Справа №583/2535/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/180/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянула у порядку письмового апеляційного провадження в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 583/2535/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.10.2017, якою його заяву про перегляд вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.06.1999 за нововиявленими обставинами залишено без задоволення,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції, оскільки місцевим судом помилково було зроблено висновок, що заявлені ним обставини в заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, а саме, наявність в матеріалах справи культурологічної експертизи проведеної експертом ОСОБА_7 , який не є фахівцем в даній галузі знань, не є нововиявленими в розумінні ч.2 ст.459 КПК України. Просив розгляд апеляційної скарги проводить у його відсутність.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.10.2017 ОСОБА_8 було відмовлено у перегляді за нововиявленими обставинами вироку Охтирського районного суду Сумської області від 30.06.1999, яким він був засуджений за ст.176-3 КК України (1960 р.). Своє рішення суд першої інстанції вмотивував тим, що заявником не було наведено жодних підстав для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, а ті, на які він посилався у своїй заяві, не впливають на законність та обґрунтованість вироку і, крім того, вони були предметом перевірки в ході судового розгляду, за результатами чого і було постановлено рішення місцевого та апеляційного судів, які на даний час не скасовані.

06.03.2017 від прокурора також надійшло письмове клопотання про здійснення провадження у його відсутність, а тому колегія суддів вважає за можливе у відповідності до положень ст.406 КПК України ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються, крім іншого: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Розглядаючи заяву про перегляд вироку Охтирського районного суду Сумської області від 30.06.1999 за нововиявленими обставинами та приймаючи рішення про залишення її без задоволення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_8 не було наведено жодних підстав, передбачених п.п.1, 3 і 4 ч.2 ст.459 КПК України, з яких саме зазначений вирок і підлягає перегляду за такими обставинами. Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є належним чином вмотивованим, ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Охтирського районного суду Сумської області від 30.06.1999 ОСОБА_8 був засуджений за ст.176-3 КК України (в редакції Закону 1990 р., в редакції Закону від 08.02.1995 і в редакції Закону від 02.10.1996 ), 42 КК України (1960 р.) за образу судді у зв`язку з його діяльністю по здійсненню правосуддя за період з 23.08.1990 по 18.10.1997 до позбавлення волі на строк два роки. На підставі п.«а» ст.7 ЗУ «Про амністію» від 24.07.1998 строк відбування покарання було скорочено ОСОБА_8 до одного року позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів Сумського обласного суду від 05.08.1999 вказаний вище вирок районного суду був змінений і ОСОБА_8 було пом`якшене призначене за ст.173-3 КК України КК України (в редакції Закону від 02.10.1996) покарання до одного року шести місяців позбавлення волі. На підставі ст.42 КК України (1960 р.), за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 було остаточно визначено до відбування один рік шість місяців позбавлення волі. На підставі п.«а» ст.7 Закону України «Про амністію» від 24.07.1998 строк покарання ОСОБА_8 був скорочений до дев`яти місяців позбавлення волі. В іншій частині вирок суду був залишений без зміни.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.1999 на підставі ЗУ «Про амністію» від 16.07.1999 ОСОБА_8 був звільнений від відбування покарання.

Що стосується доводів ОСОБА_8 про те, що культурологічна експертиза була проведена експертом ОСОБА_7 , який не був фахівцем в даній галузі знань, цілком обґрунтовано не були визнані судом першої інстанції в якості підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Пояснення свідка ОСОБА_7 з приводу того, що він висновок культурологічної експертизи не робив, не є спеціалістом в цій галузі та не впізнав підпис, що стоїть навпроти його прізвища, жодним чином не спростовують юридичні факти, пов`язані з предметом доказування у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_8 , а тому лише на підставі пояснень ОСОБА_7 не може бути доведена неналежність йому підпису на висновку експертизи.

Таким чином, об`єктивні дані, які б достовірно підтверджували підроблення вказаного вище доказу щодо ОСОБА_8 , в даному провадженні за нововиявленими обставинами відсутні.

Крім того, колегія суддів враховує і прецедентну судову практику ЄСПЛ висловлену, зокрема в справі «Желтяков проти України» (Заява № 4994/04), згідно якої «право на справедливий розгляд судом, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів».

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Ця справа стосується рішення щодо нового розгляду справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ті обставини, на які посилається ОСОБА_8 у своїй заяві як на підстави для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами, не підтверджуються жодними доказами та фактично мають характер повторного дослідження доказів у кримінальній справі та вимоги їх переоцінки щодо події злочинів, винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів та правової кваліфікації, що суперечить положенням п.1 ч.1 ст.7 КПК України, зокрема такій засаді кримінального провадження як верховенство права, яке передбачає принцип юридичної визначеності.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали, як про поставлене питання в апеляційній скарзі ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 і 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 жовтня 2017 року щодо залишення без задоволення заяви ОСОБА_9 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Охтирського районного суду Сумської області від 30 червня 1999 року залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4