Справа № 1-15/2010р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2010 р. Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої- судді- ОСОБА_1

при секретарі- Назарко О.Б.

з участю прокурора- Харлан Т.В., ОСОБА_2

захисників- Пашука Р.Б., ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

представника відділу у справах дітей Сихівської районної адміністрації - ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу про обвинувачення

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, непрацюючої, раніше несудженої, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.156, ч.2 ст.186 КК України

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, неодруженого, працюючого СП „Росан-пак"-механік, військовозобов'язаного, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше несудженого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України,

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженої, працюючої ПП „Євро-Транс-Захід"- логіст з міжнародних перевезень, згідно вимог ст. 89 КК України раніше несудженої, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.156, ч.2ст.186 КК України

встановив:

Підсудня ОСОБА_7, 16.07.2007 р., за попереднью змовою в групі з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, приблизно о 10.00 год., знаходячись в квартирі АДРЕСА_1, таємно заволоділа мобільним телефоном який належить ОСОБА_10, марки "Нокіа 6151" чорного кольору вартістю 1097 гри., з карткою "Київстар" вартістю 25 грн. спричинивши потерпілому шкоду на загальну суму 1137 грн.

Крім цього, ОСОБА_7 23.08.2007 р., приблизно о 14 год. 15 хв, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в будинку № 77 по проспекту Червоної Калини в м.Львові, діючи погоджено із ОСОБА_9 та ОСОБА_11, які перебули у стані алкогольного сп"яніння з метою сприяння ОСОБА_11 у розпусних діях із малолітньою потерпілою ОСОБА_12, групою осіб, разом із ОСОБА_9, заманили ОСОБА_13 на горище зазначеного будинку, де обидві проти волі потерпілої стягнули з неї штани, посадили її на дерев"яний ящик і тримаючи за руки, дали можливість ОСОБА_11 вчинити розпусні дії щодо малолітньої потерпілої ОСОБА_14

Допитана в судовому засіданні підсудня ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.156 КК України визнала повністю та пояснила, що дійсно 16.07.2007 р., спільно зі своєю знайомою ОСОБА_15 близько 1.00год. ночі зустріли її знайомого таксиста ОСОБА_16 Останній запросив їх до нього додому в АДРЕСА_2. Через якийсь час ОСОБА_16 заснув. Зранку приблизно о 10.00 год., ОСОБА_15 викрала мобільний телефон останнього марки "Нокіа" тапередала їй, який вона заховала в нижню білизну. Через деякий час, вдвох, вийшли з квартири і вона віддала телефон ОСОБА_15, яка згодом передала його ОСОБА_17 "Зазначила, що ОСОБА_12 е її рідное сестрою по матері. їхньою матір"ю е ОСОБА_18 В 20-х числах серпня 2007 р., ОСОБА_14 знаходилась в них вдома АДРЕСА_3. Там проживала її бабця. 23.08.2007 р. зранку вона разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_19 розпивали у квартирі горілку та грали у карти на інтерес. Разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_20 обманувши ОСОБА_14 завели її на горище будинку. Де ОСОБА_11 у присутності малолітньої потерпілої вчинив розпусні дії. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати, призначити їй покарання не пов"язане з позбавленням волі, оскільки бажає повернутись до своїх дітей, повністю змінити своє життя. По епізоду викрадення мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_13 просить її виправдати, оскільки такий не викрадала. Напередодні тих подій ОСОБА_13 загубила її мобільний телефон „Самсунг X 650", який був значно дорожчий, взамін чого ОСОБА_13 добровільно віддала їй новий телефон, яка придбала напередодні.

Підсудній ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину у вчиненні розпусних дій відносно малолітньої ОСОБА_13 визнав повністю та пояснив, що 23.08.2007 р. близько 11.00год. у дворі будинку зустрів ОСОБА_7 та ОСОБА_9, після чого усі разом пішли у квартиру ОСОБА_7 де розпивали спиртні напої та грали у карти на інтерес. Програвши триччі в карти не хотів виконувати умов договору відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_7. Після чого дівчата сказали, що якщо він не хоче робити з ними, щоб зробив це комусь-іншому наприклад ОСОБА_13. ОСОБА_21 усі разом вони піднялись на горище будинку, де він вчинив розпусні дії у присутності малолітньої. Після чого він дав ОСОБА_7 25 грн. та пішов додому. У вчиненому щиро розкаюється, просить вибачення як у потерпілої так і у її матері.

Підсудня ОСОБА_9 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.156 КК України визнала повністю, щиро розкаялась, пояснення дала аналогічні фабулі обвинувачення. Ствердила, що розпусник дії відносно малолітноьї ОСОБА_13 були вчинені у зв"язку з тим, що усі вони перебували у стані алкогольного сп'яніння. Щодо викрадення мобільного телефону свою вину у вчиненому повністю заперечила та пояснила, що напередодні разом із ОСОБА_13 допомагала їй купувати мобільний телефон, гроші на який дала бабця. Ввечері, 23.08.07р., вона розповіла ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_13 має новий телефон. Після чого потерпіла дала їй свій телефон, а вона одразу його передала ОСОБА_7. ОСОБА_13 віддала свій новий телефон, оскільки раніше загубула ОСОБА_7 телефон, який був значно дорожчим. Жодно наміру на заволодіння телефоном у неї не було.

Крім повного визнання вини підсудними ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, винуватісь їх у вчиненні злочинів повністю та об'єктивно стверджується зібраними в ході судового слідства доказами.

По епізоду таємного викрадення особистого майна потерпілого ОСОБА_10

Потерпілий ОСОБА_10, в судовому засіданні показав що працює таксистом. Приблизно о 1-2 год. 16.07.07р. на Сихові до нього підійшли дві невідомі дівчини, як згодом дізнався ОСОБА_7 та ОСОБА_15 В цей час до нього подзвонив товариш ОСОБА_22 за яким він заїхав, а згодом четверо поїхали до нього додому. По дорозі придбав горілку та продукти харчування. Прийшовши додому, свій мобільний телефон марки "Нокіа" поклав на стіл у вітальній кімнаті. Четверо вживали горілку. Після того, як ОСОБА_22 пішов від нього телефон ще був у квартирі. Прокинувшись на наступний день, помітив, що з квартири пропав телефон. Після чого, разом з участковим поїхав шукати дівчат. На Винниківському озері, знайшов ОСОБА_7, а потім ОСОБА_15, які відмовились повертати йому телефон, мотивуючи тим, що його вже продали. Після чого він останніх завіз у ОСОБА_23, де останні написали явки з повинною.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показав, що 16.07.2007 р., приблизно о 3 год. 30 хв., за ним заїхав його товариш ОСОБА_10М, який працює таксистом. Разом з ним в машині знаходилось двоє невідомих дівчат на ім"я ОСОБА_7 та ОСОБА_15. Усі разом поїхали до ОСОБА_16 додому. По дорозі купили горілку та продукти. В квартирі ОСОБА_16 пробув до 7 год. ранку, після чого пішов додому. Після обіду, йому подзвонив ОСОБА_16 та повідомив, що дівчата викрали в нього мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні показа, що знайомий з ОСОБА_7 та ОСОБА_15 16.07.2007 р., після обіду, зустрів обох по проспекту Червоної Калини в м.Львові. Оскільки дівчата заборгували йому гроші в сумі 400 грн. за обручку, то запропонували йому взамін віддати мобільний телефон марки "Нокіа 6151", на що він погодився. Мобільний телефон йому дала ОСОБА_15 На момент отримання телефону не знав, що такий крадений, про крадіжку дізнався у ОСОБА_23 Через якийсь час зазначений телефон продав на ринку "Шувар" за 350 грн.

Даними протоколу явки з повинною від 23.07.2007 р. з якого вбачається, що ОСОБА_7 добровільно повідомила про вчинення крадіжки мобільного телефону марки "Нокіа 6151" у ОСОБА_16 16.07.2007 р. спільно з ОСОБА_15 (т.1 а.с.262).

По епізоду вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_13

Показаннями малолітньої потерпілої ОСОБА_13, яка в судовому засіданні пояснила, що у період 2007р. вона проживала з матір"ю по вул. Б.Хмельницького в м.Львові. По проспекту ОСОБА_25. 77 кв. 193 в м.Львові, проживала її бабця ОСОБА_26 разом з звідною сестрою ОСОБА_7 В період літніх канікул, періодично провідувала бабцю. 21.08.2007 р., знаходилась в квартирі бабці АДРЕСА_4 в мЛьвові. Приблизно о 10 год., до сестри ОСОБА_7 прийшла її подруга ОСОБА_9 Приблизно через годину часу, коли пішла ОСОБА_9, бабця дала їй 300 гри., для того щоб вона придбала мобільний телефон. По вул.Довженка в м.Львові зустріла ОСОБА_9 Вдвох, в магазині "Вухо ком" придбали телефон марки "Сіменс АХ72" вартістю 249 грн. картку "Київстар" з на рахунку якої було 10 грн. вартістю 25 грн. Придбавши телефон прийшла додому, показала телефон бабці та подзвонила матері повідомивши номер телефону. 23.08.2007 р., приблизно о 12 год., в квартиру прийшли ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_8, розпивали спиртні напитки, на вулицю її не випускали. ОСОБА_9 сказала їй, що на горищі потрібно дістати траву, вона добровільно туди пішла. Дівчата посадили її на ящик, ОСОБА_9 зняла з неї штани. Згодом ОСОБА_9 та ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_11 і сказали, щоб він робив те, про що вони домовились. ОСОБА_11 підійшовши до неї присів, а потім піднявшись зняв штани. Після чого дав ОСОБА_7 25 грн. На горищі вони були близько 10-15хв. Після чого пішли у квартиру. На горищі її ніхто не тримав, не кричала, бо боялася, що її поб"ють. ОСОБА_8 до неї фізично не доторкався. Ввечері цього ж дня ОСОБА_9 розповіла ОСОБА_7 про купівлю нею телефону. Після чого вона віддала даний телефон ОСОБА_9, а та його передала ОСОБА_7 Телефон вона віддала ОСОБА_7, так як раніше загубила ОСОБА_7 телефон, дівчата силоміць не забирали у неї телефон. Дані покази є правдиві, вони різняться від попередніх тому, що вона подорослішала та зрозуміла, що нашкодила їм усім. Первинні покази дава інші, тому що була сердила на них.

Представник малолітньої ОСОБА_13 ОСОБА_18 допитана як свідок в судовому засіданні ствердила, що близько 23.00год. її дочка ОСОБА_27 приїхала додому та розповіла про події на горищі. Повідомила їй, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 затягнули її на горище будинку, де ОСОБА_8 вчиняв розпусні дії, останній її торкався. Після цього дитині погрожували та не відпускали додому. Ввечері того самого дня ОСОБА_9 разом із ОСОБА_7 побили її та забрали мобільний телефон, який вона купила на напередодні за гроші, які їй дала бабуся. Наступного дня вона поїхала у Сихівський РВ, де і написала заяву, це був вихідний день. Заяву писала про те, що дитину зґвалтували та про заволодіння мобільного телефону. В процесі розгляду кримінальної справи, а саме після перших судових засідань у 2008р. дитина змінила свої покази, повідомила їй, що на горищі ОСОБА_8 до неї не торкався, ніхто її не тримав та повідомила, що мобільний телефон вона сама віддала ОСОБА_7 так як напередодні загубила її телефон і боялась розповісти матері про це. Дитина ствердила, що первинні покази дава інші, оскільки була дуже зла на підсудних, а згодом усе переосмислила та зрозуміла, що даючи неправдиві покази шкодить їм.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні пояснила, що в кінці серпні 2007 р., приблизно о 19 год., до неї додому подзвонили, коли відкрила двері, побачила ОСОБА_9, яка перебувала в стані алкогольного сп"яніння та тримала за руку ОСОБА_13 ОСОБА_9 їй розповіла, що ОСОБА_13 та ОСОБА_8 були на горищі будинку і там щось трапилось. Після чого вона особисто зателефонувала матері ОСОБА_27 ОСОБА_18, на що остання попросила дати дитині гроші на маршрутку та відправити її додому. У квартирі ОСОБА_7 постійно відбувались п"янки, часто були посторонні люди. ОСОБА_13 у 2007 році добре була обізнана про доросле життя, неодноразово була присутня у квартирі в якій ОСОБА_7 вела антигромадський спосіб життя. Дитина схильна до уяв. В день цих подій вона бачила, що і ОСОБА_7 і ОСОБА_9 перебували у стані алкогольного сп"яніння.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні пояснив, що працює начальником відділу у справах дітей Сихівської районної адміністрації, був присутній як при допиті малолітньої потерпілої ОСОБА_13 так і під час ряду слідчих дій. Під час досудового слідства малолітня потерпіла давала свої показання невимушено, в розповіді відчувався внутрішній неспокій дитини, покази давала невимушено.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснила, що була запрошена працівниками мілії в якості понятої. Дитина добровільно без будь-якого примусу розповідала про обставини вчинення відносно неї на горищі будинку злочину.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснила, що восени 2007р. була запрошена працівниками міліції як понята. Малолітня потерпіла розповідала та показувала як саме та де вчинявся щодо неї злочин. Група відтворення в повному складі приїхала в приміщення Сихівського РВ, де був складений протокол відтворення обстановки та обставин події.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні пояснила, що була вчителем початкових класів малолітньої потерпілої ОСОБА_13 Дитиною повністю займалась бабуся. Матері дитини жодного разу вона не бачила у школі, ОСОБА_13 була недоглянута, неналежно одягнута, але нормального інтелектуального розвитку. Навчалась ОСОБА_33 нижче середнього, оскільки нею ніхто не займався. У неї були артистичні здібності, хороший голос, схильність до художньої самодіяльності, була артистичною дівчиною. В деякій мірі ОСОБА_33 могла обманювати.

Даними протоколу огляду місця події від 30.08.2007 р. з якого вбачається, що місцем огляду є горище будинку № 77 по проспекту Червоної Калини в м.Львові (а.с.119-123).

З протоколу вилучення від 27.08.2007 р. вбачається, що у ОСОБА_7 вилучено мобільний телефон марки "Сіменс АХ72".(а.с.14)

Даними протоколу огляду мобільного телефону від 30.08.2007 р. з якого вбачається, що предметом огляду є мобільний телефон марки "Сіменс АХ 72" вилучений у ОСОБА_7 ( а.с.129).

Даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 10.10.2007 р., з якого вбачається, що малолітня потрпіла ОСОБА_33, добровільно, в присутності понятих, розповіла про обставини вчинення розпусних дій ОСОБА_8 (а.с. 200-201).

Даними висновку судово-медичної експертизи № 2518 від 28.08.2007 р. з якого вбачається, що у ОСОБА_33 виявлено синці на верхній повіці ока, на плечах, на лівому передпліччі, на спині, на правій гомілці, в ділянці правого колінного суглобу, садна на лівому передпліччі, плями, які можуть бути слідами загоєних саден на шиї зліва. Вказані ушкодження утворились від дії тупих предметів та при ударі до таких під час падіння, могли виникнути 23.08.2007 р. та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Враховуючи вік 10 років ОСОБА_13 статевої зрілості не досягла. Цілісність дівочої плівки не порушена, (а.с.94-95).

З висновку амбулаторної, комплексної, судово-психолого-психіатричної експертизи № 723 від 21.09.2007 р. вбачається, що потерпіла ОСОБА_13, в даний час психічним захворюванням не страждає. В період часу, який відноситься до вчинених проти неї протиправних дій вона також психічним захворюванням не страждала. Потерпіла ОСОБА_33, з врахуванням її віку, розумового розвитку здатна правильно сприймати зовнішню, фактичну сторону обставин, які мають значення по справі та давати покази по них, без повного та цілісного осмислення їх об"єктивного значення та внутрішнього змісту. Рівень загального розвитку малолітньої ОСОБА_14 є достатньо високим для її віку, як в інтелектуальному так і в напрямку розвитку особистості. Індивідуальні особливості пізнавальної діяльності потерпілої (пам"ять, увага, мислення) є характерними та звичайними для її віку. Потерпіла ОСОБА_13 враховуючи її малолітній вік та рівень психічного та інтелектуального розвитку, могла правильно сприймати та відтворювати основну фабулу подій по справі, але не могла розуміти характер і значення протиправних дій, скоєних проти неї та чинити опір, показання потерпілої відповідають її віку та інтелектуальному розвитку. Всі малолітні діти відрізняютьсмя підвищеним навіюванням і можуть попадати під вплив дорослих, (а.с.180-183).

Оцінючи докази в сукупності суд визнає їх допустими, належними, достатніми та достовірним і такими які об"єктивно і повно доводять винуватість підсудних ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів

Кваліфікація дій підсудної ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України є правильною оскільки ОСОБА_7 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Правильною є кваліфікація дій підсудної ОСОБА_7 за ч.2 ст. 156 КК так як ОСОБА_7 вчинила розпусні дії щодо малолітньої особи.

Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_8 за ч.2 ст. 156 КК України є правильною оскільки ОСОБА_8 вчинив розпусні дії щодо малолітньої особи.

Кваліфікація дій підсуньої ОСОБА_9 за ч.2 ст. 156 КК України є правильною оскільки ОСОБА_9 вчинила розпусні дії щодо малолітньої особи.

Органом досудового слідства підсудним ОСОБА_7 та ОСОБА_34 вмінено в обвинувачення вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме те, що ОСОБА_9 приблизно о 23.00год. за попередньою змовою в групі з ОСОБА_7, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров"я потерпілого, знаходячись в приміщені квартири АДРЕСА_5, відкрито заволоділи мобільним телефоном „Сіменс АХ 72" малолітньої потерпілої ОСОБА_14 вартістю 249грн. з сім- карткою „Київстар" вартістю 25 гривень та грошима на рахунку в сумі 10грн., спричинивши останній матеріальної шкоди на загальну суму 284грн. Проте, суд вважає, що їх дії за ч.2 ст.186 КК України кваліфіковано не вірно, так як зазначене обвинувачення не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи, підсудні ОСОБА_9 та ОСОБА_7 категорично заперечили вину у вчиненні даного злочину. Неповнолітня потерпіла ОСОБА_13 як під час додаткового розслідування так і під час розгляду справи в суді ствердила, що мобільний телефон „Сіменс-АХ 72" 23.08.07р. добровільно віддала ОСОБА_9, а вона в її присутності віддала телефон ОСОБА_7, оскільки вона перед тим телефонувала до матері з нового телефону, хвалилась їй, що у неї телефон з салону, не знала як пояснити матері те, що у неї немає нового телефону та щей загубила дорогий телефон ОСОБА_7, за який прийшлось би віддавати гроші. Тому видумала, що під час її побиття ОСОБА_7 та ОСОБА_9, вони у неї силою забрали телефон. Окрім того, була сердита на ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за вчинене з нею на горищі. Лише в грудні 2008р. усвідомлюючи усе розповіла матері правду. Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_18 допитана також у судовому засіданні як свідок ствердила, що дочка ОСОБА_13 лише у грудні 2008р., тобто після першого розгляду справи у суді розповіла правду про те, що добровільно сама віддала мобільний телефон ОСОБА_7 взамін загубленого напередодні нею телефону ОСОБА_7

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до переконання, що у діях ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відсутні ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а тому їх слід за цими статтями обвинувачення виправдати.

Призначаючи підсудній ОСОБА_7 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчинених нею злочинів та обставини при яких вчинено злочини, її роль, особу підсудної, яка судимості немає, позитивно характеризується, щире каяття. Те що злочин ОСОБА_7 вчинено в стані алкогольного сп"яніння та групою осіб за попередньою змовою суд вважає за обставини, що обтяжують її покарання. Судом враховано, що рішенням Сихівського районнрого суду м.Львова від 21.12.2007 р. ОСОБА_7 позбавлена батьківський прав відносно її неповнолітніх дітей. Тому суд вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_8, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення підсудним злочину в стані алкогольного сп'яніння та групою осіб за попередньою змовою, особу підсудного, який судимості немає, позитивно характеризується, щире каяття, тому суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Призначаючи підсудній ОСОБА_9 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчинених нею злочину та обставини при яких вчинено злочини, її роль, особу підсудної, яка згідно вимог ст.89 КК України судимості немає, позитивно характеризується, працює, стан її здоров"я, щире каяття. Те що злочин ОСОБА_9 вчинено в стані алкогольного сп"яніння та групою осіб за попередньою змовою суд вважає за обставинами, що обтяжують її покарання, тому суд вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу підсудної ОСОБА_9, тяжкість злочину та щире каяття, стан її здоров"я, суд приходить до висновку про можливість звільнення її від відбування покарання з випробуванням, так як її виправлення можливе без ізоляції від суспільства, з покладення на неї обов'язків передбачених ст.76 КК України.

Речові докази: дерев"яний ящик, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о (т.1 а.с. 126)- слід знищити, мобільний телефон марки „Сіменс АХ 72" (т.1 а.с.130) - слід залишити законному представнику потерпілої ОСОБА_18; відеокасету „Соні"(т.1 а.с.207,208)- слід залишити при матеріалах кримінальної справи.

Керуючись ст.323, 324 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_7 визнати винною за ч.2 ст.185, ч.2 ст.156 КК України та призначити їй покарання

за ч.2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

за ч.2 ст. 156 КК України 2 (два) роки 6(шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 визначити покарання 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Початок відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 02.10.2008р, тобто з часу її фактичного затримання.

ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України по суду виправдати.

Запобіжний захід ОСОБА_7 - взяття під варту - до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

ОСОБА_8 визнати виним за ч.2 ст. 156 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з 25 грудня 2008р., тобто з часу його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_11 - взяття під варту - до вступу вироку в законну силу залишити без

змін.

ОСОБА_9 визнати винною за ч.2 ст.156 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов'язки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої

системи;

повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_9 за ч.2 ст.186 КК України по суду виправдати.

Запобіжний захід ОСОБА_9 - заставу - до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази: дерев"яний ящик, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о (т.1 а.с. 126)-знищити, мобільний телефон марки „Сіменс АХ 72" (т.1 а.с.130) - залишити законному представнику потерпілої ОСОБА_18; відеокасету „Соні"(т.1 а.с.207,208)- залишити при матеріалах кримінальної справи.

На вирок можна подати апеляцію до Львівського апеляційного суду протягом 15 діб з моменту вручення засудженим копії вироку, іншим учасникам процесу з моменту його проголошення.

Головуюча: