Справа № 445/1864/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
з участю захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_6

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , гр. України, українець, раніше не судимий
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.15; ч.2 ст.185 КК України,-
ОСОБА_5 , 22 серпня 2015 року, близько 12 години, разом із ОСОБА_7 , прибув своїм мотоциклом марки «Мінськ» на територію, яка є неогородженою та на яку є вільний вхід й належить ОСОБА_8 , що у АДРЕСА_3 , де зустрівся із своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які заздалегідь з метою власного збагачення, через відкриті двері приміщення гаражу, що на вказаній вище території, винесли стальний швелер 120 довжиною 6 метрів, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 9/3 від 07.09.2015 року становить 867 гривень 94 копійки, стальну трубу діаметром 57 мм. довжиною 9 метрів, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи № 9/3 від 07.09.2015 становить 548 гривні 49 копійок та три стальних кутники довжиною від 3 до 7 метрів, вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи № 9/3 від 07.09.2015 становить 1028 гривні 32 копійки. Знаходячись на місці, неповнолітній ОСОБА_7 схилив ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, та керував його підготовкою і вчиненням, після чого ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , умисно, з корисливою метою та метою власного збагачення, разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за допомогою свого мотоцикла марки «Мінськ» та мотоцикла марки «Мінськ», що належить ОСОБА_7 , витягнув із території заздалегідь приготовлений та викрадений ними стальний швелер 120 довжиною 6 метрів, який перетягнули до ОСОБА_10 , якому продали за 172 гривні.
Прожовуючи свою злочинну діяльність, неповнолітній ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_7 , повернулись до місця вчинення кримінального правопорушення, для продовження викрадення майна ОСОБА_8 , а саме стальної труби діаметром 57 мм. довжиною 9 метрів та трьох стальних кутників довжиною від 3 до 7 метрів, але умислу на крадіжку майна ОСОБА_8 до кінця не довели, у зв`язку із виявленням їх на місці злочину ОСОБА_11 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, як у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що пройшло багато часу дати точної не пригадує, все зазначене в обвинувальному висновку відповідає дійсності, у вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.
Законний представник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив суворо не карати його сина , він виправився та просив до нього застосувати вимоги Закону України "Про амністію".
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за .5 ст. 27, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, як у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , судом встановлено, що на обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах обвинувачений не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин , які обтяжують покарання суд не вбачає.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування до нього п. «а» ст. 1Закону України «Про амністію у 2016 році», та звільнити його від покарання у зв`язку з тим, що він на момент вчинення злочину був неповнолітнім і підпадає під дію вказаного закону.
В судовому засіданні захисник та законний представник клопотання підтримали, просили застосувати до ОСОБА_5 вимоги п. «а» ст. 1 Закону Україн «Про амністію у 2016 році», оскільки він на момент вчинення злочину був неповнолітнім.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив відносно заявленого клопотання про застосування до ОСОБА_5 п. «а» ст. 1 Закону Україн «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Відповідно до вимог п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавлення волі, особи визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» і на момент вчинення злочину був неповнолітнім, вперше вчинив кримінальне правопорушення. Оскільки, ОСОБА_5 відноситься до осіб, які підпадають під дію п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», з наслідками застосування амністії ознайомлений, а також враховуючи те, що Закон України «Про амністію в 2016 році» поліпшує становище обвинуваченого, зокрема, передбачає звільнення його від призначеного покарання, суд вважає необхідним подану заяву обвинуваченого про його звільнення від відбування покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» - слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 349, 370- 374КПК України,ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році",Законом України "Про застосування амністії в Україні", суд ,-
ОСОБА_5 визнати виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання один рік позбавлення волі;
Застосувати вимоги ст.ст. 75,104 КК України та звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» як такого, що на момент вчинення злочину був неповнолітнім.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області, шляхом подання її через Золочівський районний суд Львівської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, законному представнику та прокурору, а іншим учасникам судового провадження - на їх вимогу.
Суддя ОСОБА_1