АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «МСД Груп» на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 05.05.2018, ?

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 05.05.2018 відмовлено представнику потерпілого адвокату ОСОБА_5 , який діє в інтересах потерпілого ТОВ «МСД Груп», у відкритті провадження за скаргою, поданою на неприйняття прокурором Київської місцевої прокуратури №5 процесуального рішення у формі постанови про встановлення процесуальних строків.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя виходив з того, що скаргу подано на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню відповідно до правил, передбачених ч.1 ст.303 КПК України.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «МСД Груп» подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 05.05.2018 скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури №5 встановити у кримінальному провадженні №0003231 від 23.02.2013, правова кваліфікація за ч.5 ст.191, ч.1 ст.203-1, ст.356 КК України, строки проведення необхідних слідчих та процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_5 зазначає, що по-перше, копію оскаржуваної ухвали слідчого судді ними отримано 30.05.2018. По-друге, на переконання адвоката, оскільки прокурор на його клопотання не відреагував у відповідності до приписів КПК України, то слідчий суддя, відмовляючи у відкриття провадження за скаргою, перешкодив у доступі до правосуддя та як доводи скарги не розглядались по суті. Додатково зазначає, що 25.04.2018 в Київській місцевій прокуратурі №5 зареєстровано надходження скарги, в якій представник потерпілого просив встановити строк в 3 місці для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0003231 від 23.02.2013. 02.05.2018 на адресу представника потерпілого надійшла відповідь на скаргу від 26.04.2018 №37-1598-13, в якій прокурор погодився з фактом неефективного розслідування, але процесуального рішення про встановлення строків у формі постанови не прийняв. А тому, оскаржив до слідчого судді такі дії прокурора в порядку п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України.
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження в межах поданої апеляції, колегія суддів керується наступним.

Учасники судового провадження повідомлені належним чином про день, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про відкладення від них не надходило, що при даних обставинах не перешкоджає розгляду апеляційних вимог по суті.
Так, перевіривши причини пропуску строків на апеляційне оскарження, враховуючи, що апеляційна скарга адвокатом ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 05.05.2018 подана з урахуванням положень ч.3 ст.395 КПК України, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, питання про поновлення цього строку окремому вирішенню не підлягає.

Стовно доводів безпосередньо самої апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на слідуюче.
Так, ч.1 ст.303 КПК України вказує на вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні та суб`єктів оскарження, зокрема це:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9) виключено

91) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Втім, як слідує зі змісту скарги адвоката ОСОБА_5 , до слідчого судді в порядку п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України він оскаржує неприйняття прокурором Київської місцевої прокуратури №5 процесуального рішення у формі постанови про встановлення процесуальних строків.
Разом з тим, згідно приписів п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування до слідчого судді може бути оскаржено рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором.

Отже, оскільки матеріалами справи підтверджено, що прокурором не приймалось рішення про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків, то вимоги скарги ОСОБА_5 є передчасними.
При цьому апеляційний суд звертає увагу, що ч.1 ст.303 КПК України має таку правову конструкцію, за якої законодавець чітко визначає в п.1 види бездіяльності, в п.п.2 - 9-1 рішення, в п.10 дії слідчого/прокурора, на які може бути подано скаргу до слідчого судді.

Згідно ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені законом до його повноважень.
Натомість, ОСОБА_5 фактично в скарзі оскаржує дії прокурора щодо неприйняття прокурором процесуального рішення, що знаходиться поза межами повноважень слідчого судді.

Отже зважаючи, що предмет скарги адвоката ОСОБА_5 не відповідає переліку тих рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені в судовому порядку на стадії досудового розслідування, то колегія суддів не знаходить законних підстав для задоволення існуючих апеляційних вимог, оскільки ухвала слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 05.05.2018 постановлена у відповідності до вимог ч.1 ст. 370 КПК України.

Керуючись ст.304, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «МСД Груп» залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 05.05.2018, якою відмовлено представнику потерпілого адвокату ОСОБА_5 , який діє в інтересах потерпілого ТОВ «МСД Груп», у відкритті провадження за скаргою, поданою на неприйняття прокурором Київської місцевої прокуратури №5 процесуального рішення у формі постанови про встановлення процесуальних строків, ? залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3