22.05.2018
Справа № 642/691/18
Провадження № 1-кс/642/1054/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Благодійної організації «Перехід» про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
Представник Благодійної організації «Перехід» адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про зняття арешту з майна, яке було вилучено під час обшуку Благодійної організації «Перехід» за адресою м.Харків, вул.Добродецького, 2, та на яке накладено арешт ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 20.03.2018р. у кримінальному провадженні №0000164 від 14.08.2017р. за ч.2 ст.146, ч.1 ст.126 КК України, в тому числі: статутні документи організації та документи, що регламентують правила поведінки в реабілітаційному центрі, системний блок комп`ютера, мобільні телефони, які знаходилися на зберіганні в сейфі організації, документи обліку реабілітантів, індивідуальні картки програм соціальної реабілітації, особисті справи реабілітантів.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що товариство є неприбутковою організацією, та вилучення у нього комп`ютерної техніки створює значні матеріальні перешкоди в його статутній діяльності. Вилучені мобільні телефони являються особистими речами реабілітантів, що фактично унеможливлює їх повернення власникам реабілітантам при вибутті з реабілітаційного центру.

Відсутність статутної документації, печатки організації, системного блоку комп`ютера та облікової документації поточної діяльності товариства значно ускладнюють статутну діяльність товариства. На цей час відсутні рішення компетентних або судових органів щодо призупинення статутної діяльності товариства. Не має жодних відмов товариства надати слідчому коди доступу до електронних носіїв інформації в системному блоці та її копіювання.

Вилучене майно не може являтися знаряддям злочинів, за якими здійснюється кримінальне провадження, а санкції цих статей не передбачають конфіскацію вилученого і арештованого майна.

Заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання в його відсутність.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились. Прокурор подав клопотання про розгляд клопотання в його відсутність, де вказав, що не заперечує проти зняття арешту з майна.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно із положеннями ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З заяви прокурора та доводів, доводів, викладених у клопотанні, вбачається, що на даний час відпала необхідність у подальшому застосуванню арешту майна, яке вказане у клопотанні заявника.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Благодійної організації «Перехід» про скасування арешту майна задовольнити.

Зняти арешт з майна, яке було вилучено під час обшуку Благодійної організації «Перехід» за адресою м.Харків, вул.Добродецького, 2, та на яке накладено арешт ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 20.03.2018р. у кримінальному провадженні №0000164 від 14.08.2017р. за ч.2 ст.146, ч.1 ст.126 КК України, в тому числі: статутні документи організації та документи, що регламентують правила поведінки в реабілітаційному центрі, системний блок комп`ютера, мобільні телефони, які знаходилися на зберіганні в сейфі організації, документи обліку реабілітантів, індивідуальні картки програм соціальної реабілітації, особисті справи реабілітантів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1