Справа №: 398/2764/15-к
провадження №: 1-кп/398/30/18
ВИРОК
Іменем України
"06" лютого 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Олександрії кримінальне провадження, внесене 10 лютого 2015 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000092 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Долинське, Олександрійського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, не працюючого, без освіти, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 27.06.2003 року Кіровоградським апеляційним судом, за п.12 ч. 2 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі;

08.11.2012 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області, за ч. 1 ст. 296 КК України до 1 року 11 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 15.07.2014 року;

- за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинуваченого,

В С Т А Н О В И В :

15 листопада 2014 року, близько 23.00 години, ОСОБА_5 усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи настання їх наслідків, маючи умисел на нетрудове збагачення, за рахунок вчинення злочину, діючи з корисливих мотивів, прибув до складського приміщення на території ТОВ «ЛКВ Групп», що розташоване за адресою: вулиця Колгоспна,28 села Войнівка, Олександрійського району, Кіровоградської області. Шляхом усунення залізного листа на вхідних дверях до складського приміщення, проник до даного приміщення, де наповнив три мішки пшеницею 6-го класу, врожаю 2014 року, загальною вагою 122кг, загальною вартістю 231,80 грн., яка належить ТОВ «ЛКВ Групп». В цей же час, ОСОБА_5 був помічений та зупинений охоронцем ТОВ «ЛКВ Групп» ОСОБА_10 , унаслідок чого, не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця та був затриманий на місці скоєння злочину.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково, так як заліз в склад та набрав у мішок зерно, знаючи, що воно чуже, у скоєному розкаюється. Пояснив суду, що десь через неділю після звільнення з місць позбавлення волі, працевлаштувався різноробочим у ТОВ «ЛКВ Групп», де працював до 20 січня 2015 року, але без офіційного оформлення. Працював вдень, в його обв`язки входило те, що він набирав у складі зерно, після чого возив його перебивати на дерть, а потім на свиноферму. В той день він працював до 21 год., а потім з напарником пішов в гуртожиток цього підприємства, де був уже ОСОБА_11 , який запропонував йому набрати для нього 2 мішки зерна пшениці. Спочатку він не погоджувався на це, але коли він його підпоїв, то він погодився йому допомогти набрати зерно. ОСОБА_11 приніс йому 2 мішки, як з-під цукру, щоб він набрав у них зерна пшениці. Коли він з ним йшов з гуртожитку до складу, то ОСОБА_12 сказав йому йти до складу та набирати зерно, де доступ туди вільний, так як дірка у дверях прикрита щитком і дерев`яною дошкою. Територія біля складу не огороджена, склад звичайний, двері у приміщення складу були повністю заварені, у дверях вирізана дірка, яка прикрита листом заліза. Коли підійшов до складського приміщення, то заліз всередину, де набрав у 2 мішки зерна. В цей час до складу підійшов ОСОБА_13 і сказав: « ОСОБА_14 вилазь, я знаю, що це ти». Він вийшов, його привели до приміщення охорони. А коли він почув постріл, то злякався та втік в с.Головківку до матері. Потім передзвонили до дружини його брата та сказали, щоб він прийшов до них та відпрацював, а тому він на третій день прийшов у ТОВ «ЛКВ Групп».

Суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому злочині, доведена сукупністю доказів, що були досліджені в судовому засіданні.
Поясненнями свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що десь в листопада 2014 року ОСОБА_5 , який прийшов до нього на АДРЕСА_3 , він вийшов до хвіртки, де останній запропонував купити у нього пшениці. Раніше він бачив ОСОБА_5 , що він ходив на роботу на свиноферму, але особисто його не знав. За яку ціну вони домовились він не пам`ятає, але вона була дешевше ніж на базарі. Він йому дав мішки з-під цукру, десь мішків 4 чи 5. Більше він ОСОБА_5 та мішків не бачив. В судовому засіданні стверджує, що саме ОСОБА_5 приходив до нього.
Поясненнями свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні пояснив, що в листопаді 2014 року, після 22.00 години він, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 розпивали спиртні напої в гуртожитку в с.Войнівка. Всі сп`яніли. ОСОБА_5 попросив піти з ним та допомогти йому забрати зерно. Взявши мішки вони направились до складу, який був розташований на не огородженій території. По дороі ОСОБА_11 десь відстав. Підійшовши до складського приміщення, ОСОБА_17 потягнув рукою за лист металу, він впав з гуркотом. ОСОБА_17 заліз всередину приміщення, а він залишився ззовні. Два мішки наповнені зерном ОСОБА_17 вже передав йому, а під час передачі йому третього мішка, до них підійшов охоронець. Вони пішли з охоронцем ОСОБА_13 , а мішки з зерном залишились біля складу. На слідчому експерименті аналогічні мішки наповнювали зерном пшениці та зважували. З ОСОБА_18 у них неприязнених стосунків немає.
Витягом з ЄРДР (а.к.п.1).
Заявою ОСОБА_19 від 09.02.2015 р. про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , який всередині листопада 2014 року намагався здійснити крадіжку 3-х мішків пшениці, проникнувши до складу, який знаходиться на території ТОВ «ЛКВ Групп» ( а.кр. пр.2).
Протоколом огляду місця події від 07.04.2015 року та фототаблицею до нього, згідно результатам якого було оглянута територія ТОВ «ЛКВ Групп», що розташоване по вулиці Колгоспній,28 в с. Войнівка Олександрійського району, Кіровоградської області, яка огороджена залізобетонним парканом, вхід на територію здійснюється через металеві ворота. На території знаходиться складське приміщення. По всьому периметру складського приміщення лежить пшениця. Всі вікна приміщення закладені цеглою ( а. к.п. 9-11).
Копіями документів щодо юридичної особи-потерпілого, належності йому майна, а саме: наказу №2-к від 08.09.2014; статуту ТОВ «ЛКВ Групп»; витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; протоколу №1 Установчих зборів учасників ТОВ «ЛКВ Групи»; з Державної реєстраційної служби України; виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ( а.к.п. 17- 26).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 07.04.2015 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 показав та розказав, що всередині листопада 2014 року, близько 23.00год. він погодився піти разом з ОСОБА_20 та ОСОБА_21 по пшениця до складського приміщення. Однак, він залишився стояти на території ТОВ «ЛКВ Групп» та бачив як ОСОБА_17 зірвав металевий лист зі складського приміщення та проник в середину приміщення. ОСОБА_22 не проникав до приміщення. Після побаченого він пішов додому (а.к.п. 30-34).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.04.2015 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 розказав та показав, що в середині листопада 2014 року він разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_11 прибули на територію ТОВ «ЛКВ Групп» та де ОСОБА_11 залишився чекати їх, а він з ОСОБА_18 пішли до складського приміщення. Показав як ОСОБА_17 відірвав залізний лист металу з дверей складського приміщення та де він складав мішки пшениці (а.к.п. 34-37).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 21.05.2015 за участю свідка ОСОБА_10 та фототаблицями до нього, де свідок показав, де він 15 листопада 2014 року близько 23.00 години біля складського приміщення виявив ОСОБА_16 з набраними мішками пшениці. А коли заглянув всередину складу, то побачив там ОСОБА_23 та порожні мішки (а.к .п. 39-42);

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.04.2015 за участю свідка ОСОБА_16 та фототаблицями до нього, з якого вбачається, що встановлювалась вага одного мішка пшениці 41 кг, а вага трьох мішків з пшеницею 122 кг ( а.к.п. 44-45);

Довідкою управління агропромислового розвитку Олександрійської районної державної адміністрації № 19-248 від 09.04.2015 року, станом на 15.11.2014 року, середня вартість 1,0 кг зерна пшениці, врожаю 2014 року, 6-го класу складає 1,90 грн. (а.к.п. 47);

Довідкою ТОВ «ЛКВ Групп» № 35 від 27.04.2015 якою підтверджено оренду підприємством ДЕПО, площею 168, 9 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , яке переобладнано під зерносховище і станом на 15.11.2014 року в даному складському приміщенні зберігалося зерно пшениці 6-го класу урожаю 2014 року ( а.к.п. 48);

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.05.2015р. з відповідними фототаблицями, згідно якого ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_8 показав яким чином проник до складського приміщення ТОВ «JIKB Групп» за адресою село Войнівка вул. Колгоспна, 28 та те, що там було 2 набраних ним мішки з пшеницею ( а.к.п. 64-66).
Судом встановлено, що обвинувачений не заперечує того факту, що він вчинив замах на викрадення зерна пшениці, але оспорює, той факт, що він пропонував вчинити цю крадіжку та те, що він набрав у третій мішок зерно пшениці.
Пояснення обвинуваченого в цій частині, суд оцінює критично, оскільки вони суперечать іншим доказам по справі та спростовуються показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні стверджував, що саме ОСОБА_5 приходив до нього додому та пропонував купити у нього зерно пшениці та йому він передав 4 чи 5 мішків з - під цукру, а також показаннями свідка ОСОБА_24 , який в судовому засіданні пояснив, що саме ОСОБА_17 запропонував піти та допомогти йому набрати та перенести мішки з пшеницею та те, що ОСОБА_17 передав йому вже два мішки з пшеницею, а при передачі третього мішка до них підійшов охоронець ОСОБА_13 . Будь-яких підстав не довіряти вказаним вище і наведеним доказам суд не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
При цьому суд вважає необхідним уточнити в обвинуваченні те, що умисел ОСОБА_5 був на викрадення трьох мішків пшениці, так як доказів в підтвердження умислу на викрадення 8 мішків пшениці до суду не надано.
При призначенні покарання, відповідно до ст.65 КК України суд враховує: характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним, а саме те, що вчинений злочин є умисним та тяжким; особу обвинуваченого, який працює охоронцем в ОК «садово городнє товариство «Уют», де на теперішній час має постійне місце проживання та характеризується позитивно, перебуває на обліку у лікаря нарколога,а згідно висновку судово психіатричного експерта № 243 від 28.04.2015 року - ОСОБА_5 в момент скоєння правопорушення виявляв і в даний час виявляє психічні розлади і розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю, проте вказані психічні розлади не досягають ступеню душевного захворювання і недоумкуватості, тому у відношенні інкрімінуємого йому діяння слід вважати осудним, підпадає під дію ст.19 ч.1 КК України та застосування заходів медичного характеру не потребує (а.к.п. 87-88). Крім цього, з моменту вчинення ОСОБА_5 даного злочину пройшло більше 2 років, протягом яких обвинувачений нових злочинів не вчиняв та не притягувався до адміністративної відповідальності, працевлаштувався, суд вважає, що це свідчить про те, що він став на шлях виправлення. Представник потерпілого на судовий розгляд не з`явився, 27.01.2016 року подав заяву (а.с.п. 64), де просить судовий розгляд проводити у його відсутність, претензій матеріального характеру не має, а міру покарання просить обрати відповідно до закону, тобто не наполягає на суворій мірі покарання.

З урахуванням тяжкості скоєного обвинуваченим ОСОБА_5 , який частково визнав свою вину, його особи, відсутності обтяжуючих його покарання обставин, так як в обвинувальному акті вказано, що вони відсутні, а достовірних доказів в тому, що такі були наявні, до суду не надано, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого є призначення покарання в мінімальних межах санкції інкримінуємого злочину, у виді позбавлення волі, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України,з визначенням йому іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Така міра покарання відповідає вимогам ст. 50 КК України, тобто меті покарання і засадам його призначення та є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст. 69 КК України не вбачається.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст., ст. 124, 129, 369, 370, 373, 374 КПК України, - суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 КК, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання - 3(три) роки позбавлення волі.

Керуючись ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 1 ( один) рік з покладенням, відповідно до ст.76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
До вступу вироку у законну силу ОСОБА_5 запобіжний захід не обирати.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: