Справа № 203/3629/17
Провадження № 1-кп/0203/429/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.10.2017 Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002689 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Синельникове Дніпропетровської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимої,

обвинуваченої за ч.3 ст.15, ч.1 ст.190, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У невстановлений досудовим розслідуванням час до 27.08.2017 року, у ОСОБА_4 виник спільний злочинний умисел з раніше знайомою їй жінкою на ім`я ОСОБА_6 , повні анкетні данні якої в ході досудового розслідування не встановлені, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, на підроблення офіційного документа, який видається установою яка має право видавати такі документи.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на підробку офіційного документа, який видається установою і надає права, з метою його подальшого використання для засвідчення своєї особи, ОСОБА_4 приблизно о 12:00 год., прибула на ділянку місцевості, що розташована біля будівлі Синельниківської міжрайонної прокуратури, за адресою: м. Синельникове, вул. Музична, 35, надала фотознімок із власним зображенням раніше відомій їй жінці на ім`я ОСОБА_6 , який у період з 27.08.2017 по 31.08.2017 був вклеєний вказаною вище особою на ім`я ОСОБА_6 у відповідне поле бланку паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Жовтневим РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровської області 9 липня 2015 року.

31.08.2017 року приблизно о 10:00 год., продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу ОСОБА_4 зустрілася з вказаною вище особою на ім`я ОСОБА_6 на території закладу швидкого харчування «McDonalds», який розташований на площі Старомостовій в м. Дніпро, та отримала від останньої виготовлений Людмилою паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із вклеєною фотокарткою, що була надана раніше ОСОБА_4 .

Згідно висновку експерта № 29/2.1,2.3/645 від 20.09.2017 року бланк паспорту громадянина України з серійним номером НОМЕР_1 заповнений на ім`я ОСОБА_7 , вилучений 31.08.2017 року у гр. ОСОБА_4 , відповідає за своїми характеристиками встановленого зразку. В первинний зміст реквізитів паспорту громадянина України з серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_7 , внесені зміни шляхом зміни фотокартки на першій сторінці: первинна фотокартка видалена, після чого на її місце вклеєна нова. Ознак внесення змін в первинний зміст інших реквізитів паспорту не виявлено.

Таким чином, ОСОБА_4 , за вищевикладених обставин вчинила злочин, що виразився у пособництві в підробленні офіційного документа який посвідчується установою, який надає права, з метою використання його підроблювачем, тобто злочин передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України.
Далі, 31.08.2017 року приблизно об 11:45, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на використання завідомо підробленого документа паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Жовтневим РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровської області 9 липня 2015 року, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні відділенні ПАТ «Ідея Банк» , за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 100, пред`явила старшому спеціалісту з обслуговування клієнтів ОСОБА_8 вище вказаний паспорт, картку платника податків за реєстраційним номером облікової картки платника податків- НОМЕР_2 та довідку про доходи на ім`я ОСОБА_7 з метою посвідчення своєї особи.

Таким чином, ОСОБА_4 , за вищевикладених обставин вчинила використання завідомо підробленого документа, тобто злочин, передбачений ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України.
В невстановлений досудовим розслідуванням час до 11:45 години 31.08.2017 року у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на заволодінні чужим майном, що належить ПАТ «Ідея Банк» , шляхом обману, а саме отримання грошових коштів у кредиту на суму 20 000 гривень, представляючись іншою особою, без наміру виконувати зобов`язання відповідно до договору кредиту. Так, 31.08.2017 року приблизно о 11:45, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, знаходячись у приміщенні відділенні ПАТ «Ідея Банк» , за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 100, ОСОБА_4 пред`явила старшому спеціалісту з обслуговування клієнтів ОСОБА_8 паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Жовтневим РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровської області 9 липня 2015 року, картку платника податків за реєстраційним номером облікової картки платника податків- НОМЕР_2 та довідку про доходи на ім`я ОСОБА_7 з метою посвідчення своєї особи.

Перевіркою було встановлено, що паспорт громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_9 викликав сумніви в його справжності. Після чого, ОСОБА_10 звернулась до начальника відділення служби безпеки банку ОСОБА_5 , який в подальшому повідомив про вище вказаний факт в поліцію, що в свою чергу унеможливило виконання ОСОБА_4 всіх необхідних дій направлених на заволодінні чужим майном, що належить ПАТ «Ідея Банк» , МФО 336310, шляхом обману, від незалежних від неї обставин.

Таким чином, ОСОБА_4 , за вищевикладених обставин вчинила незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України.
За сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, дії ОСОБА_4 , кваліфікуються за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: у пособництві в підробленні офіційного документа який посвідчується установою, який надає права, з метою використання його підроблювачем, використання завідомо підробленого документа та незакінченому замаху на заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні винною себе в скоєнні кримінальних правопорушеннях при вищевказаних обставинах визнала повністю, та пояснила, що дійсно вона вчинила злочини при вказаних в обвинуваченні обставинах.
Допитаний у судовому засіданні представник потерпілого ПАТ «Ідея Банк» - ОСОБА_5 пояснив, що дійсно ОСОБА_4 за допомогою паспорта на ім`я ОСОБА_7 намагалась отримати грошові кошти в розмірі 23 800 гр. і відділенні ПАТ «Ідея Банк» , за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 100.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченої, з`ясуванням думки потерпілих та вивченням характеризуючих особу винної матеріалів. Також судом було роз`яснено учасникам процесу, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити визнані обвинуваченою обставини в апеляційному порядку.
Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєних обвинуваченою злочинів, підстав для самообмови судом не встановлено.
За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів доведена у повному обсязі та кваліфікує її дії за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: у пособництві в підробленні офіційного документа який посвідчується установою, який надає права, з метою використання його підроблювачем, використання завідомо підробленого документа та незакінченому замаху на заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а саме, що нею вчинено злочини невеликої тяжкості.
З даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 вбачається, що вона має визначене і постійне місце проживання, на обліку в органах пробації не значиться, раніше не судимої, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину.
Обставиною, яка б пом`якшує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття.
Обставина, яка б обтяжувала покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, відсутня.
З урахуванням наявності обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої,ступеня тяжкості вчинених злочинів, враховуючи особу обвинуваченої, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
В ході судових дебатів прокурор просив ОСОБА_4 визнати винною у вчинені нею кримінальних правопорушень, застосування відносно неї ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та просив звільнити її від покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала думку прокурора.
Представник потерпілого ПАТ «Ідея Банк» - ОСОБА_5 не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до вимог п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання особи, які засуджені за умисні злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Відповідно до ст. 10 зазначеного Закону України питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.
Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.
Згідно ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинила злочини невеликої тяжкості до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» (07.09.2017 року) і на зазначений день є матір`ю неповнолітньої дитини, щодо якого не позбавлена батьківських прав.
Таким чином, ОСОБА_4 відноситься до осіб, які підпадають під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обставини, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_4 , судом не встановлені.
Враховуючи вимоги, які викладені в ст. 10 Закону України «Про амністію в 2016 році», то суд зобов`язаний з`ясовувати наявність згоди на застосування цього акту саме у особи, щодо якої вирішується це питання. Надання ж згоди на застосування положень законодавства про амністію з боку потерпілих не є обов`язковою.
Враховуючи, що ОСОБА_4 є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про амністію в 2016 році» у зв`язку з тим, що на день набрання чинності цим Законом вона є матір`ю дитини віком до 18 років, стосовно якої не позбавлена батьківських прав, кримінальні правопорушення у вчиненні яких вона обвинувачується не є тяжкими або особливо тяжкими, а також те, що Закон України «Про амністію в 2016 році» поліпшує становище обвинуваченої, зокрема, передбачає звільнення останньої від призначеного покарання, суд вважає необхідним звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» .
Судом роз`яснюється обвинуваченій ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме що в подальшому протягом десяти років до неї не може бути застосовано амністію.
Вирішуючи долю речових доказів суд керується ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.1 ст.190, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити їй покарання:
-ч.3 ст.15, ч.1 ст.190 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.
-ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України - 1 (один) рік обмеження волі.
- ч.4 ст. 358 КК України 1 (один) рік обмеження волі
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у вигляді обмеження волі строком 2 (два) роки.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».
Речові докази:
-підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Жовтневим РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 9 липня 2015 року, картка платника податків № НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_7 та довідка про доходи виданої на ім`я ОСОБА_7 від 30.08.2017 залишити в матеріалах кримінального провадження;

-DVD диск з відеозаписом приміщення ПАТ «Ідея Банк» , за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 100 залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1