Провадження №1-кп/193/66/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
04 червня 2018 року сел. Софіївка Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000191 від 24 квітня 2018 року та угоду про визнання винуватості від 3 травня 2018 року відносно:
ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючому, не одруженому, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , проживаючому по АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правпорушення , передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - придбання, зберігання та носіння вибухових речовин без передбаченого законом дозволу при слідуючих обставинах:
в середині квітня 2018 року, перебуваючи у Довгинцівського району, м.КривийРіг, Дніпропетровської області на смітнику знайшов поліетиленовий пакет, в якому знаходився один металевий предмет циліндричної форми за візуальними ознаками схожий на гранату РГД-5 з запалом.

Після чого, діючи умисно ОСОБА_5 взяв в руки пакет, в якому знаходився один металевий предмет циліндричної форми схожий на гранату РГД-5 з запалом поклав до своєї куртки.

24.04.2018 року в період часу з 12:00 до 14:00 години працівникамиСофіївського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області був проведенний поверхневий огляд ОСОБА_5 , який знаходився поблизу автостанції по вул. Незалежності в смт. Софіївка, Софіївського району Дніпропетровської області, в ході якого було виявлено та вилучено з зовнішнього правого карману куртки металевий предмет циліндричної форми, зовні схожий на корпус гранати РГД-5 та з лівого внутрішнього карману куртки запал УЗРГМ-2, який ОСОБА_5 незаконно придбав, переносив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Згідно висновку експерта НДЕКЦ МВС України в Дніпропетровськійобласті № 35/5.2/131від26 квітня 2018 року предмети, що були вилучені в ході поверхневого огляду гр. ОСОБА_5 за адресою: біля автобусної станції по вул. Незалежності смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, а саме:

- конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5, відноситься до категорії вибухових речовин;

- уніфікований запал дистанційної дії, типу УЗРГМ, відносяться до категорії боєприпасів.

Надані на дослідження предмети являються:

-конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5, промислового виготовлення;

-уніфікований запал дистанційної дії, типу УЗРГМ, промислового виготовлення.

Надані на дослідження предмети безперешкодно з`єднуються між собою різьбовим з`єднанням, утворюючи ручну, осколкову, наступальну гранату РГД-5, промислового виготовлення, яка відноситься до категорії боєприпасів та придатна до виробництва вибуху.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України тобто придбання, зберігання та носіння вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав в повному обсязі та пояснив, що він дійсно в м.Кривий Ріг на смітнику знайшов поліетиленовий пакет, в якому був металевий предмет циліндричної форми за який був схожий на гранату РГД-5 з запалом.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали провадження, суд приходить до висновку щодо винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушеня, повністю підтверджується письмовими доказами, що зібрані у справі, а саме:протоколом огляду місця події (а.кр.пр.6-7), згідно з яким було оглянуто місце події; протоколами допиту свідків (а.кр.пр. 11-14); висновком експерта №33/5.2/131 від 26.04.2018 р. з фототаблицями, протоколом проведення слідчого експеременту (а.кр.пр.33), актом №49 від 26.04.2018р. знищення (знешкодження) вибухових матеріалів, або таких, що їх нагадують разом з фототаблицею (а.кр.пр.35-37)
Докази вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.1 ст.263 КК України є допустимими, достатніми, об`єктивними та такими, що не суперечать один одному.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового слідства кваліфіковані по ч.1 ст. 263 КК України - придбання, зберігання та носіння вибухових речовин без передбаченого законом дозволу ніхто із учасників процесу не оспорює вказану кваліфікацію і суд вважає дану кваліфікацію вірною.
3 травня 2018 року року між прокурором Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_6 який на підставіст.37 КПК Українинадані повноваження прокурора у кримінальному провадженні 0000191 від 24 квітня 2018 року, ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор, обвинувачен ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.1ст.263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбачениого законом дозволу, щодо узгодженого покарання по ч.1ст.309 КК Українив виді 3 років позбавлення волі із звільненням на підставіст.75 КК Українивід відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків передбачених пунктами 3,4 частиною 1статті 76 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2ст.473 КПК Українита щодо наслідків невиконання угоди, передбаченихст.476 КПК Українита щодоумисного невиконання угоди про визнання винуватості.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність, вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, зазначення сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбаченістаттею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК Україниу кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4ст. 469 КПК Україниугода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державнимчи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесені до злочинів невеликої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.263 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч. 4,5ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно дост. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.Умови угоди не суперечать вимогамКПК УкраїнитаКК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_4 погоджуються на призначення узгодженого покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, визнав повністю, просить суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК Українита та КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Дослідивши угоду про визнання винуватості, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між прокурором, обвинуваченим та його адвокатом угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1ст.263 КК України, як придбання зберігання та носіння вибухових речовин кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначенихст. 65 КК України.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що укладена між прокурором Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та обвинуваченим ОСОБА_5 та його адвокатом ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Керуючись ст.ст.374-376,475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 03 травня 2018 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00191 від 03 травня 2018 року, між прокурором Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_4 згідно з якою узгоджена міра покарання, роз`яснені права, передбачені ст.ст.394;424; ст.474 КПК України.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 України, та призначити йому покарання у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та на підставі п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;
Вирок може бути оскаржений в порядкуст.394 КПК Українидо Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.

Суддя: