Справа № 159/1014/18
Провадження № 1-кп/159/173/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинськоі області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі кримінальне провадження №0000150, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 січня 2018 року, яке надійшло до суду з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель, Волинської області, українця та громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

20 січня 2018 року близько 22 години 50 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «БМВ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Варшавській в місті Ковелі зі сторони вулиці Володимирської в напрямку смт.Люблинець Ковельського району Волинської області, навпроти АЗС «ВОГ», розташованої по вулиці Варшавській 3-б в м.Ковелі проявив безпечність та неуважність, - чим порушив пункт 2.2. «б» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), який зобов`язує водія для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним та стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, - перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, - чим порушив вимоги п.11.3. ПДР України, відповідно до якого на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому, водії зустрічного напрямку мають перевагу, - під час здійснення обгону автомобіля екстреної медичної допомоги марки «УАЗ» д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в попутному напрямку, не дотримався безпечного інтервалу, - чим порушив вимоги п.13.3 ПДР України, відповідно до якого під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, - та допустив зіткнення з автомобілем останнього, спричинивши подальше зіткнення його з автопоїздом у складі сідлового тягача марки «ДАФ» д.р.н. НОМЕР_3 та напівпричепа марки «FRUEHAUF» д.р.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_9 , який стояв по вулиці Варшавській в напрямку вулиці Відродження в м. Ковелі, після чого ОСОБА_4 , керуючи вище вказаним транспортним засобом марки «БМВ» реєстраційний номер НОМЕР_1 зник з місця події, чим порушив вимоги п.2.10 «а» ПДР України, який зобов`язує водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди негайно зупинити транспортний засіб і залишатись на місці пригоди.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля екстреної медичної допомоги марки «УАЗ» д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я у вигляді закритого багато відламкового перелому проксимального мета епіфізу та діалізу лівої великогомілкової кістки та головки лівої малогомілкової кістки зі зміщенням, а пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 5-6 ребер зліва, закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Допущені водієм ОСОБА_4 грубі порушення вище перелічених Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками заподіянням потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому діяння визнав повністю та показав суду наступне. Дійсно, 20 січня 2018 року ввечері він їхав з м. Ковеля до себе додому, де він мешкає в смт. Люблинець Ковельського району. Рухаючись власним автомобілем БМВ по вулиці Варшавській в напрямку смт. Люблинець напроти автозаправної станції ВОГ він пізно виявив попереду себе автомобіль швидкої медичної допомоги, і, намагаючись його об`їхати, почав здійснювати маневр обгону, однак, не справився з керуванням, оскільки була слизька дорога і була темна пора доби, він допустив зіткнення з автомобілем «швидкої» УАЗом, при цьому, задів правою передньою частиною свого автомобіля ліву передню частину «швидкої», від чого «швидку» відкинуло вбік, а він, злякавшись, не зупинився та поїхав з місця події до себе додому в смт. Люблинець. Удома він зателефонував до свого адвоката, після розмови з яким наступного ж дня з`явився до поліції та розповів про скоєну ним ДТП. Обом потерпілим намагався допомогти усім можливим, повністю оплатив їх лікування та частково відшкодовує завдану моральну шкоду. У скоєному щиро розкаюється та просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 показав суду наступне. 20 січня 2018 року він, перебуваючи за кермом службового автомобіля УАЗ, - який належить Комунальному закладу «ВОЦЕМДМК» - їхав разом з фельдшерами ОСОБА_7 та ОСОБА_10 з виклику з вулиці Володимирської до фельдшерського пункту на вулицю Відродження в м. Ковелі. Проїжджаючи по вул. Варшавський напрати автозаправної станції ВОГ їх автомобіль почав обганяти легковий автомобіль, який допустив зіткнення з їх автомобілем, вдаривши «швидку» в передню ліву частину, і винуватець ДТП поїхав далі, а «швидку» відкинуло на інший вантажний автомобіль «фуру», припаркована обабіч дороги, і їх затиснуло до причепа «фури». Від удару було пошкоджено автомобіль «швидкої» і йому затисло ногу в автомобілі. Лише після приїзду іншої «швидкої» його вийняли з пошкодженого автомобіля та доставили в лікарню, де він перебував у загальному близько місяця на стаціонарному лікуванні, проходячи періодично курс лікування, оскільки мав перелом ноги. На даний час продовжує перебувати на лікарняному та пересувається за допомогою милиць, відчуває фізичний біль, змушений і далі лікуватись, погано спить та відчуває неврівноваженість та моральні страждання внаслідок пережитої ДТП та перенесених травм. Із урахуванням наведеного прохає стягнути з обвинуваченого на його користь моральну шкоду, яку оцінює в 180000 гривень. Вказав, що майнова шкода відшкодована йому обвинуваченим у повному об`ємі, обвинувачений приходив до нього в лікарню неодноразово, оплачував лікування, вибачався за скоєне. Показав також, що отримав від обвинуваченого 500 гривень відшкодування моральної шкоди, настоює на стягненні решти розміру моральної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_7 також підтвердила суду про те, що 20 січня 2018 року вона в складі бригади швидкої допомоги разом з водієм ОСОБА_6 та фельдшером ОСОБА_10 повертались з виклику з вул. Володимирської до себе на фельдшерський пункт на вул. Відродження в м. Ковелі. Неподалік автозаправної станції ВОГ на вул. Варшавській вона відчула удар в автомобіль «швидкої», в якій вона їхала, знаходячись в салоні позаду, від удару, їх відкинуло на інший автомобіль, після чого вона на нетривалий час втратила свідомість, а коли знову прийшла до свідомості, то побачила, що нога їх водія ОСОБА_6 затиснута в автомобілі, вона намагалась йому допомогти ще до приїзду іншої «швидкої». Водій, який був винуватцем ДТП поїхав з місця аварії. У подальшому в неї було виявлено переломи двох ребер та струс головного мозку, вона десять днів знаходилась на лікуванні в лікарні, після чого місяць перебувала на лікарняному. На даний час відчуває болі в голові, тривогу, перенесла фізичні та моральні страждання внаслідок ДТП та отриманих травм, змушена була тривалий час лікуватись. Із урахуванням наведеного прохає стягнути з обвинуваченого на її користь моральну шкоду, яку вона оцінює в 150000 гривень. Показала також, що майнова шкода їй повністю відшкодована обвинуваченим, який повністю оплатив її лікування, приходив неодноразово до неї в лікарню, вибачався за скоєне. Показала також, що отримала від обвинуваченого 500 гривень відшкодування моральної шкоди, настоює на стягненні решти розміру моральної шкоди.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , вина останнього у скоєнні інкримінованого йому діяння повністю доведена як показами потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , так і іншими зібраними у даному кримінальному провадженні доказами, фактичні обставини щодо яких не оспорюються учасниками судового провадження.

Аналізуючи вище наведене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому діяння, яке виразилось у порушенні ним, як особою, яка керує транспортним засобом, правил дорожнього руху, що спричинило заподіяння потерпілим середньої тяжкості тілесних ушкоджень, і такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 286 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення (злочину), яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, вчинених з необережності, та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить повне визнання ним своєї вини та щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, повне та добровільне відшкодування завданої потерпілим майнової шкоди, а також те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні відсутні.

Крім того, судом враховується і те, що обвинувачений ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, в добровільному порядку почав здійснювати відшкодування потерпілим моральної шкоди, що підтверджено як показами потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , так і квитанціями від 16.05.2018 року про перерахування кожному з потерпілих коштів в сумі по 500 гривень.

Із урахуванням наведеного, а саме наявності більше двох пом`якшуючих та відсутності жодної обтяжуючої покарання обставин, з урахуванням поведінки самого обвинуваченого після вчинення ним протиправного діяння, - з`явлення до правоохоронних органів та повне визнання ним своєї вини, співпрацю з органами досудового розслідування, відшкодування майнової шкоди та здійснення виплат по відшкодуванню моральної шкоди, відсутність кримінального минулого, - суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства.

Разом з тим, враховуючи обставини даного кримінального провадження, в якому потерпілими є двоє осіб, які отримали внаслідок протиправного діяння, вчиненого обвинуваченим, тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, а ОСОБА_4 було допущено одночасно порушення кількох пунктів Правил дорожнього руху України, суд вважає обов`язковим застосування щодо обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, яке санкцією статті кримінального закону в даному випадку є альтернативним.

Щодо заявлених потерпілими цивільних позовів про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди у межах даного кримінального провадження судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Факт неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме - порушення ним, як особою, яка керує транспортним засобом, правил дорожнього руху, що спричинило заподіяння потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є цивільними позивачами у даному кримінальному провадженні, середньої тяжкості тілесних ушкоджень, встановлено судом вище.

Суд вважає обгрунтованими покликання потерпілого ОСОБА_6 на перенесення ним фізичного болю і страждань внаслідок отриманих ним через протиправні дії обвинуваченого тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, емоційних хвилювань та моральних страждань через тривале лікування понад місяць часу в стаціонарі та по даний час амбулаторно, а також моральних страждань і емоційних хвилювань через перенесення дорожньо-транспортної пригоди та через те, що внаслідок такої ДТП по даний час потерпілий ОСОБА_6 може та змушений пересуватися лише за допомогою милиць та потребує продовження лікування. При визначенні розміру моральної шкоди, яку заявлено в цивільному позові, інших підстав для стягнення такої моральної шкоди потерпілим заявлено не було. Ураховуючи наведене, виходячи з характеру правопорушення, яке відноситься до кримінального правопорушення, вчиненого з необережності, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого ОСОБА_6 , стану здоров`я та можливості реалізувати свої здібності на даний час, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, ураховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 180000 грн. підлягає до задоволення частково і з останнього слід стягнути на користь потерпілого моральну шкоду в розмірі 25000 гривень.
Суд також вважає обгрунтованими покликання потерпілої ОСОБА_7 на перенесення нею фізичного болю і страждань внаслідок отриманих нею через протиправні дії обвинуваченого тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, моральних страждань через тривале лікування 10 днів у лікувальному закладі та місяць часу амбулаторно, а також емоційних хвилювань та моральних страждань через пережиту аварію і травми, а також через те, що по даний час потерпіла ОСОБА_7 переживає періодичні головні болі, хоча лікування на даний час вона вже не проходить. При визначенні розміру моральної шкоди, яку заявлено в цивільному позові, інших підстав для стягнення такої моральної шкоди потерпілою заявлено не було. Ураховуючи наведене, виходячи з характеру правопорушення, яке відноситься до кримінального правопорушення, вчиненого з необережності, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої ОСОБА_7 , а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, ураховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 150000 грн. підлягає до задоволення частково і з останнього слід стягнути на користь потерпілої моральну шкоду в розмірі 20000 гривень.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався і підстави для його обрання на даній стадії кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374,376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання у виді обмеження волі, встановивши йому іспитовий термін строком на 2 (два) роки, якщо він протягом цього терміну не вчинить нового злочину та виконуватиме такі покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання чи роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Ковельським РВ УДМС України у Волинській області, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою АДРЕСА_2 ) на користь потерпілого ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , і.н. НОМЕР_6 ) моральну шкоду в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень. У решті позову відмовити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Ковельським РВ УДМС України у Волинській області, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою АДРЕСА_2 ) на користь потерпілої ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , і.н. НОМЕР_7 ) моральну шкоду в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень. У решті позову відмовити.

Речові докази у даному кримінальному провадженні - автомобіль марки «БМВ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 , яке знаходиться в матеріалах даного кримінального провадження, повернути належному користувачу (власнику) ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Ковельським РВ УДМС України у Волинській області, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою АДРЕСА_2 ); речові докази - автомобіль марки «УАЗ» д.р.н. НОМЕР_2 який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , дозвіл на встановлення та використання на транспортному засобі спеціальних звукових та світлових сигнальних пристроїв, поліс №АК/2988627 обов`язкового цивільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які знаходяться в матеріалах даного кримінального провадження, повернути належному користувачу (власнику) - КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (Волинська область, м. Луцьк, вул. Словацького, 28, адреса власника: Волинська обл., м. Ковель, вул. О. Пчілки, 4, Ковельська ЦРЛ); речовий доказ - автомобіль марки «ДАФ» д.р.н. НОМЕР_3 та напівпричіп марки «FRUEHAUF» д.р.н. НОМЕР_4 , - який знаходиться на зберіганні в належного користувача ОСОБА_9 залишити в користуванні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГоловуючаОСОБА_1