Справа № 638/7725/18
Провадження № 1-кп/638/1000/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши заяву захисника ОСОБА_6 про відвід колегії судді у кримінальному провадженні № 0005382 від 01.09.2016 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263,ч.1 ст. 262, ч.3 ст. 185,ч.3 ст. 187 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова знаходиться вказане кримінальне провадження.
В судовому засіданні 08 червня 2018 року адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про відвід складу колегії суддів.
В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що потерпілим у справі є ОСОБА_9 , який в зв`язку з займаною посадою- заступника голови ХОДА може вплинути на розгляд вказаного кримінального провадження. Крім того в заяві зазначено, що зі сторони потерпілого ОСОБА_9 можливий тиск на суддів колегії.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримували вказану заяву та просили її задовольнити.
Прокурор заперечував та зазначив, що зазначені в заяві обставини, не можуть вплинути на розгляд справи вказаною колегією об`єктивно та неупереджено.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав вказану заяву з підстав на які посилалися його захисники.
Вислухавши думку учасників судового розгляду. Колегія суддів, вважає вказану заяву такою, що не підлягає задоволенню, приймаючи таке рішення. Колегія суддів виходить з того, що, як регламентує стаття 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
В силу частин 1, 3 статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до положення статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якою визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше бути об`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Зазначену позицію Європейського суду підтримала і колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у справі №5-15п12.
За пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Суддя під час здійснення судочинства зобов`язаний бути неупередженим та незалежним, не повинен виявляти будь-якої упередженості та особистих переконань керуватися під час прийняття рішення лише вимогами закону та фактами, які ним встановлені.
Приймаючи дане рішення щодо відмови в задоволенні заяви про відвід колегії суддів, колегія суддів виходила з того, що, відповідно до положень пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, згідно яких суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Проте заявник не зміг довести упередженість суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при розгляді вказаного кримінального провадження, наведені обставини не можуть бути розцінені судом, як упередженість. Крім того, колегія суддів зауважує на тому, що адвокат ОСОБА_6 повідомляв обставини на майбутнє, тобто його судження має характер припущення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 35, 75, 80-82, 370-372КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Відмовити адвокату ОСОБА_6 в задоволенні заяви про відвід колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0005382 від 01.09.2016 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263,ч.1 ст. 262, ч.3 ст. 185,ч.3 ст. 187 КК України.
Розгляд справи продовжити в тому ж складі.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3