Провадження № 1-кс/537/625/2018
Справа № 537/195/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2018 року слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , перевіривши клопотання старшого слідчого СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області підполковника податкової міліції ОСОБА_2 про накладення арешту,

встановив:

Старший слідчий СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області підполковник податкової міліції ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, у встановленому законом порядку погодженим з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури, відповідно до вимог якого просив накласти арешт на: 1) сідловий тягач VOLVO F 10, д.н.з. НОМЕР_1 , 1990 року випуску;2) напівпричіп ППЦ 24, д.н.з. НОМЕР_2 , 1984 року випуску; 3) напівпричіп KOGEL SN 24P, д.н.з. НОМЕР_3 , 2003 року випуску, що на праві власності належить підозрюваній ОСОБА_3 та заборонити користування та розпорядження вказаним майном.
На обґрунтування визначених вище вимог клопотання, його ініціатором зазначено про те, що СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 03.01.2017 року, за ознаками вчинення службовими особами ТОВ «Вєлена-торг» () кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України. Встановлено, що службові особи ТОВ «Вєлєна торг» () у період з 01.06.2013 року по 30.06.2016 року шляхом відображення в документах податкової звітності господарських взаємовідносин із підприємствами з ознаками «фіктивності», а саме: ПП «Комір Груп» (), ТОВ «Пальмір Груп» (), ТОВ «Укрторгарт» (), ТОВ «Торенія» (), ПП «Гарде-плюс» (), ТОВ «Фабенс» (), ТОВ «Холдинг-Будпроект» (), ПП «Фебрус» (), ПП «Вайтома» (), ПП «Варрант-М» (), ухилилися від сплати податків, що призвело до ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах. Головним управлінням ДФС у Полтавській області проведено позапланову документальну перевірку ТОВ «Вєлєна торг», за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року, за результатами, якої було складено акт №587/16-31-14-04-14/37467995 від 14.12.2016 року, в якому зазначені виявлені під час перевірки порушення податкового законодавства, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1 417 тис. грн. Так, згідно акту перевірки, встановлено, що в період часу з 01.06.2013 року по 30.06.2016 року службові особи ТОВ «Вєлєна торг» з метою безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ використовували в фінансово-господарській діяльності підприємства первинні бухгалтерські документи виписані від ПП «Комір Груп», ТОВ «Пальмір Груп», ТОВ «Укрторгарт», ТОВ «Торенія», ПП «Гарде-плюс», ТОВ «Фабенс», ТОВ «Холдинг-Будпроект», ПП «Фебрус», ПП «Вайтома», ПП «Варрант-М». Також встановлено, що у період часу з 01.06.2013 року по 17.10.2014 рік директор ТОВ «Вєлєна-торг» ОСОБА_3 , будучи службовою особою підприємства, на яку покладено виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, умисно внесла до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, та шляхом використання електронних ключів подала в якості звітних податкових документів, надавши їх в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку до Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, що спричинило тяжкі наслідки, у вигляді ненадходження до державного бюджету України коштів на загальну суму 326 996 грн., що становить 563 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 КК України. 28.02.2018 року директору ТОВ «Вєлєна торг» ОСОБА_3 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, тобто у вчиненні службового підроблення, що спричинило тяжкі наслідки. 05.06.2018 року процесуальним керівником у кримінальному провадженні в інтересах держави на користь Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_3 про стягнення шкоди, завданої злочином у сумі 693 149 грн. Згідно відомостей Регіонального сервісного центру в Полтавській області №31/16-9-1146 від 21.03.2018 року за ОСОБА_3 зареєстрований на праві власності транспортні засоби: сідловий тягач VOLVO F 10, д.н.з. НОМЕР_1 , 1990 року випуску; напівпричіп ППЦ 24, д.н.з. НОМЕР_2 , 1984 року випуску; напівпричіп KOGEL SN 24P, д.н.з. НОМЕР_3 , 2003 року випуску. На підставі викладеного, з метою забезпечення цивільного позову, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, в зв`язку з чим слідчий звернувся з даним клопотанням.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали подані до клопотання в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Вказана норма також узгоджується з статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Так, дослідивши подане клопотання та матеріали подані в його обґрунтування, слідчим суддею встановлено, що клопотання подане без додержання вимог ст. 171 КПК України, виходячи з наступного.
В обґрунтування необхідності накладення арешту на транспортні засоби, які належать ОСОБА_3 зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення цивільного позову до ОСОБА_3 про стягнення шкоди, завданої злочином у сумі 693 149 грн., при цьому згідно витягу з ЄРДР сума шкоди становить 326 996 грн.
Згідно ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Так, в підтвердження вартості вказаних транспортних засобів слідчому судді надано лист заступника начальника оперативного управління Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_4 від 04.06.2018 року, згідно з якого вбачається, що в ході аналізу інтернет-сайтів з продажу автотранспортну станом на 30.05.2018 року встановлено середню вартість транспортних засобів, яка в сукупності становить 356 200 грн. Однак, даний лист не є належним та допустимим доказом, який підтверджує вартість транспортних засобів.
Крім того, слідчим не наведено визначених ч.11 ст.170 КПК обставин, які б підтверджували що не накладення арешту на дане майно призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення чи передачі майна.
Також в клопотанні, з урахуванням положень ч.1, ч.2 ст. 172 КПК України, не обґрунтована вимога щодо його розгляду без участі особи, у володінні якої знаходяться транспортні засоби.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його прокурору та встановлює строк в 72 години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи викладене, прихожу до висновку, що клопотання старшого слідчого СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_2 про накладення арешту не відповідає вимогам, встановленим кримінальним процесуальним законом до клопотань слідчого, прокурора про накладення арешту, а тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст. 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області підполковника податкової міліції ОСОБА_2 про накладення арешту повернути прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 для усунення недоліків.
Копію ухвали направити старшому слідчому СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області підполковнику податкової міліції ОСОБА_2 .
Встановити строк усунення недоліків - сімдесят дві години.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1