АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/711/17 Справа № 703/3520/17 Категорія: ст. 309 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 листопада 2017 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, пенсіонера, раніше не судимого

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Визначено строк дії ухвали слідчого судді до 14 січня 2018 року, -

в с т а н о в и л а :
17 листопада 2017 року слідчий Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 вніс слідчому судді Смілянського міськрайонного суду погоджене з прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , який підозрюється в тому, що він 16 листопада 2017 року близько 18 години 00 хвилин за місцем свого проживання, а саме по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння під час сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, маючи на меті заподіяння смерті ОСОБА_11 , кухонним ножем наніс йому два удари в область грудної клітини зліва, заподіявши останньому тілесні ушкодження у виді різаних ран грудей із кровотечею. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 помер.

16.11.2017 ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.11.2017 ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання. Застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Роз`яснено підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки:

- не відлучатися з Смілянського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прибуття за викликом до суду чи іншого уповноваженого органу держави;

- носити електронний засіб контролю.

Звільнено ОСОБА_8 з-під варти в залі суду негайно. Визначено строк дії ухвали слідчого судді до 14 січня 2018 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, та винести нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого в повному обсязі, обравши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_12 , яка підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні, захисника ОСОБА_7 , та підозрюваного ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити законне рішення суду без змін, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Дослідивши матеріали клопотання відносно підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, колегія суддів вважає, що матеріали кримінального провадження містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, що підтверджується протоколом огляду місця події від 16 листопада 2017 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16 листопада 2017 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 17 листопада 2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 17 листопада 2017 року та протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 17 листопада 2017 року.

Злочин у якому підозрювається ОСОБА_8 є особливо тяжким, та за який у випадку визання особи винною, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, однак, сама по собі тяжкість злочину та можливе покарання, не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи останнього, шляхом застосування такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не наведені достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, у якій підозрюється.

Крім цього, слідчим не обґрунтовано неможливість запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Слідчим суддею при обранні міри запобіжного заходу враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину за ч.1 ст.115 КК України, а також особу підозрюваного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, що свідчить про наявність та міцність соціальних зв`язків, має зареєстроване місце проживання, а також похилий вік.

Тому, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, колегія суддів вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст..194 КПК України, є достатнім і необхідним для запобігання можливим ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі фактичні обставини справи і прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо існування ризиків: незаконного впливу на свідків, потерпілу та ухилення від органів досудового розслідування та суду є безпідставними і не підтверджені жодними доказами, а тому не призводять до обрання відносно ОСОБА_8 більш суворого запобіжного заходу. Інших доводів, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції прокурором в апеляції не наведено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що будь-яких підстав для скасування ухвали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 листопада 2017 року не має.

Керуючись ст.ст. 194, 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 листопада 2017 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :