05.10.2017

Справа № 482/1639/15-к
В И Р О К
Іменем України
05 жовтня 2017 року м. Нова Одеса
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобринець Кіровоградської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей (13 і 5 років), не судимого, військовозобов`язаного, працюючого старшим інспектором 1-го взводу роти поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, майор поліції, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,
з учасниками судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 і його представника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 і обвинуваченого ОСОБА_3 ,
СУД, В С Т А Н О В И В і ВИЗНАЄ НЕ ДОВЕДЕНИМ, що:
Досудовим слідством ОСОБА_3 обвинувачується у наступному.
Наказом начальника УМВС України в Миколаївській області № 103 о/с від 29 серпня 2011 року ОСОБА_3 призначено на посаду начальника відділення ДАІ Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про міліцію», начальник ДАІ Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 відповідно до своїх завдань був зобов`язаний:
- забезпечувати безпеку громадян і громадський порядок;
- виявляти, запобігати і припиняти кримінальні правопорушення, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством;
- приймати і реєструвати заяви й повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення, своєчасно приймати по них рішення;
- брати участь у розкритті кримінальних правопорушень у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством;
- виявляти та припиняти адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких законом покладено на органи внутрішніх справ;
- приймати рішення про накладення адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання у випадках, передбачених законом;
- виконувати в межах своєї компетенції кримінальні покарання та адміністративні стягнення;
- розшукувати осіб у випадках, передбачених законодавством та міжнародними договорами України;
- виконувати у передбачених законодавством випадках і в межах своєї компетенції постанови прокурора, слідчого, суду (судді), органу дізнання, тощо.
При цьому, п.п. 11, 12 ч. 4 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ (далі МВС (затверджена постановою Кабінету міністрів України № 341 від 14.04.1997 р.), п.п. 3.3, 6.15, 6.23, 6.24, 20.4 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (затверджена наказом МВС України № 111 від 27.03.2009 р.), ОСОБА_3 , як працівника ДАІ зобов`язано вживати заходів з профілактики, попередження та припинення злочинів і адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху, брати у межах своєї компетенції та відповідно до законодавства участь у розкритті кримінальних правопорушень і розшуку осіб, які їх вчинили, проводити невідкладні заходи на місці дорожньо-транспортних пригод (далі ДТП), зокрема з надання першої медичної допомоги постраждалим від ДТП та з охорони місця ДТП до прибуття слідчо-оперативної групи, при отриманні інформації про злочин негайно доповідати про це черговому або безпосередньому начальникові і діяти за їх рішеннями, під час отримання інформації від громадян про злочин, установлювати всі необхідні дані про особу, що звернулася, конкретне місце злочину, ким і проти кого він скоєний чи готується та іншу інформацію, що має значення для розкриття злочину, про що доповідати черговому територіального органу внутрішніх справ, до прибуття слідчо-оперативної групи у межах компетенції організовувати роботу з розкриття злочину по «гарячих слідах».
Згідно з вимогами посадової інструкції начальника відділення ДАІ Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області (затверджена 05.01.2012 р. начальником Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області та начальником ДАІ УМВС України в Миколаївській області), ОСОБА_3 забезпечував взаємодію підрозділу зі службами Новоодеського РВ УМВС та іншими правоохоронними органами, а також з органами державної влади, установами, організаціями та підприємством в організації роботи щодо попередження аварійності, участі ДАІ в охороні громадського порядку, запобіганні і розкритті незаконних заволодінь автомототранспортних засобів, дорожньо-транспортних та інших злочинів, а також в межах компетенції відповідно до законодавства вживав заходів, спрямованих на розкриття злочинів, розшук осіб, які їх вчинили, тощо.
Таким чином, ОСОБА_3 обіймаючи посаду начальника відділення ДАІ Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області, здійснював функції представника влади, відповідно до чого у межах своєї компетенції мав право пред`являти вимоги та приймати рішення, обов`язкові для виконання фізичними та юридичними особами незалежно від їх відомчої належності, застосовувати примусові заходи, складати юридично значимі документи, тобто був, відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України, службовою особою правоохоронного органу.
28 січня 2013 р., раніше знайомі між собою ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , перебували у кафе «Сюрприз», що розташований по вул. Леніна у м. Нова Одеса Миколаївської області, де вживали алкогольні напої.
У результаті ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_5 , який знаходився на передньому пасажирському місці, отримав тяжкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком судово медичного експерта № 396 від 08.04.2014 р.
В цей же час, до місця ДТП прибули начальник ДАІ Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 та двоє невстановлених слідством працівників міліції, а також фельдшер Миколаївського обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф ОСОБА_13 .
При цьому, прибувши на місце ДТП, у результаті якого отримали тілесні ушкодження люди, ОСОБА_3 , всупереч вимогам п.п. 20.4, 20.4.1. 20.4.8. Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (затверджена наказом МВС України № 111 від 27.03.2009 р.), всупереч інтересам служби, умисно, з корисливих мотивів в інтересах ОСОБА_8 , не вжив заходів з огородження місця пригоди необхідною кількістю тимчасових технічних засобів регулювання дорожнім рухом ( направляючих конусів, огороджувальної стрічки, дорожніми знаками, інформаційними щитами «Увага ! Оформлення ДТП», іншим); у присутності двох свідків не зафіксував та не забезпечив фіксування місця, часу, виду, обставин та наслідків ДТП; не установив транспортні засоби, водіїв, пасажирів та інших осіб причетних до ДТП, його свідків, і не забезпечив присутність вказаних осіб на місці пригоди до прибуття слідчо-оперативної групи, не опитав та не забезпечив опитування свідків ДТП про обставини пригоди, фіксування їх установчих даних; не вжив заходів до збереження слідів та речових доказів.
Таким чином, начальник ДАІ Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 будучи працівником міліції, умисно діючи в інтересах ОСОБА_8 , зловживаючи владою і службовим становищем всупереч інтересам служби, грубо порушив норми законодавства України, що заподіяло тяжкі наслідки у вигляді неможливості виконання правоохоронними органами, передбачених ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, що полягають у забезпеченні швидкого та повного розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, а також у підриві авторитету та престижу правоохоронних органів, зокрема органів ДАІ, що виразилось у створенні у сторонніх осіб, зокрема у ОСОБА_5 уявлення, що службові особи правоохоронних органів не спроможні гідно і сумлінно виконувати свої обов`язки і що порушення службових обов`язків для них не тягне за собою відповідальності.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 364 КК України, а саме зловживання своїм службовим становищем, тобто умисне, в інтересах третіх осіб використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам або інтересам громадян, або державним чи громадським інтересам.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у інкримінуємому йому злочині вину свою не визнав та суду пояснив, що на час, про який йде мова в обвинуваченні працював на посаді начальника відділення ДАІ Новоодеського РВ УМВС області, але на місці цієї ДТП він не був. Йому стало відомо про ДТП, в якому зазнав тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , лише у лютому місяці 2014 року під час проведення службової перевірки керівництвом УМВС України в Миколаївській області за цим випадком. 28 січня 2013 р. міг бути у лікарні, де по завершенню місяця здійснював звірку по журналам реєстрації доставлених до лікарні щодо осіб, які отримали ушкодження у ДТП.
Суд дослідивши у судовому засіданні письмові докази, допитавши потерпілого, свідків та обвинуваченого дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні цього кримінального правопорушення зважаючи на таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року) наголошується, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.
28 лютого 2014 р. вказані ОСОБА_14 відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом ДТП, кваліфікувавши дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК України та за фактом зловживання працівниками ДАІ службовим становищем, кваліфікуючи їх дії за ч. 3 ст. 364 КК України (том № 1, а. с. 18, 19).
Судом з`ясовано, що на даний час за фактом ДТП слідчим відділенням Новоодеського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування, яке не завершено. Підозра ОСОБА_8 або будь-якій іншій особі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України не оголошувалась.
Проте, свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що ОСОБА_8 є його родичем, а саме чоловік сестри його дружини. Не був очевидцем ДТП і про цю подію йому нічого невідомо.
Разом з тим, свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив, що 28 січня 2013 р. йшов з роботи додому і побачив на вул. Леніна в м. Нова Одеса розбитий автомобіль з боку водія, в якому сидів ОСОБА_5 , а біля автомобіля стояли ОСОБА_8 та працівники міліції, яких він не знає. До місця ДТП не підходив, а пройшов мимо та подзвонив матері ОСОБА_5 ОСОБА_14 , яка проживає з його батьком ОСОБА_18 однією сім`єю. В цей же день відвідав з батьком ОСОБА_18 в лікарні ОСОБА_5 . Там були і працівники ДАІ.
Ці покази підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_18 , який 28 січня 2013 р. бачив ОСОБА_3 та інших працівників ДАІ в лікарні.
Допитаний у якості свідка ОСОБА_19 суду пояснив, що 28 січня 2013 р. приїхав до свого домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 та загнав машину в гараж. В цей час почув удар, а виглянувши на вулицю побачив аварію за участю автомобіля темного кольору. Згодом знову вийшов у двір та побачив вже на місці аварії швидку допомогу і працівників міліції. Пізно ввечері автомобіль, який потрапив у ДТП невідомі йому особи забрали за допомогою евакуатора.
Ці свідчення частково узгоджуються з показами свідка ОСОБА_20 , яка суду пояснила, що за 30 метрів від її будинку, розташованого по АДРЕСА_2 бачила автомобіль, біля якого стояв ОСОБА_8 та працівник ДАІ. Пошкоджень на автомобілі не бачила.
Аналогічні свідчення дала суду й свідок ОСОБА_21 , яка розповіла, що 28 січня 2013 р. у неї в гостях був племінник ОСОБА_22 , який їй сказав, що недалеко від будинку аварія. Вийшовши з будинку побачила, що по вул. Леніна в м. Нова Одеса стояв автомобіль, біля якого знаходився ОСОБА_8 . Пошкоджень на автомобілі не бачила. Потім до нього під`їхав працівник ОСОБА_23 , а згодом вони роз`їхались.
Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що 28 січня 2013 р. був в гостях у тітки ОСОБА_21 , яка проживає по АДРЕСА_2 . Знаходячись у дворі будинку, почув гуркіт, нібито впав металевий бак. Потім підійшов до воріт і побачив, що з протилежного боку дороги стоїть автомобіль, а невідомі люди намагаються відкрити двері автомобіля. Через деякий час під`їхав автомобіль швидкої допомоги, який загородив йому видимість місця ДТП. Після цього приїхали працівники ДАІ, які ніяких дій не здійснювали. Нікого з осіб, які перебували на місці ДТП не знав.
Свідок ОСОБА_24 суду також підтвердив, що 28 січня 2013 р. перебуваючи у своєму будинку по АДРЕСА_2 почув удар. Вийшовши з будинку побачив автомобіль Жигулі, в якому на передньому пасажирському сидінні сидів чоловік, а інший стояв біля машини. Згодом під`їхали автомобілі міліції та швидкої допомоги.
ОСОБА_14 суду пояснила, що 28 січня 2013 р. вона перебувала на роботі за межами м. Нова Одеса. Близько 16.00 год. їй зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що потрапив у ДТП, в якій її син ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження та перебуває у лікарні. Згодом приїхала до лікарні, де бачила працівників ДАІ і ОСОБА_3 , але не спілкувалася з ними. ОСОБА_8 допомагав грошима у лікуванні сина. До міліції за цим фактом звернулася лише в лютому 2014 р.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що 28 січня 2013 р., в денний час доби, як фельдшер станції екстреної медичної допомоги Новоодеської ЦРЛ виїхала на автомобілі швидкої допомоги, за кермом якої був ОСОБА_25 , на виклик про ДТП з постраждалими. На вул. Леніна в м. Нова Одеса побачили пошкоджений з боку водія автомобіль, який був на колесах. Постраждалий сидів на передньому пасажирському сидінні. Не пам`ятає чи були біля автомобіля працівники міліції. Постраждалого доставили до лікарні, про що вона повідомила лікаря травматолога ОСОБА_26 . Далі, зателефонувала до чергової частини Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області та повідомила про ДТП.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 повідомив, що 28 січня 2013 р., приблизно після 15.00 год., до Новоодеської ЦРЛ, де він працює лікарем травматологом, швидкою допомогою доставлено ОСОБА_5 нібито з місця ДТП. Після огляду, ОСОБА_5 було направлено до лікарні м. Миколаєва на лікування від отриманих тілесних ушкоджень. В приміщенні лікарні бачив працівників ДАІ, серед яких був і ОСОБА_3 , але про ДТП з ними розмови не було. З матір`ю постраждалого, яка також була у лікарні ні він, ні працівники міліції не спілкувались.
Свідок ОСОБА_27 суду пояснив, що станом на 28 січня 2013 р. він працював слідчим СВ Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області. В його обов`язки входило розслідування справ про ДТП. Про ДТП за участю ОСОБА_5 йому стало відомо лише в лютому 2014 р., коли звернулася з заявою до міліції його мати ОСОБА_14 . Він проводив досудове розслідування цієї ДТП до 31 березня 2014 р., а потім звільнився з міліції, але розслідування справи не завершив.
Аналогічні свідчення суду дав свідок ОСОБА_28 , який пояснив, що у 2014 р. працюючи слідчим СУ УМВС України в Миколаївській області проводив досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом ДТП, яке мало місце 28.01.2013 р., в якому постраждав ОСОБА_5 . Проте, місцезнаходження автомобіля не встановлено. Водій ОСОБА_8 заперечував наявність факту ДТП, стверджував, що ОСОБА_5 впав. Згодом справу передали до Новоодеського РВ для продовження розслідування.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 , пояснила, що 28 січня 2013 р. була в кафе «Сюрприз», де працювала барменом. Близько 10.30 год. приїхали троє хлопців, один з яких ОСОБА_8 , який був за кермом автомобіля. На протязі двох годин пили горілку, а потім поїхали. Згодом їй стало відомо, що ОСОБА_8 потрапив в ДТП. Через декілька місяців зустрілась з ОСОБА_8 , який їй сказав, що розбив машину.
Зі змісту висновків судово-медичного експерта ( № 396 від 08.04.2014 р. і № 595/396-14 р. від 27.05.2015 р.) видно, що у ОСОБА_5 наявні тілесні ушкодження у виді тяжкої закритої хребтово-спино-мозкової травми, вивиху 2 шийного позвонка, закритої травми грудної клітини з переломом 1 ребра з права, які відносяться до категорії тяжких та могли утворитися в умовах ДТП (том № 1, а. с. 83-87, 215-217).
З журналу викликів швидкої допомоги Новоодеської ЦРЛ випливає, що 28 січня 2013 р., о 14.45 год. під № 1082 зареєстровано виклик швидкої допомоги до кладовища, що розташоване по вул. Леніна в м. Нова Одеса, звідки доставлено ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння, з тілесними ушкодженнями (том № 1, а. с. 172-176).
Разом з тим, у журналі «єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події» Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області та зошиті (№ 8) для записів чергових цього підрозділу відсутня реєстрація заяв та повідомлень від 28 січня 2013 р. про факт дорожньо-транспортної пригоди, в якій отримав тілесні ушкодження ОСОБА_5 (том № 1, а. с. 179-187, 195, 196).
Таким чином, аналізуючи покази допитаних у судовому засіданні свідків та досліджені у судовому засіданні письмові докази суд дійшов висновку про те, що 28 січня 2013 р. ймовірно мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля, яким керував ОСОБА_8 , в якій отримав тілесні ушкодження потерпілий ОСОБА_5 та на місці цієї пригоди знаходились працівники міліції.
Але, обвинувачуючи на той час начальника відділення ДАІ ОСОБА_3 у тому, що він прибув на місце ДТП і не повідомив про цей факт черговому Новоодеського РВ УМВС області, не вжив заходів до огородження місця ДТП та його фіксації, заходів збереження слідів та речових доказів прокурором не надано суду жодного достовірного, належного та допустимого доказу щодо присутності ОСОБА_3 на місці ДТП і на підтвердження того, що він достовірно знав про цю подію та не вжив заходів відповідно до чинного законодавства.
Зазначення допитаними судом у якості свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 та ОСОБА_13 про те, що на місці ДТП були присутні працівники міліції не свідчить та прямо не вказує про перебування на місці події саме начальника відділення ДАІ ОСОБА_3 .
На це вказують і працівники ДАІ ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які стверджують, що саме вони під`їзджали до автомобіля ОСОБА_8 , при цьому начальника ДАІ ОСОБА_3 з ними не було.
Знаходження 28 січня 2013 р. ОСОБА_3 у приміщенні Новоодеської ЦРЛ також не вказує на те, що йому було достовірно відомо про вчинену дорожньо-транспортну пригоду, в якій постраждав ОСОБА_5 .
Протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_18 , в яких останні нібито впізнали ОСОБА_3 як особу, яку бачили 28 січня 2013 р. на місці ДТП та у Новоодеській ЦРЛ відповідно суд визнає недопустимими доказами.
Так, згідно п. 1 ч. 3 ст. 104 КПК України протокол складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце, час проведення та назву процесуальної дії; особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада); всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання) .
Як видно з наданих прокурором вищезгаданих протоколів, у порушення п. 1 ч. 3 ст. 104 КПК України вони не містять імені та по батькові особи, з якою проводиться слідча дія ( ОСОБА_11 і ОСОБА_18 ), дату народження та їх місця проживання. Більш того, час слідчої дії у цих протоколах явно виправлено, що взагалі викликає сумнів у проведенні такої слідчої дії. До того ж, протокол цієї слідчої дії здійснений зі свідком ОСОБА_18 не впливає на доводи обвинувачення, оскільки в ньому ОСОБА_18 зазначено, що він бачив ОСОБА_3 28 січня 2013 р. не на місці ДТП, а в лікарні, що й сам обвинувачений не заперечує (том № 1, а. с. 54-61).
Суд критично оцінює та не бере до уваги протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_30 , оскільки той будучи допитаним у якості свідка суду вказав, що взагалі не був очевидцем ДТП, в якій постраждав ОСОБА_5 та на цьому місці. Хоча визнає, що за його місцем проживання він підписував якісь документи, що йому надав слідчий (том № 1, а. с. 62-65).
Надані суду прокурором протоколи проведення слідчого експерименту зі свідками ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 і ОСОБА_17 у своєму змісті не несуть жодного доказового значення того факту, що начальник ДАІ ОСОБА_3 перебував на місці ДТП та достовірно знав про цю пригоду, а лише можуть свідчити про наявність дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 28 січня 2013 р. (том № 1, а. с. 104-123).
Крім того, суд вважає, що злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 повинно передувати судове рішення у справі за фактом дорожньо-транспортної пригоди, в якій отримав тілесні ушкодження ОСОБА_5 .
Адже начальник відділення ДАІ ОСОБА_3 як службова особа правоохоронного органу обвинувачується у тому, що зловживав владою і службовим становищем та з корисливих мотивів діяв в інтересах ОСОБА_8 .
Проте, до цього часу не має вироку суду, яким визнано винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та притягнено його до відповідальності.
Крім того, абзацами 1, 2 пункту 1 ч. 1 Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» від 21 лютого 2014 р. № 746-VII, який набрав чинності 28 лютого 2014 р., виключено частину третю статті 364 КК України, а також у ч. 1 ст. 364 КК України слова "з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб" замінено словами "з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи".
У обвинувальному акті дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 364 КК України, проте, прокурором не надано суду жодного процесуального документу або витягу з кримінального провадження про внесення в ЄРДР відомостей щодо перекваліфікації дій працівників ДАІ або ОСОБА_3 з ч. 3 ст. 364 на ч. 2 ст. 364 КК України.
Таким чином, на дату внесення до ЄРДР відомостей про зловживання службовим становищем працівниками ДАІ та кваліфікуючи їх дії за ч. 3 ст. 364 КК України, остання (частина 3) вищезгаданим Законом була декриміналізована та перестала діяти, а відтак, то досудове розслідування у розумінні ст. 5 КК України проводилось незаконно. Незважаючи на зміну і юридичної термінології незаконних дій службової особи у змісті диспозиції ч. 1 ст. 364 КК України досудовим слідством інкримінується ОСОБА_3 зловживання службовим становищем, тобто умисне, в інтересах третіх осіб використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, що на час внесення відомостей до ЄРДР втратило дії кримінально караних.
Наведене свідчить, що прокурором не доведено вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України у межах пред`явленого обвинувачення, а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України його слід виправдати.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись статтями 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати не винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та виправдати за недоведеністю його вини.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подання апеляційної скарги.
Головуючий