Провадження №1-кп/761/1496/2017
В И Р О К
іменем України
04 жовтня 2017 року
Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0006492 від 24 травня 2016 року,

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Гніздичив, Жидачівського району Львівської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, без реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб,при наступних обставинах:

Так, 7 квітня 2016 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 спільно з особою №1, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та особою №2, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження,перебуваючи біля оптового ринку «Бон Апетит», що по вул. С.Петлюри,29, в м. Києві,помітили чоловіка який проходив по проїжджій частині біля оптового ринку і направився в сторону автостанції «Київ»,що знаходиться по вул. С.Петлюри, 32, у м.Києві ,та мав при собі чорну дорожню сумку.

В цей час ОСОБА_4 спільно з особою №1 та особою №2 розробили злочинний план по вчиненню відкритого викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_5 із застосуванням насильства до останнього.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 , особа №1 та особа №2 7 квітня 2016 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, попрямували за раніше невідомим їм ОСОБА_5 , який почав підніматись по сходинкам від оптового ринку до проїжджої частини АС «Київ» що по вул. С.Петлюри, 32, з метою застосування насильства відносно останнього та відкритого викрадення чужого майна. Розуміючи те,що ОСОБА_5 може покинути територію ринку, особа №1, діючи спільно із ОСОБА_4 та особою №2 змоделював ситуацію, нібито почутого образливого вислову в свою адресу від ОСОБА_5 та підбігши до останнього схопив його за руку, тим самим почав утримувати для продовження злочинних дій його спільниками згідно заздалегідь розробленого плану. В цей час ОСОБА_4 ,помітивши дії особи №1, підбіг до ОСОБА_5 та почав наносити йому рукою удари в область голови, грудей та ніг з метою вивести його з рівноваги та викрасти його майно. В свою чергу особа №2, помітивши,що особа №1 та ОСОБА_4 реалізовують свої дії згідно розподілених ролей, підбіг до ОСОБА_5 та також почав наносити останньому удари. Від нанесених ОСОБА_4 та особою №2 ударів та утримання особою №1, потерпілий ОСОБА_5 вирвався та почав тікати вверх по сходах до проїжджої частини вул. С.Петлюри у м. Києві. Однак ОСОБА_4 та особа №2 побігли вслід за ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного плану та, наздогнавши останнього на тротуарі біля проїжджої частини, особа №2 схопив його дорожню сумку, яка знаходилась у нього на плечі та почав її тягнути на себе,при цьому вдарив ОСОБА_5 ліктем в область лівої частини грудної клітки. В цей час ОСОБА_4 наніс удари кулаками ОСОБА_5 в область грудей, спини і намагався збити останнього з ніг.

Після чого ОСОБА_4 та особа №2,розуміючи, що сумка і досі знаходиться у ОСОБА_5 , взяли його своїми руками в область потилиці, спини та шиї і силою вдарили головою об крило невстановленого автомобіля марки «Рено Кенго», білого кольору,який був припаркований на проїжджій частині біля виходу із східців до вул. С.Петлюри. Від удару головою в крило автомобіля ОСОБА_5 ослаб та в цей момент особа №2 вирвав у нього чорну дорожню сумку вартістю 200 гривень, в якій знаходились наступні речі: дві пари штанів,джинси вартістю 400 грн., брюки вартістю 350 грн., сорочка темно-синього кольору вартістю 220 грн., кросівки «Адідас», синього з білим кольору, вартістю 650 грн.,гель для душу «3 в 1», вартістю 50 грн., мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору ,вартістю 400 грн., нижня білизна на загальну суму 200 грн., а всього на загальну суму 1100 грн.,та передав її ОСОБА_4 . Отримавши від особи №2 сумку з вищеперерахованими речами, ОСОБА_4 разом з викраденим майном почав тікати вниз по східцях до оптового ринку «Бон Апетит», а особа №2 продовжував наносити удари ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , відбігши на безпечну від потерпілого ОСОБА_5 відстань,відчинив сумку та витягнув з неї кросівки «Адідас»,синього з білим кольору вартістю 650 грн.,гель для душу «3 в 1»,вартістю 50 грн., мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору ,вартістю 400 грн.,після чого сумку з іншими речами викинув. В подальшому особа №1, особа №2 та ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втекли, маючи можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Тим самим ОСОБА_4 спільно з особою №1 та особою №2 завдали потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1100 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю та пояснив, що 7 квітня 2016 року,у вечірній час, він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходились біля ринку «Бон Апетит», що по вул.С.Петлюри, в м.Києві. Побачили раніше йому невідомого ОСОБА_5 , в руках у якого була дорожня сумка та який перебував у нетверезому стані.Вони вирішили заволодіти майном чоловіка, яке знаходиться у його сумці. Для чого вони втрьох пішли за ОСОБА_5 . ОСОБА_6 підійшов до чоловіка,сказав,що той його образив, схопив за руку та став утримувати. Він та ОСОБА_7 також підішли до ОСОБА_5 та стали наносили руками йому удари в область голови, грудей. ОСОБА_5 став тікати від них, проте він та ОСОБА_7 наздогнали потерпілого та знову нанесли його по декілька ударів руками в область грудей, ОСОБА_7 при цьому схопив дорожню сумку, яка знаходилась на плечі потерпілого та став тягнути її на себе. Потерпілий не відпускав сумку. Після чого він та ОСОБА_7 штовхнули ОСОБА_5 на крило припаркованого автомобіля. Потерпілий вдарився головою в крило автомобіля та став відпускати з рук сумку, яку з рук потерпілого вихопив ОСОБА_7 та передав йому. Він став втікали з викраденим майном. Відбігши з місця вчинення злочину, він відчинив сумку, у якій були чоловічі речі: брюки, сорочки, білизна, кросівки, мобільний телефон, гель для душу, витягнув з неї кросівки, мобільний телефон, гель для душу, після чого сумку з рештою речей викинув .В подальшому викрадена сумка з речами була повернута потерпілому. Перелік та вартість викраденого не оспорює. В скоєному щиросердно кається.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувались докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, а тому ці його дії кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у повному визнанні вини, щиросердному розкаянні, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання .

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нового злочину, призначити покарання в межах, передбачених санкцією ч.2 ст. 186 КК України.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, відсутність обтяжуючих покарання обставин та конкретні обставини вчиненого ним правопорушення, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства.

Суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком -2 (два) роки, поклавши на нього виконання обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, у виді особистого зобов`язання - залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , прокурору.

Суддя ОСОБА_1