Справа № 371/196/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/713/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 18.06.2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
із участю

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 на вирок Миронівського районного суду Київської області від 24 квітня 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця радгоспу Перемога Харківського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не працюючого, не депутата, маючого неповну середню освіту, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, раніше судимого: 13 березня 2017 року Миронівським районним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України, 16 січня 2018 року Богуславським районним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України, -
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.185 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч.1 ст.122 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених за цим вироком покарань, призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На основі ст.71 КК України шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком, та покарання, призначеного за вироком Богуславського районного суду Київської області від 16 січня 2018 року, визначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 09 січня 2018 року (моменту його затримання), із урахуванням норми ч.5 ст.72 КК України зарахувавши йому строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день тримання під вартою як один день позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишено без зміни, продовжено строк його дії до набранням вироком законної сили.

Цим же вироком вирішено питання про заходи забезпечення кримінального провадження, речові докази та судові витрати.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 засуджено за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.185 КК України, вчинених за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_8 будучи раніше судимим, останній раз за вироком Богуславського районного суду Київської області від 16 січня 2018 року, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням ч.1 ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив нові злочини.

Так, 01 січня 2018 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебував у будинку АДРЕСА_2 , де між ним та його матір`ю ОСОБА_9 виникла сварка, під час якої в нього виник умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, підбіг до ліжка, на якому лежала ОСОБА_9 , схопив її руками за одяг та скинув на підлогу, внаслідок чого ОСОБА_9 впала на правий бік свого тіла. Після цього, ОСОБА_8 своєю правою ногою наніс один удар зверху до низу в область лівої частини грудної клітки ОСОБА_9 .

Такими своїми протиправними діями ОСОБА_8 завдав ОСОБА_9 фізичного болю та заподіяв тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичного експерта №5 (по мед документації) від 15 січня 2018 року ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді перелому 8-го ребра справа, яке викликає розлад здоров`я більше 21-го дня і відноситься до ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, своїми умисними, протиправними, винними діями обвинувачений ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесні ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілої.

Частиною 1 ст.122 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Крім того, 09 січня 2018 року, приблизно в період часу з 12 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 перебуваючи поряд з магазином-кафе «Продуктова лавка», розташованого за адресою: Київська область, м. Миронівка, вул. Перемоги, 22, побачивши поряд із входом до магазину-кафе велосипед марки «Україна», який належить ОСОБА_10 , на багажному відділені якого знаходилась дорожня сумка чорного кольору, в цей момент вирішив вчинити крадіжку зазначеної сумки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, користуючись відсутністю власника та будь-яких інших осіб, які б могли завадити йому вчинити крадіжку, підійшов до вказаного велосипеда, взяв руками із багажника велосипеда належну ОСОБА_10 сумку (ринкову вартість якої висновком судової товарознавчої експертизи не встановлено), в якій знаходилися планшет марки Assistant моделі АР-807G FREEDOM вартістю 1833 грн. 00 коп. у замшевому футлярі блакитного кольору (ринкову вартість якого висновком судової товарознавчої експертизи не встановлено), зовнішній акумулятор марки «Хiaomi» ємністю 20800 mAh вартістю 233 грн. 33 коп., налобний ліхтар марки Bailong моделі BL-6903 вартістю 268 грн. 03 коп., налобний ліхтар марки Bailong моделі MONT-6809 вартістю 250 грн. 80 коп., ключ переставний марки MIOL моделі 250 DW8978 (ринкову вартість якого висновком судової товарознавчої експертизи не встановлено), чотири лампи розжарювання напругою 55 V (Вольт) потужністю 15 W (Ват) (ринкову вартість яких висновком судової товарознавчої експертизи не встановлено), та пішов з цією сумкою вздовж залізничних колій в напрямку, протилежному від залізничного вокзалу на станції «Миронівка», тобто здійснив таємне викрадення вказаного майна. Викраденим майном ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми повторними, умисними, протиправними, винними діями ОСОБА_8 09 січня 2018 року, в період часу з 12 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., по вул. Перемоги, 22 м. Миронівка Київської області, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_10 , а саме: планшет марки Assistant моделі АР-807G FREEDOM, у замшевому футлярі блакитного кольору, зовнішній акумулятор марки «Хiaomi» ємністю 20800 mAh, налобний ліхтар марки Bailong моделі BL-6903, налобний ліхтар марки Bailong моделі MONT-6809, ключ переставний марки MIOL моделі 250 DW8978, чотири лампи розжарювання напругою 55 V (Вольт) потужністю 15 W (Ват), загальна вартість якого становить 2585 грн.16 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного обвинуваченому покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити рішення, яким ОСОБА_8 вважати засудженим за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених за цим вироком покарань, остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.На основі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за ним вироком та вироком Богуславського районного суду від 16 січня 2018 року остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі. У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що призначаючи покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції не врахував, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122, ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_8 вчинив 01 та 09.01.2018 року, тобто до постановлення вироку Богуславським районним судом Київської області від 16.01.2018 року, яким його засуджено за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України.

Таким чином, при призначенні остаточного покарання ОСОБА_8 , районний суд мав керуватися правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, тобто призначити покарання за сукупністю злочинів, а не за ст.71 КК України, яка передбачає призначення покарання за сукупністю вироків.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 районним судом було розглянуто у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.122, ч.2 ст.185 КК Українипідтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюється.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст.ст.409, 413 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження колегією суддів було встановлено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122, ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_8 вчинив 01.01.2018 року та 09.01.2018 року, тобто до постановлення вироку Богуславським районним судом Київської області від 16.01.2018 року, яким його засуджено за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України.

Таким чином, при призначенні остаточного покарання ОСОБА_8 , районний суд мав керуватися правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК України та призначити покарання за сукупністю злочинів, а не ст.71 КК України, яка передбачає призначення покарання за сукупністю вироків.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що призначаючи ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, відповідно до ст.420 КПК України колегія суддів визнає вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_8 таким, що підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення йому остаточного.

Із цих підстав доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість ОСОБА_8 і на кваліфікацію його дій, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407,420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Миронівського районного суду Київської області від 24 квітня 2018 року відносно ОСОБА_8 змінити в частині призначення йому остаточного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим:

- за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки,
- за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених за цим вироком покарань, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за ним вироком та вироком Богуславського районного суду від 16 січня 2018 року остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
У решті вирок Миронівського районного суду Київської області від 24 квітня 2018 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Головуючий:
Судді: