Справа № 201/4114/17
Провадження № - 1кп/201/406/2018
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000891 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Виноградівка, Закарпатської області, громадянки України, українки, без освіти, заміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,
обвинуваченої у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, -
В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4
обвинувачена ОСОБА_3
захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

07.03.2017 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись в салоні автомобіля маршрутного таксі № 157, який рухався по проспекту Дмитра Яворницького біля будинку № 43 в м. Дніпро, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна побачила у громадянки ОСОБА_6 зверху сумки гаманець коричневого кольору та визначила його об`єктом свого злочинного посягання. Далі, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу викрала гаманець коричневого кольору вартістю 637,50 грн. в якому знаходились грошові кошти в сумі 1012.00 грн. та сховала його під пахву одягненої на ній куртки, тим самим завдала потерпілій майнової шкоди на загальну суму 1649,50 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак довести до кінця свій злочинний умисел та розпорядитися викраденим майном не змогла, з причин, що не залежали від її волі, так як її дії були викриті пасажирами маршрутного таксі.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнала у повному обсязі, у скоєному розкаялась та надала пояснення, що вона 07.03.2017 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, знаходячись в салоні автомобіля маршрутного таксі № 157, який рухався по проспекту Дмитра Яворницького біля будинку № 43 в м. Дніпро викрала гаманець коричневого кольору в якому знаходились грошові кошти в сумі 1012.00 грн. та сховала його під пахву одягненої на ній куртки, але її дії були зупинені пасажирами маршрутного таксі.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченої у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна та її дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно по ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. ст. 65, 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, дані про особу обвинуваченої, яка не судима, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів, обвинуваченій слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак не в максимальному розмірі основного покарання, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченої, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченої та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої та обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачена може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування основного покарання з випробовуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речовий доказ гаманець коричневого кольору повернути ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта в розмірі 99 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1