Справа № 461/4783/18
Провадження № 1-кс/461/5121/18
УХВАЛА

03.07.2018 року. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Галицького відділу поліції ГУНП у Львівській області, -

ВСТАНОВИВ:

скаржник ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого Галицького відділу поліції ГУНП у Львівській області у кримінальному провадженні № 0001602. Свої вимоги мотивує тим, що 31.05.2018 року ОСОБА_4 подала до СВ Галицького ВП клопотання від 30.05.2018 року, в якому просила залучити її до участі у кримінальному провадженні у якості потерпілої, надати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження. Дане клопотання розглянуте не було.

Заявник просить слідчого суддю зобов`язати слідчого залучити її у якості потерпілої, надати пам`ятку та надати можливість для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подав, про причини своєї неявки суд повідомив, тому суд на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України, проводить розгляд скарги у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши інші матеріали скарги, приходжу до висновку, що скаргу слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ч.5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Пунктом 5 ч.1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 0001602 за ч. 1 ст. 366 КК України.

31.05.2018 року ОСОБА_4 подала до СВ Галицького ВП клопотання від 30.05.2018 року, в якому просила залучити її до участі у кримінальному провадженні у якості потерпілої, надати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження.

Відомості про розгляд клопотання відсутні.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку що скарга підставна та підлягає до часткового задоволення, слідчого СВ Галицького ВП, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0001602, необхідно зобов`язати розглянути таке клопотання з постановленням процесуального рішення, вирішивши питання про залучення або відмову у залученні ОСОБА_4 у якості потерпілого.

Проте, суд відмовляє у задоволенні вимоги про зобов`язання слідчого визнати заявника потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки згідно ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відтак, суд не вправі зобов`язати слідчого здійснювати будь-які дії у кримінальному провадженні, оскільки надання особам процесуального статусу у кримінальному провадженні є прерогативою та дискреційними повноваженнями слідчого.

Крім того, з метою захисту процесуальних прав заявника слідчого необхідно зобов`язати надати ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 55, 220, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Галицького відділу поліції ГУНП у Львівській області розглянути клопотання ОСОБА_4 від 30.05.2018 року з винесенням процесуального рішення, вирішити питання про залучення її у якості потерпілої або відмову у задоволенні цієї вимоги, надати ОСОБА_4 для ознайомлення матеріали кримінального провадження № 0001602.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .