Постанова
Іменем України

05 липня 2018 року

м. Київ
справа № 344/15025/17
провадження № 51-4232 км 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2018 року про повернення апеляційної скарги.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 листопада 2017 року задоволено клопотання представника цивільного позивача ПАТ «Перший український міжнародний банк» - ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000414 та накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_7 , а саме квартири АДРЕСА_1 .
Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_9 03 лютого 2018 року подала апеляційну скаргу, яку ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2018 року повернуто останній.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у вказаному суді з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що строк апеляційного оскарження нею пропущений не був, так як ухвалу слідчого судді про арешт майна не було надіслано ОСОБА_7 , як того вимагає кримінальний процесуальний закон, а тому апеляційну скаргу було подано в межах строку на апеляційне оскарження.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор в судовому засіданні вважав касаційну скаргу обґрунтованою і просив її задовольнити.
Мотиви Суду
Положеннями ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Статтею 399 КПК України передбачено підстави залишення апеляційної скарги без руху, її повернення або відмови у відкритті провадження.
Зокрема, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як убачається з матеріалів провадження, ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 листопада 2017 року про арешт майна було постановлено без виклику та участі ОСОБА_7 . Також, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані щодо направлення даної ухвали слідчого судді про арешт майна ОСОБА_7 .
Адвокат ОСОБА_9 , яка діяла в інтересах ОСОБА_7 , 03 лютого 2018 року подала апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна.
08 лютого 2018 року суддею доповідачем суду апеляційної інстанції при здійсненні перевірки апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 на відповідність вимогам ст. 396 КПК України встановлено, що вона надійшла до суду після закінчення визначеного п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, адвокат не порушувала питання про поновлення строку та, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, прийнято рішення про повернення апеляційної скарги адвокату ОСОБА_9 .
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що адвокат ОСОБА_9 одночасно з поданням касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду про повернення її апеляційної скарги до касаційного суду, подала повторно нову апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді про арешт майна з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження з наданням підтверджуючих документів пропуску строку, на які було вказано в ухвалі апеляційного суду про повернення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9
23 лютого 2018 року апеляційним судом було залишено без задоволення апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , а ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно залишено без змін.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.
Таким чином, колегія суддів вважає, що адвокат ОСОБА_9 скористалась правом на оскарження ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно в апеляційному порядку та її апеляційну скаргу було розглянуто судом апеляційної інстанції по суті.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни судового рішення, також не встановлено.
Враховуючи зазначене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, скасування судового рішення апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
Ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2018 року про повернення апеляційної скарги залишити без зміни, а касаційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 іна