АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/1263/18 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/366/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2018 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скарги заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року, по кримінальним провадженням, внесених до ЄРДР за № 0000182 від 19.01.2018 року, № 0000677 від 09.03.2018 року, № 0000543 від 23.02.2018 року, № 0000880 від 29.03.2018 року, щодо
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останні раз:
- 01.03.2018 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

Учасники судового провадження:
Прокурор - ОСОБА_8

Обвинувачений - ОСОБА_7

Захисник - ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі заступник прокурора Дніпропетровської області, не оскаржуючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду в частині призначеного обвинуваченому покарання скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання:

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (роки) 5 (п`ять) місяців;

-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно покарання ОСОБА_7 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01.03.2018 року призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 9 (дев`ять) місяців.

-за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

-за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно покарання ОСОБА_7 визначити шляхом часткового складення призначених покарань, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2018 року призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено:

-за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 263 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 309 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.
У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2018 року в виді 4 років 2 місяців позбавлення волі, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчисляти з 05 липня 2018 року.
Питання з речовими доказами та судовими витратами вирішені.

Згідно обставин кримінального правопорушення, встановлених судом першої інстанції, ОСОБА_7 , повторно, 17.01.2018 приблизно о 19.30 годині, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, знаходився по вул. Шостаковича, де побачив відкритий під`їзд будинку АДРЕСА_2 , зайшовши до першого під`їзду побачив підвальне приміщення, яке привернуло його увагу, після чого у останнього виник намір на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище.
Того ж вечора, ОСОБА_7 , повторно, 17.01.2018 приблизно о 19.35 годині, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, переслідуючи корисливий мотив, проник до підвального приміщення, в якому побачив кладову, яка привернула його увагу та за допомогою металевої палки, яку заздалегідь взяв з собою, пошкодив навісний замок та проник до кладової, що розташована в підвальному приміщенні по АДРЕСА_2 , що належить потерпілому ОСОБА_10 та таким чином потрапив до кладової у підвальному приміщенні, де, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, із корисливого мотиву, таємно викрав з кладової майно, що належить ОСОБА_10 , а саме: велосипед «Формула Родео 26» вартістю 2733,33 гривень; фрезерний станок «Bosch» вартість якого не визначилась, болгарку «Makitta 230» вартістю 1143,33 гривень; перфоратор «ИЖ Маш Профі» вартістю 1089,35 гривень; шуруповерт «Зеніт» вартість якого не визначилась, зварювальний апарат, вартість якого не визначилась, чотири вудочки системи спінінг, вартість не визначилась, гравировальна машина «Арсенал» вартістю 561 гривень, акумулятор для автомобіля, вартість якого не визначилась, мультиметр електронний, вартість якого не визначилась, після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 5527,01 гривень.
Крім того, ОСОБА_7 , повторно, 30.01.2018 приблизно о 16.00 годині, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, знаходився по вул. Ватутіна, де побачивши відкрите підвальне приміщення будинку АДРЕСА_2 , зайшов до підвального приміщення де побачив кладову, яка привернула його увагу, після чого у останнього виник намір на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище.
Того ж вечора, ОСОБА_7 , повторно, 30.01.2018 приблизно 16.10 годині, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, переслідуючи корисливий мотив, за допомогою металевої палки, яку заздалегідь взяв з собою, пошкодив навісний замок та проник до кладової, що розташована у підвальному приміщенні по АДРЕСА_3 , що належить потерпілому ОСОБА_12 та таким чином потрапив до кладової, де, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, із корисливого мотиву, таємно викрав з кладової майно, що належить ОСОБА_12 , а саме: каструлю алюмінієву об`ємом 40 літрів вартістю 537,50 гривень, каструлю алюмінієву об`ємом 10 літрів вартістю 234 гривень, дві миски алюмінієвих вартістю 362,40 гривень, кутник та дріт з алюмінію вартістю 306 гривень, двигун від витяжки вентиляційної кухонної «Янтар Оріон Пассат», вартість якого не визначилась, після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1439,40 грн.
Крім того, ОСОБА_7 , повторно, в ніч з 23-00 години 22.02.2018 на 23.02.2018 приблизно, реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, переліз через паркан домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_4 , впевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців, та в тому, що його дії носять таємний характер, за допомогою каменю зірвав навісний замок з дверей літньої кухні, що розташована на території вищевказаного домоволодіння, таким чином проник до приміщення вказаної літньої кухні, звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_13 , а саме: чавунний газовий котел марки «АПОК» вартістю 1400,00 грн., газову водонагрівальну колонку металеву марки «АГВ» вартістю 1000,00 грн., металеву емальовану квадратну раковину розміром 70х70 см вартістю 166,67 грн., дугообразний металевий водозмішувач вартістю 46,00 грн., металеві гвинтові кулькові крани (флажкоподібні) в кількості 8 шт. вартістю 31,67 грн за шт., після чого з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 2966,03 грн.
Крім того, ОСОБА_7 24.02.2018 приблизно о 19:00 годині, знаходячись поблизу колишньої автобази по вул. П`ятихатьська в Покровському районі м. Кривого Рогу знайшов, тим самим незаконно придбав, саморобний однозарядний пістолет, не повідомивши про це правоохоронні органи або державному органу, і в цей час у ОСОБА_7 раптово виник умисел на носіння вищевказаної вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, реалізуючи який він вказаний саморобний однозарядний пістолет поклав до пакету, який був при ньому.
25.02.2016 приблизно о 03:17 годині співробітниками УПП м. Кривий Ріг за адресою вул. Армавірська буд. 16 в Покровському районі м. Кривого Рогу на підставі ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію» був оглянутий автомобіль марки «Део Ланос» сірого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 , де також знаходився ОСОБА_7 , і під час огляду даного автомобіля під переднім пасажирським сидінням був виявлений саморобний однозарядний пістолет, який згідно висновку криміналістичної експертизи № 29/3.1-568 від 14.03.2018 є вогнепальною зброєю - саморобним однозарядним пістолетом, пристосованим для проведення пострілів з використанням будівельно-монтажних патронів групи «Д», придатний для проведення пострілів, який ОСОБА_7 носив при собі без передбаченим законом дозволу.
Крім того, ОСОБА_7 , повторно, 08.03.2018 приблизно о 14.30 годині, знаходячись в приміщенні продовольчого магазину ТОВ «АТБ-Маркет», «Продукти-995», який розташований за адресою: вул. Ватутіна, 26 в Покровському районі міста Кривого Рогу, реалізуючи свій раптово виниклий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків-очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з полиць магазину, взяв належний магазину ТОВ «АТБ-Маркет», «Продукти-995» товар, а саме: банку кави «Jacobs Monarh», вагою 400 г вартістю 270,71 гривень, сховавши викрадений товар під свою куртку, пройшов через касову зону магазину ТОВ «АТБ-Маркет» «Продукти-995», не здійснивши розрахунку за вищевказаний товар, тим самим намагався викрасти майно ТОВ «АТБ-Маркет», «Продукти-995» на загальну суму 270,71 гривень та намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, проте був викритий співробітниками охорони магазину ТОВ «АТБ-Маркет», «Продукти-995» за касовою зоною магазину.
Крім того, ОСОБА_7 28.03.2018 о 10:00 годині, знаходячись в лісосмузі в районі 44-го кварталу по вулиці Мусоргського в Покровському районі міста Кривого Рогу, придбав у невстановленої слідством особи за 120,00 гривень медичний шприц об`ємом 2,0 мл, що містить рідину коричневого кольору в кількості приблизно 1,0 мл наркотичного засобу - опію ацетильованого, після чого, помістив даний медичний шприц у зовнішню праву кишеню своєї куртки чорного кольору, в яку був одягнений, тим самим, незаконно придбав наркотичну речовину та почав зберігати при собі, як наркотик для власного вживання без мети збуту.
В той же день, 28.03.2018 о 13:30 годині на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21.03.2018, був проведений обшук помешкання квартири АДРЕСА_5 , де перебував ОСОБА_7 , у якого в ході поверхневого огляду у зовнішній правій кишені куртки чорного кольору, в яку останній був одягнутий, виявлено та вилучено медичний шприц ємкістю 2,0 мл з рідиною коричневого кольору в кількості 0,8328 г, яка згідно висновку експерта № 2/8.6/250 від 16.04.2018 є особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0172 г, яку ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав при собі, як наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги заступник прокурора Дніпропетровської області, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального правопорушення, посилається на те, що судом при ухваленні вироку було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, в частині призначення покарання, а саме не застосовано положення ст.71 КК України, відповідно до якої, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Так, суд не звернув уваги на те, що призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання не застосував ст. 71 КК України, вказав на вчинення останнім злочинів після постановлення Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області вироку від 01.03.2018 року, оскільки 2 епізоди злочинів він вчинив 08.03.2018 року та 28.03.2018 року, тобто після ухвалення цього вироку.

Окрім того, на думку прокурора свій висновок щодо призначення ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (місяців) позбавлення волі, тобто близької до мінімального покарання для даних видів злочину, суд першої інстанції взагалі не вмотивував, не в повній мірі врахувавши дані про особу обвинуваченого, а саме, що обвинувачений не працює, не перебуває на обліку як безробітний, характеризується задовільно, вісім разів засуджувався до реального покарання за скоєння аналогічних корисливих кримінальних правопорушень, шкоду потерпілим не відшкодовано. На формальне дослідження особи обвинуваченого судом першої інстанції вказує і відсутність у матеріалах кримінального провадження досудової доповіді органу пробації, яка не витребувалася.

В судовому засіданні прокурор підтримала апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області, просила вирок суду в частині призначеного покарання скасувати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_9 кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги заступника прокурора Дніпропетровської області, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, та просили призначити остаточне покарання в розмірі визначеному вироком суду.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до розгляду, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Дніпропетровської області підлягає задоволенню.

Як увбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 було здійснено на підставі положень ч .3 ст. 349 КПК України.

При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог норм ч. 3 ст. 349 КПК України, допитав обвинуваченого, і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оскаржувались, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 404 ч.1 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувались і стосовно яких, відповідно до вимог ст. 349 ч. 1 КПК України докази не досліджувались.

Висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_7 кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку суду та кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не виявлено.
Разом з тим, на думку суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що призвело до порушення правил призначення покарання за сукупністю злочинів та відповідно й за сукупністю вироків.
Так, матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 раніше судимий, останній раз вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2018 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці.
В межах кримінального провадження, яке переглядається судом апеляційної інстанції, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за епізодами 17.01.2018 року, 30.01.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого повторно; в ніч з 22.02.2018 року на 23.02.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого повторно; 24.02.2018 року за ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками придбання та носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу; до ухвалення вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2018 року, 08.03.2018 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно; та за епізодами, які ОСОБА_7 вчинив 28.03.2018 року за ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту після ухвалення вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2018 року.
Частиною 4 ст. 70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вирком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання`за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст.71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Виходячи з вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ч.ч. 1, 4 ст. 70 так і ст. 71 КК України.
Між тим, зазначених вимог кримінального закону суд першої інстанції повною мірою не дотримався, призначив обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, за сукупністю злочинів за ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим, призначеним вирком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2018 року.
За таких обставин, в даному випадку покарання слід призначити за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, після чого застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України та ч. 4 ст. 70 КК України, за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України підлягає застосуванню з положеннями ч. 1 ст. 70 КК України та ст. 71 КК України.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вбачає підстави скасувати оскаржуване судове рішення в частині покарання.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора, щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно положень ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З огляду на те, що суд першої інстанції, ухвалив вирок з порушенням вимог ст. ст. 50, 65 КК України, призначивши ОСОБА_7 м`яке покарання, та виходячи з вимог кримінального процесуального закону, рішення суду в частині призначеного обвинуваченому покарання підлягає скасуванню з ухваленням свого вироку, у зв`язку з необхідністю застосування більш суворого покарання.
Суд апеляційної інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання виходячи з приписів ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступень тяжкості вчинених ним злочинів які, згідно ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів та злочинів середнього ступеня тяжкості, кількість вчинених злочинів, його особу, те що він раніше судимий, на утриманні дітей не має, перебував на обліку у лікаря нарколога з 2001 року по 2007 рік, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, злочин скоїв після ухвалення вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд апеляційної інстанції визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами які обтяжують покарання, згідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
Отже, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_7 злочинів, його особи та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд апеляційної інстанції вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції інкримінованих злочинів у виді позбавлення волі, збільшивши строк призначеного покарання з вищенаведених підстав.
Аналізуючи наведені обставини у сукупності, суд апеляційної інстанції, погоджуючись з доводами апеляційної скарги заступника прокурора Дніпропетровської області, вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання, найбільш суворе за видом з числа передбачених санкцією ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, з урахуванням ч. 1, 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України з реальним його відбуванням, та призначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 370, 404, 407, 409, 413, 420 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року, щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.
Призначити ОСОБА_7 покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 5 місяців;
- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_7 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2018 року призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 9 (дев`ять) місяців.
- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_7 покарання шляхом часткового складання призначених покарань, у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2018 року призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той же строк з дня отримання копії вироку

Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4