У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000247 від 07.09.2018 р. про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000247 від 07.09.2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи таке тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, а саме порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило загибель двох людей та заподіяння одній особі тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. У зв`язку з чим наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, виїхавши за кордон, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати більш м"який запобіжний захід не пов"язаний з триманням під вартою. Зазначив , що на утриманні у його підзахисного шестеро дітей одна з яких інвалід дитинства, однак будь-яких доказів утримання дітей підзахисним у нього немає.
Обвинувачений ОСОБА_7 проти задоволення клопотання щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, просив обрати щодо нього більш м"який запобіжний захід , а саме домашній арешт. Зазначив , що хоча він і проживає окремо від своєї сім"ї на утриманні у нього шестеро дітей одна з яких інвалід дитинства, однак будь-яких доказів утримання своїх дітей він надати неможе.
Заслухавши клопотання прокурора, думку потерпілих, пояснення обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною п`ятою статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи, що ОСОБА_7 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти, а також беручи до уваги, що ОСОБА_7 ніде не працює, одружений, проте з сім`єю не проживає, що свідчить про відсутність стримуючих факторів, які могли б утримувати ОСОБА_7 за місцем проживання, доказів , що ОСОБА_7 утримує своїх неповнолітніх дітей одна з яких інвалід дитинства також суду не надано, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

А тому з урахуванням викладеного суд приходить висновку, що прокурором обґрунтовано заявлене клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою і таке підлягає до задоволення.
Відповідно до вимог ч.3ст.183 КПК Українисуддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд з урахуванням положень ст. ст.177,178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю злочину у вчиненні якого він обвинувачується. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, суд, відповідно до ч. 3ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог ч. 5ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, враховуючи його майновий та сімейний стан, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_7 , достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, та який є помірним для нього, передбачений цим Кодексом, - становить 73640, 00 грн., оскільки, на думку суду саме такий розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України обвинувачений ОСОБА_7 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, на ОСОБА_7 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Також роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 309, 331, 392, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Колочава Міжгірського району, громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, на період судового розгляду, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання під вартою по 02 січня 2019 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 обов`язків, передбачених цим Кодексом становить 73640 (сімдесят три тисячі шістсот сорок грн. 00 коп.) грн.

Роз`яснити, що обвинувачений ОСОБА_7 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_7 покласти наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду ;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1