Справа № 199/7521/17
В И Р О К
іменем України
06 грудня 2017 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участі прокурора Коссе- ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002077, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрі, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
27 червня 2017 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Софії Ковалевської», розташованій біля будинку № 66Б по вул. Калиновій в м. Дніпро, спілкувався зі своїм знайомим ОСОБА_4 , та достовірно знаючи про те, що ОСОБА_4 має при собі мобільний телефон «Меіzu М3», визначив його, як об`єктом свого злочинного посягання. В цей же момент, у ОСОБА_6 раптово виник злочинний намір, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_4 , а саме вказаним мобільним телефоном. Так, того ж дня, тобто 27 червня 2017 року, приблизно о 22 годині 35 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись у вищевказаному місці, реалізовуючи свій злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, скориставшись довірливими відносинами між ним та ОСОБА_4 , попрохав у останнього мобільний телефон «Меіzu М3» під приводом здійснення телефонного дзвінка. ОСОБА_4 , не будучи обізнаним у дійсному намірі ОСОБА_6 та довіряючи останньому, погодився та добровільно передав тому у користування свій мобільний телефон «Меіzu М3», вартістю 2340,00 грн., в якому знаходилась сім-картка оператору мобільного зв`язку «Life», яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, без грошових коштів на мобільному рахунку.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_6 , не маючи на меті повертати власнику вищевказаний мобільний телефон, зловживаючи довірою ОСОБА_4 , взяв у останнього вказаний мобільний телефон «Меіzu М3» та зробив вигляд, що здійснює телефонний дзвінок. Далі, ОСОБА_6 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_4 , довіряє йому, пішов в бік кіоску, розташованого на зупинці громадського транспорту «Софії Ковалевської» біля будинку № 66Б по вул. Калиновій в Дніпро та доводячи свій злочинний умисел до кінця, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 2340,00 грн.
ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, та показав, що ОСОБА_4 він знав раніше і перебував з ним у товариських стосунках. 27 червня 2017 року він перебував поблизу зупинки громадського транспорту «Софії Ковалевської» за адресою м. Дніпро, вул. Калинова, поблизу будинку № 66Б. Там він зустрів ОСОБА_4 , з яким вони розпивали алкогольні напої. Близько 22:30 год. він попросив у ОСОБА_4 мобільний телефон для того, щоб подзвонити своїй «цивільній» дружині, оскільки дружина на той час була в селі у батьків, а його телефон зламався. На його прохання ОСОБА_4 погодився і дав йому свій мобільний телефон. Він почав здійснювати дзвінок дружині та відійшов від того місця, де залишився ОСОБА_4 . Коли через деякий час повернувся, то ОСОБА_4 вже не було. Він обійшов навкруги будинку, але ОСОБА_4 не знайшов. Дійсно, в той вечір на цей мобільний телефон дзвонила дружина ОСОБА_4 , яка пропонувала приїхати і забрати телефон, але він мабуть був зайнятий і сказав, що телефон віддасть пізніше. Зранку він виявив, що мобільний телефон відсутній. Куди він подівся, йому невідомо. Можливо він його загубив. Вартість мобільного телефону потерпілому він не відшкодував, але хоче це зробити і обов`язково віддасть тому гроші, коли вони у нього будуть. Просить його виправдати.
Попри фактичне заперечення обвинуваченим своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, винуватість ОСОБА_6 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

За протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, 17 серпня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до підрозділу поліції з заявою, за якою просить вжити заходи до ОСОБА_7 , який 27 червня 2017 року близько 22:30 год. на зупинці громадського транспорту «вул. С.Ковалевської» біля будинку № 66 по вул. Калинова шахрайським шляхом заволодів його мобільним телефоном «Меіzи М3 16 GB».

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що з ОСОБА_6 він раніше знайомий, знає того з дитинства. 27 червня 2017 року він ввечері перебував поблизу будинку № 49 по вул. Калиновій в м. Дніпро, де зустрів ОСОБА_6 . Вони з ним поспілкувалися, він пригостив ОСОБА_6 пивом. Сам він алкогольні напої не вживав, а ОСОБА_6 був в цілком адекватному стані. Під час спілкування ОСОБА_6 просив у нього телефон та дзвонив з нього своїй дружині. Близько 22:30 год. йому треба було їхати маршруткою і вони перейшли на інший бік вулиці на зупинку громадського транспорту «Софії Ковалевської», яка знаходиться біля будинку № 66Б по вул. Калиновій. ОСОБА_6 зголосився його провести, і вже на зупинці громадського транспорту попросив його телефон ще раз «на хвилинку», для того, щоб подзвонити дружині. Він дав ОСОБА_6 свій мобільний телефон «Меіzu М3» та відволікся, щоб купити щось в кіоску. Коли повернувся, ОСОБА_6 вже не було. Він чекав того близько 20 хвилин і, не дочекавшись, пішов до того додому. ОСОБА_6 вдома не виявилося. Його дружина пробувала дзвонити на його телефон. ОСОБА_6 взяв слухавку. Дружина просила повернути телефон, пропонувала приїхати в той же вечір на те місце, де він був, але ОСОБА_6 сказав, щоб вона не хвилювалася і телефон він поверне. В подальшому телефон був поза зоною досяжності. Він особисто намагався знайти ОСОБА_6 протягом тижня, а коли зустрів останнього, той сказав, що телефону в нього немає і він нічого не пам`ятає. Тоді він звернувся з заявою до поліції. ОСОБА_6 обіцяв йому повернути гроші за телефон, але до цього часу так нічого і не повернув.

Потерпілим надана та долучена до матеріалів кримінального провадження копія товарного чеку, за яким він 11 жовтня 2016 року придбав мобільний телефон «Меіzи М3 16 GB».

Вартість майна, яке було предметом злочинних посягань, доведена висновком судової товарознавчої експертизи № 14/12.1/911 від 08 вересня 2017 року, за яким ринкова вартість мобільного телефону марки «Меіzи М3 16 GB» станом на 27 червня 2017 року могла складати 2340,00 грн.

Фактичне заперечення обвинуваченим своєї вини суд розцінює як усталену модель захисту від пред`явленого обвинувачення, форму реалізації права на захист і бажання уникнути кримінальної відповідальності та покарання за вчинений злочин. Покази ОСОБА_6 є очевидно надуманими, містять логічні протиріччя і судом відхиляються.

При цьому покази потерпілого ОСОБА_4 є логічними та послідовними і судом не встановлені підстави ставити такі покази під сумнів.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, доведена в повному обсязі, і кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки останній своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Визначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим, корисливим злочином невеликої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення, вартість майна, що було предметом злочинних посягань, та його значимість для потерпілого, той факт, що викрадене у ОСОБА_4 майно останньому не повернуте і обвинуваченим заходи до відшкодування завданої потерпілому шкоди протягом більш ніж п`яти місяців не вживалися, відомості про особу обвинуваченого.

Останній є особою, раніше не судимою, має постійне місце проживання де характеризується посередньо, не має постійного джерела доходу, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

У якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, в обвинувальному акті зазначені щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Однак такі обставини в судовому засіданні не встановлені, оскільки позиція обвинуваченого, який викривленням фактичних обставин кримінального правопорушення намагався уникнути відповідальності за вчинені діяння, свідчить про відсутність каяття.

Посилання обвинуваченого на те, що він відшкодує вартість мобільного телефону потерпілому, носить декларативний характер і жодними активними діями обвинуваченого протягом тривалого часу не підтверджене.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
На підставі викладеного, з урахуванням відсутності обставин, котрі як пом`якшують, так і обтяжують покарання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових кримінальних правопорушень як самими обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді громадських робіт оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, підстави для призначення більш суворів видів покарання не встановлені, саме таке покарання не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

До набрання вироком законної сили слід продовжити дію раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. 374 КПК України,

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 593 (п`ятсот дев`яносто три) гривні 22 (двадцять дві) копійки.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.
Головуючий:

06.12.2017