Справа № 522/466/18
Провадження № 1-«кс»/522/357/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«11» січня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про накладання арешту на майно, у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за №0000250 від 07.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000250 від 07.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, мотивуючи наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.01.2018 о 01:20 годин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись по вул. Канатній на зупинці громадського транспорту «Куликове поле», зупинив автомобіль марки Mazda 6, чорного кольору д/н НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився раніше незнайомий йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Далі ОСОБА_5 відкрив передні пасажирські двері вищевказаного авто та сів на переднє сидіння, на якому знаходився мобільний телефон Самсунг А3, який належав ОСОБА_6 та запитав відвезти його до місця проживання. Та після того, як ОСОБА_6 відмовив ОСОБА_5 , у останнього в цей час виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а предметом свого злочинного посягання визначив вищевказаний мобільний телефон, який належав ОСОБА_6 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливі мотиви, впевнившись, що його дії непомітні для ОСОБА_6 та носять таємний характер, взяв з переднього пасажирського сидіння автомобіля, на якому він сидів мобільний телефон Самсунг А3, в корпусі чорного кольору, вартістю 8 470 гривень та вийшов з автомобілю.

Далі ОСОБА_7 розуміючи протиправність своїх дій, покинув місце вчинення злочину разом викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Даний мобільний телефон «Samsung» А3 в корпусі чорного кольору IMEI НОМЕР_2 , IMEI-2 НОМЕР_3 ОСОБА_5 видав працівникам Приморського ВП.

Приймаючи до уваги, що вищевказаний телефон має доказове значення у кримінальному провадженні, так як підтверджує вину ОСОБА_5 , в інкримінованому йому злочині, відповідно виникла необхідність у накладені арешту на вказаний телефон так, як він являється предметом кримінального правопорушення та має суттєве значення для проведення подальшого досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню.

До судового засідання слідчий чи прокурор не з`явився, написав заву про розгляд клопотання за його відсутністю.
На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України не прибуття інших учасників кримінального провадження не перешкоджають розгляду клопотання.
Заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
З урахуванням вище викладеного, того факту, що вилучені речі, на думку слідчого судді, можуть бути використані як докази у кримінальному провадженню, оскільки могли зберегти на собі сліди злочинів та використовувалися для вчинення кримінальних правопорушень. З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, збереження від втрати, знищення чи перетворення речей, задля використання їх у доказових цілях, та проведення необхідних експертиз з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку розумним та співрозмірним обмеженню права власності буде накладення арешту на вилучене майно.
На підставі чого, керуючись ст. ст. 170 - 173 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про накладання арешту на майно, у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за №0000250 від 07.01.2018 року задовольнити.

Накласти арешту на мобільний телефон «Samsung» А3 в корпусі чорного кольору IMEI НОМЕР_2 , IMEI-2 НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1