Справа № 135/916/18
Провадження № 1-в/135/86/18
УХВАЛА

Іменем України

01.08.2018 року Ладижинський міський суд Вінницької області
у складі: судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в державній установі «Ладижинська виправна колонія (№39)» сел. Губник клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання,

ВСТАНОВИВ:
До Ладижинського міського суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання відповідно до положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 клопотання підтримали, просили його задовольнити. Засуджений додатково пояснив, що під час перегляду справи в суді касаційної інстанції він перебував в слідчому ізоляторі, тому вважає, що цей строк підлягає зарахуванню в строк покарання.

Прокурор вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши прокурора, засудженого, вивчивши матеріали провадження, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Судом встановлено, що вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 11.06.2013 року ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.187, ст.71 КК України до 8 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою. Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня затримання, тобто з 08.10.2012 року.

24 грудня 2013 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 11.06.2013 року залишено без змін.

Відтак, 24 грудня 2013 року вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 11.06.2013 року набрав законної сили.

18.01.2016 року ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області засудженому ОСОБА_4 зараховано у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 08.10.2012 року по 24.12.2013 року, призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 11.06.2013 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, судом достеменно встановлено, що засудженому ОСОБА_4 у відповідності до ч.5 ст.72 КК України по кримінальному провадженню в межах якого до нього застосовувалось попереднє ув`язнення, та за вироком якого ОСОБА_4 відбуває покарання, строк попереднього ув`язнення зараховано в строк відбування покарання 08.10.2012 року по 24.12.2013 року.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 звернувся до Ладижинського міського суду Вінницької області із клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання період з 06.02.2015 року по 18.05.2015 року, тобто час розгляду справи в касаційній інстанції.

Згідно ст.21 КПК України наявність рішення, що набрало законної сили в порядку, визначеному КПК України, є обов`язковим і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Крім того, суд враховує, що Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838 - VIII, який вступив в дію 24.12.2015 року, в частину 5 ст.72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення були внесені зміни.
Так, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включаються строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Таким чином доводи засудженого в судовому засіданні про необхідність зарахувати йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період знаходження в СІЗО під час касаційного розгляду його касаційної скарги у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає необґрунтованими, оскільки попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. Строк перебування під вартою, як вважає засуджений на час касаційного провадження є строком відбування покарання, а тому не може бути зарахований в строк відбування покарання у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в попередній редакції.
Враховуючи викладене, доводи засудженого про необхідність застосування щодо нього положень ч. 5 ст. 72 КК України після набрання вироком суду законної сили є безпідставними, відтак клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369-372,537, 539 КПК України, ст. 5, ч. 5 ст. 72 КК України,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.
Суддя: