.
Матеріальне становище обвинуваченою непомірне із су мою визначеної йому застави, а також виключає можливість його переховування від органів слідства за або суду.
В матеріалах справи містяться позитивні характеристики обвинуваченого, отримані з різних джерел, в яких він характеризується за місцем роботи та проживання.
Розглянувши клопотання, вивчивши надані суду матеріали, заслухавши сторони, суд з урахування вищенаведеного, а також тієї обставини, що термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених спливає, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованих їм кримінальних правопорушень, наявних ризиків, зазначених при обранні міри запобіжного заходу, які не відпали та дають суду достатньо підстав вважати, що обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 можуть здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України, вважає доцільним продовжити останнім міри запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 під вартою до двох місяців.
При цьому, суд виходить з наступного,
З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 306; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначено, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених є запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Отже, на переконання колегії суддів, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, про які зазначалось в рішенні Приморського районного суду про обрання міри запобіжного заходу наразі існують та вони не зменшились.
Застосування до обвинувачених, більш м`яких запобіжних заходів неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останнім спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час вирішення питання щодо продовження міри запобіжного заходу обставини, колегія суддів приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки обвинувачених та доведених під час розгляду ризиків, а тому вважає за необхідне застосувати до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, суд також враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).
На підставі викладеного, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, керуючись ст.ст. 331 ч.3, 177, 178, 350 КПК України, -
В задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_13 , захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_14 та захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою продовжити до 60 /шістдесяти/ діб, тобто до 03 червня 2018 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під вартою продовжити до 60 /шістдесяти/ діб, тобто до 03 червня 2018 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 під вартою продовжити до 60 /шістдесяти/ діб, тобто до 03 червня 2018 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 під вартою продовжити до 60 /шістдесяти/ діб, тобто до 03 червня 2018 року.
В кримінальному провадженні по справі за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 306; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України оголосити перерву, до 25 квітня 2018 року о 12 год. 30 хв.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3