Справа № 206/3221/17
Провадження № 1-кп/206/258/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" листопада 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро кримінальне провадження № 0000068 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

потерпілий - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
22 січня 2017 року приблизно о 01.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прямували по вул. Семафорній в м. Дніпрі в напрямку перехрестя з вул. Ладозькою, де побачили за декілька метрів попереду в районі будинків № 24 і 26 компанію з двох чоловіків та двох жінок, серед яких знаходився раніше не знайомий ОСОБА_5 , які рухались в попутному напрямку.

В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, а саме на безпричинне спричинення тілесних ушкоджень та побоїв раніше незнайомому йому ОСОБА_5 , із застосуванням ножа, який ОСОБА_3 з цією метою заздалегідь поклав до правої кишені куртки, одягнутої на ньому, та утримував при собі.

Наздогнавши вказану компанію, знаходячись в той же день та час на проїжджій частині вулиці Семафорна у м. Дніпрі біля будинків № 24 та 26, що є місцем руху автомобілів та пішоходів, тобто перебуваючи у громадському місці, реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел на вчинення хуліганських дій з мотивів явної неповаги до суспільства, ОСОБА_3 різко наблизився до раніше незнайомих йому ОСОБА_5 та її брата ОСОБА_5 . В цей момент ОСОБА_10 стала обличчям до ОСОБА_3 , закриваючи при цьому ОСОБА_11 та попрохала не чіпати того.

Не реагуючи на прохання раніше не знайомої йому ОСОБА_5 , продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_3 руками грубо відштовхнув її в сторону, проявляючи, таким чином, явну неповагу до особи жіночої статі, тобто нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки та моралі в суспільстві. В цей же час ОСОБА_5 (далі по тексту ОСОБА_5 ) повернувся обличчям до ОСОБА_3 , який взяв з правої кишені куртки, одягненої на ньому, в праву руку раніше заготовлений ним для спричинення тілесних ушкоджень складний кишеньковий ніж, таким чином заздалегідь заготовивши предмет для спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Продовжуючи реалізувати раніше виниклий злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, безпричинно, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок в частині забезпечення спокійних та безпечних умов пересування громадян, проявляючи явну неповагу до суспільства, що виразилось в бажанні продемонструвати факт своєї переваги над потерпілим, самоствердитись за рахунок його приниження, в присутності осіб жіночої статі, а саме раніше незнайомих ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , а також в присутності ОСОБА_13 , зневажаючи особу раніше незнайомого йому ОСОБА_5 та інших осіб, ОСОБА_3 з особливою зухвалістю, яка виразилась у використанні предмета, спеціально заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, утримуючи ніж в правій руці, завів її за спину потерпілого та безпричинно наніс вказаним ножем не менш 5 послідовних ударів в область грудної клітини ззаду зліва ОСОБА_5 .

В результаті вказаних ударів ножем ОСОБА_5 зробив крок назад та, не втримавши рівновагу, почав падати спиною на землю, потягнувши при цьому ОСОБА_3 , який в результаті цього по інерції подався вперед на ОСОБА_5 та вони разом впали таким чином, що ОСОБА_5 опинився на правому боці.

Далі ОСОБА_3 одразу підвівся з землі на ноги та, продовжуючи свої хуліганські дії, став наносити лежачому на землі ОСОБА_5 удари ногами по голові та верхній частині тулубу, а також верхнім кінцівкам, спричиняючи йому фізичний біль та тілесні ушкодження. При цьому ОСОБА_5 захищався, прикриваючи свою голову руками.

Вважаючи свої хуліганські дії доведеними до кінця, ОСОБА_3 припинив наносити удари ОСОБА_5 та з місця вчинення злочину зник.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 557е від 25.02.2017 року спричинено тілесні ушкодження у вигляді:

- непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною по лопатковій лінії (на відстані 133 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 15,5 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), переходить в раньовий канал, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, йде ззаду наперед та сліпо закінчується в м`яких тканинах в області лівої лопатки.

- непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною по задньо-пахвовій лінії (на відстані 118 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 18 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), переходить в раньовий канал, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, йде ззаду наперед та дещо назовні і сліпо закінчується в м`яких тканинах грудної клітини; які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).

- садна в лобній області праворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки; а також завдано фізичний біль.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що вчинив злочин не з хуліганських мотивів, а лише з метою наздогнати потерпілого ОСОБА_5 та набити йому пику, тобто нанести тілесні ушкодження. Так він, дійсно 21 січня 2017 року приблизно о 20:00 год. прийшов до кафе «Метелица», яке знаходиться біля магазину «АТБ», присів за столик до своїх друзів випити чай. Приблизно о 21-22:00 год. до кафе також зайшла компанія із двох дівчат та двох хлопців, які присіли за стіл біля виходу. Через деякий час він вирішив вийти з кафе попалити та під час виходу, його зачепив дверцятами потерпілий, який виходив з вбиральні та з яким він до подій того дня не був знайомий. Він зробив потерпілому зауваження, на що той не реагував, а почав його ображати та плюнув де-кілька разів йому у обличчя, вислювлюючись нецензурною лайкою на адресу його родини. Під час цієї сварки підійшли товариши потерпілого, які все це чули, крім того поряд був його товариш ОСОБА_14 . Адміністрація кафе зробила їм зауваження та сказали, що викличуть охорону. Після цього всі розійшлись і вже через 10 хвилин компанія потерпілого покинула кафе, але він не міг заспокоїтись та хотів «набити» обличчя потерпілому за виказану їм образу, у зв`язку з чим приблизно через 15-20 хвилин (у той час було близько першої години ночі), він, під приводом вийти попалити цигарки, вийшов з кафе та попрямував по вул. Семафорній у бік магазину «Сільпо» намагаючись наздогнати потерпілого. За ним також попрямував ОСОБА_14 , який намагався його заспокоїти та ще знайомі, яких погукав ОСОБА_15 наздогоняючи його біля АТБ. Наздогнавши компанію потерпілого біля квіткового кіоску-магазину «Камелія» він наніс потерпілому ОСОБА_5 удар правою ногою по тулубу (у живіт), а той схопив його за ноги, після чого повалився на землі на нього, а він намагаючись вибратись з-під потерпілого взяв ніж, який носив постійно із собою у середньому кармані кофтини, розклав його однією правою рукою та наніс декілька ударів ножем лежачому на ньому потерпілому у лівий бік тулубу. У цей час дівчина, що була поряд кричала, щоб викликали поліцію, а він піднявшись з землі, покинув місце події.

Незважаючи на таку захисну установчу позицію обвинуваченого його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за встановлених судом обставин, підтверджується у сукупності дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що того вечора з 21 січня 2017 року на 22 січня 2017 року, близько 22:00 години він, його сестра ОСОБА_10 , брат ОСОБА_16 та його дружина ОСОБА_17 прийшли у кафе «Метелица», присіли за стіл, замовили піцу та три чарки по 50 грамів коньяку. Через 10-15 хвилин вони вирішили вийти попалити, але перед цим він зайшов у туалет. При виході з туалету він побачив, що ручка дверей дуже брудна, а тому відчинив двері ногою. ОСОБА_18 у цей час знаходився у двох метрах від дверей туалету та при їх відкритті двері його не зачіпали. Після відкриття дверей, він почув від ОСОБА_18 на свою адресу нецензурну лайку, а потім підійшов брат та його товариш і вони поспілкувавшись на підвищених тонах, після чого розійшлись. Приблизно через 20 хвилин підійшов обвинувачений та запропонував вийти розібратись, але він (потерпілий) не бажав, оскільки ОСОБА_18 був ще з друзями. Далі обвинувачений, який перед цим вживав пиво, почав до нього чіплятись та ображати його з приводу його статури, проте сварка припинилась, оскільки втрутився невідомий чоловік. В бік ОСОБА_18 він жодного разу не плював, на адресу його батьків не висловлювався взагалі. Допивши каву, вони з друзями пішли з кафе та ще зайшли в магазин АТБ, а коли вийшли, то він йшов спереду з ОСОБА_19 , а позаду за ним йшов брат ОСОБА_20 з ОСОБА_21 . Несподівано їх почав наздогоняти обвинувачений, який відштовхнув його сестру ОСОБА_22 , яка закричала, та підбіг до нього і стоячи навпроти заніс руку за його спину та наніс 3-4 удари ножем, від яких він почув біль у спині і від цього в нього підкосилися ноги та він впав, потягнувши обвинуваченого за собою. Однак обвинувачений різко підвівся та почав йому разом із друзями наносити удари ногами по голові та обличчю, від чого він повертав обличчя у сніг та прикривався рукою. Після нанесення ударів обвинувачений зі своїми друзями втік. У подальшому приїхала патрульна поліція та швидка допомога, і він був доставлений до лікарні та прооперований.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснив, що потерпілий ОСОБА_5 приходиться йому сином, очевидцем подій тієї ночі він не був, а дізнався про обставини скоєного злочину зі слів дітей та племінників. Розпочалось все у кафе, де обвинувачений нецензурно висловлювався на його сина. Посидівши та поївши у кафе «Метелица», його син з друзями зайшли в АТБ, а після того як вийшли, через декілька метрів на сина напав обвинувачений, а потім напали і його друзі. Вважає, що у обвинуваченого був намір взагалі вбити його сина. Дочка йому повідомляла, що у потерпілого було поранення та він впав від больового шоку. У лікарні він бачив на лівій частині спини 3 поранення, один сильніший у бік серця, а два трішки нижче. Крім того, додав, що коли під`їхала патрульна поліція, то один із співробітників запропонував сину роздягтися та лягти на землю, щоб той його оглянув, на що син не погодився та сказав, що це знущання, а потім отримав ще дубинкою за це.

Свідок ОСОБА_24 пояснила, що потерпілий приходиться двоюрідним братом її чоловіку. 21 січня 2017 року близько 23:00 год. вони прийшли у кафе «Метелиця» замовили поїсти, а далі відбулась якась сварка між обвинуваченим та потерпілим, після чого бармен порадив їм піти звідти, щоб уникнути конфлікту. Вони погодились і в чотирьох пішли з кафе, а по дорозі зайшли в магазин «АТБ». Коли вийшли з магазину та прямували додому, то перейшли через пішохідний перехід і пройшли квітковий магазин, тобто майже 200 метрів. Коли потерпілий з сестрою йшов попереду, а вона з чоловіком за ними, то їх наздогнали чотири чоловіка, і далі вона побачила як обвинувачений ОСОБА_18 і його друзі напали на потерпілого, який впав разом з обвинуваченим на землю. Дійсно обвинувачений наносив удари потерпілому, але як саме і у якій послідовності вона не бачила, так як все відбувалося дуже швидко. Коли вона почала кричати, що викличе поліцію, то хлопці втекли. Коли приїхала патрульна поліція та попросила потерпілого роздягтись, його куртка була порізана, та всі побачили, що в нього на спині кров.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердив, що являється двоюрідним братом потерпілому. 21 січня 2017 року вони прийшли вчотирьох до кафе «Метелиця», замовили випити та поїсти, а коли виходили в туалет, з ОСОБА_18 стався конфлікт через те, що йому не сподобалось, як потерпілий відкрив двері. Він звернув увагу ОСОБА_18 та потерпілого на реальну відсутність приводу сваритись та вони розійшлись. Потерпілий ОСОБА_25 весь час знаходився з ним поряд, і він не чув щоб той якось нецензурно висловлювався на адресу родини обвинуваченого або плював у його бік. Вже 22.01.2017 року приблизно з 00-00 до 01:00 год. вони направлялись додому з кафе «Метелиця». Попереду йшли потерпілий ОСОБА_25 та ОСОБА_22 , а він з дружиною йшов позаду них. Несподівано його зупинив чоловік і почав щось питати відволікаючи його, потім він почув крики дружини та ОСОБА_22 і зрозумів, що щось трапилось. Пройшовши трохи вперед, він побачив, що на землі лежить потерпілий з ОСОБА_18 на правому боці, а той хлопець, що його зупиняв підбіг до них значно скоріше та почав разом із двома хлопцями лупцювати потерпілого ногами по обличчю та грудній клітині. По приїзду поліції він побачили кров на потерпілому.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що вночі 21 січня 2017 року приблизно з 00:00 год. до 01-00 год. він стояв з товаришем ОСОБА_26 біля магазину «АТБ», а ОСОБА_27 проходив поруч та покликав його допомогти забрати обвинуваченого і далі вони пішли втрьох за ОСОБА_18 . Обвинувачений йшов попереду, а вони просили його зупинитися, але він не реагував, а наздогнав компанію людей, яка йшла попереду і почав розбиратись із потерпілим. Між обвинуваченим та потерпілим розпочався конфлікт, який перейшов у бійку, в результаті якої вони впали на землю, а ОСОБА_28 у цей час намагався їх розняти, але в нього не вдалось і він відійшов. Потім обвинувачений піднявся і вони розійшлись, а по дорозі ОСОБА_18 йому нічого не розповідав.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив, що в ніч з 21 на 22 січня 2017 року приблизно з 00:00 год. до 01-00 год., він разом із ОСОБА_7 знаходився біля магазину «АТБ», як раптом до них підбіг ОСОБА_27 та попрохав допомоги пояснюючи, що його товариш ОСОБА_22 за кимось побіг і їх треба розтягнути, але він сам не впорається. Коли вони підбігли до «Камелії», то потерпілий з обвинуваченим вчепились один в одного вже лежачі на землі. В той час він зі свідком ОСОБА_7 знаходились приблизно в 3-5 метрах від бійки, а ОСОБА_27 спробував їх розняти, проте йому це не вдалось і він відійшов до них, а через 30 секунд вони встали та ОСОБА_18 підійшов до них і сказав щоб йшли.

Свідок ОСОБА_29 пояснив, що він працював у патрульній поліції та в ніч з 21 на 22 січня 2017 року, вже після півночі, патрулюючи зі своїм напарником ОСОБА_30 ж/м Північний поступив виклик по АДРЕСА_2 . Прибувши на місце вони побачили потерпілого, який був поряд з сестрою, братом та його дружиною. У процесі спілкування з потерпілим він побачив, що на ньому порвана куртка і на ній була червона пляма, а коли він її підняв, то побачив що в нього светр та лівій бік спини у крові. При цьому, а ні він, а ні його напарник жодних тілесних ушкоджень потерпілому не наносили, не просили лягати його на землю. Потерпілий вказував, що особи які нанесли йому ушкодження скоріш за все зараз знаходяться в кафе. Потім приїхала швидка допомога і доставила потерпілого до 6 МКЛ, де йому надали медичну допомогу, так як він знаходився у шоковому стані. Сестра та брат потерпілого, його дружина розповіли, що вони відпочивали в кафе, звідки їм порадили піти, оскільки іншій компанії вони не сподобались, після чого на потерпілого стався напад.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 21 січня 2017 року приблизно о півночі вона, її рідний брат, двоюрідний брат та його дружина ОСОБА_21 прийшли у кафе «Метелиця». Зробивши замовлення вони вийшли в коридор, а брат (потерпілий ОСОБА_31 ) пішов в туалет. Коли потерпілий виходив з туалету, між ним та обвинуваченим стався конфлікт, який супроводжувався нецензурною лайкою. Після цього вони повернулись всередину кафе, однак до потерпілого знов підійшли обвинувачений із своїм товаришем та запропонували вийти і розібратись. Однак в цю розмову втрутився чоловік у військовій формі та конфлікт було зупинено, але офіціант сказала, що їм краще піти. Допивши каву, вони вийшли з кафе та зайшли в магазин «АТБ». Після магазину вона йшла з братом попереду, а двоюрідний брат з дружиною йшли ззаду. Через метрів 100, вони раптово почули якісь голоси та свист і обвинувачений, відштовхнувши її, відразу підійшов до потерпілого, але поки вона повернулась, то вже побачила як обвинувачений та потерпілий лежать на землі, а хлопці, що були з обвинуваченим також наносили лежачому братові удари. Коли нападники почули, що вони викликають поліцію, то одразу пішли звідти.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що того вечора в ніч з 21-22 січня 2017 року він відпочивав у кафе «Метелиця» зі своїми друзями. Він виходив покурити та розмовляв з обвинуваченим ОСОБА_22 , а потерпілий разом із дівчиною виходив із туалету, відчинивши двері ногами. Двері стукнули об стіну, тому він разом із обвинуваченим зробили зауваження потерпілому і на цьому ґрунті між ними виник конфлікт. Потерпілий на їх зауваження почав лаятись та виражався нецензурно, але конфлікт було зупинено і вони розійшлись по своїх столах. Особисто він не бачив щоб потерпілий плюнув в обличчя обвинуваченого. Потім компанія потерпілого покинула кафе приблизно через 20 хвилин, а десь через 5-10 хвилин обвинувачений вийшов покурити. Через декілька хвилин він пішов за ним, але його не було і він пішов його шукати. Проходячи біля магазину «АТБ» він побачив своїх знайомих Сиволап ОСОБА_26 та ОСОБА_32 і попрохав їх піти з ним за ОСОБА_22 , щоб не сталось надалі якогось конфлікту. Побачивши далі попереду потерпілого з компанією, він почав розмовляти із братом потерпілого ОСОБА_20 , і в той час трапилась «потасовка» між обвинуваченим та потерпілим, вони впали на землю, а він намагався їх розняти, але в нього нічого не вийшло. Дівчата почали кричати. Через деякий час обвинувачений виліз з під потерпілого і вони розійшлися.

Свідок ОСОБА_33 пояснила суду, що о 19-20 годині 21 січня 2017 року вона прийшла у кафе «Метелиця», де працює адміністратором. Приблизно через годину в кафе зайшла компанія потерпілого, а пізніше прийшов ОСОБА_18 з дівчиною та хлопцем. Потерпілий був на підпитку, розлив чай на скатертину та плювався, у коридорі відчиняв двері з туалету ногами, на що вона зробила йому зауваження, а він почав лаятись. Цю розмову почув обвинувачений і втрутився, зробивши зауваження потерпілому, а той у відповідь плюнув у бік обвинуваченого та обізвав його.

Свідок ОСОБА_34 пояснив суду про те, що ОСОБА_3 прийшов в кафе «Метелиця» приблизно о 22:00 годині 21 січня 2017 року зі своїм товаришем та дівчиною. Через деякий час у кафе прийшов потерпілий зі своєю компанією. Потерпілий був на підпитку, у коридорі відчиняв двері ногами. Після того він чув, що потерпілому зробила зауваження ОСОБА_35 , але той не реагував, а тому за неї заступився обвинувачений. Далі між обвинуваченим та потерпілим сталась словесна перепалка, але дівчата, що були з потерпілим, підійшли до адміністратора та сказали, що вони зараз підуть з кафе і не потрібно викликати охорону. На наступний день у кафе приїхав слідчий та розказав, що трапилось.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_36 підтвердила зроблені нею висновки експертизи щодо тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого та пояснила, що нею при огляді потерпілого 23.01.2017 року та 08.02.2017 року було виявлено два непроникаючих колото-різаних поранень грудної клітини ліворуч, які могли бути спричинені за механізмом їх нанесення, який зазначений у протоколах слідчого експеременту, як за участю потерпілого так і за участю обвинуваченого, але враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що положення потерпілого в момент отримання тілесних ушкоджень могло бути різноманітним та змінюватись, а самі виявлені тілесні ушкодження є не характерними для спричинення при падінні з висоти власного зросту та ударом об тупу тверду поверхню. Також акцентувала увагу суду на тому, що оцінка умов та обставин при яких наносилися тілесні ушкодження не входить в компетенцію експерта.

Суд вважає, що окремі розбіжності в показах свідків в судовому засіданні не мають істотного характеру і пояснюються суб`єктивними особливостями сприйняття кожним з них обставин та значним розривом у часі між даною подією та їх допитом у суді.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному правопорушенні підтверджується також іншими зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.01.2017 року (т. 1 а.п. 7).

-протоколом огляду від 22.01.2017 року з фото таблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто речі ОСОБА_37 , а саме: чорну вовняну кофту «Pulls Bear», розміру XL, 42 mex, на лівому боці якої зі сторони спини виявлено різане пошкодження тканини близько 1 см. Крім того, у лівому нижньому куті виявлено різане пошкодження тканини, розміром приблизно 1 см. У лівій частині кофти виявлено плями бурого кольору; оглянуто куртку-пуховик гірчичного кольору «Pull Bear», розміру XL, 42 mex, так на спині куртки з лицьової сторони приблизно по центру є різане пошкодження тканини у формі розриву на шві. У лівій частині зовнішньої та внутрішньої частини куртки виявлені плями бурого кольору. На оглянутих джинсах темно-синього кольору, розміром XL, у лівій, задній, верхній частинах також виявлені плями бурого кольору (т. 1 а.п. 9-15);

-протоколом огляду місця події від 22.01.2017 року з фото таблицею до нього, відповідно до якого проведено огляд ділянки місцевості, а саме проходу між будинками АДРЕСА_3 , на лівій частині узбіччя проїжджої частини розташовані кіоск «Квіти» на правій частині узбіччя на першому поверсі житлового будинку розташований магазин «Квіти», територія проїжджої ділянки вкрита сніговим покровом. На сніговому покрові ближче до кіоску «Квіти», приблизно в 3-х метрах виявлено 5 слідів бурого кольору, чотири з яких діаметром 1 см, та один 2 см (т. 1 а.п. 16-19);

-протоколом огляду від 25.01.2017 року, відповідно до якого було оглянуто ніж загальною довжиною 17,5 см., довжина леза 7 см., рукоятки (коричневого кольору) 10 см., який було добровільно видано ОСОБА_38 (т. 1 а.п. 27);

-висновком експерта № 557е від 25.02.2017 року, відповідно до якого за даними медичної документації та при огляді 23.01.2017 року і 08.02.2017 року у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: - непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною по лопатковій лінії (на відстані 133 см. вгору від підшовної поверхні стоп та на 15,5 см. ліворуч від умовної серединної лінії тіла), переходить в раньовий канал, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, йде ззаду наперед та сліпо закінчується в м`яких тканинах в області лівої лопатки; - непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною позадньо-пахвовій лінії (на відстані 118 см. вгору від підшовної поверхні стоп та на 18 см. ліворуч від умовної серединної лінії тіла), переходить в раньовий канал, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, йде ззаду наперед та дещо назовні і сліпо заінчується в м`яких тканинах грудної клітини; - садна в лобній області праворуч; - 3-х синців: на зовнішній поверхні лівого стегна у нижній третині з переходом на задню поверхню, на зовнійній поверхні лівого колінного суглобу з переходом в підколінну ямку та на зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній третині; - синця з садном на його тлі на зовнішній поверхні правого колінного суглобу з переходом вниз на гомілку та частково на передню поверхню правої гомілки. Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: садна в лобній області праворуч, синців та садна обох нижніх кінцівок (як кожне окремо) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі: п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді непроникаючих колото-різаних поранень грудної клітини ліворуч (як кожне окремо) відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21) день. На підставі п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушокджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що всі вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в 6 МКЛ, тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові.

Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючих колото-різаних поранень грудної клітини ліворуч, спричинені від 2-х механічних дій гострого предмету (предметів), який (які) володів (володіли) колючо-ріжучими властивостями, що діяв (діяли) в область грудної клітини у напрямку ззаду наперед, яким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними властивостями, що підтверджується характером ран та наявністю раньових каналів.

Тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден, не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в область обличчя та обох нижніх кінцівок.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що положення потерпілого в момент отримання тілесних ушкоджень могло бути різноманітним та змінюватись; вони є не характерними для спричинення при падінні з висоти власного зросту та ударом об тупу тверду поверхню ( т. 1 а.п. 35-39);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.02.2017 року з фото таблицею до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 показав та розказав про обставини та механізм спричиненя йому тілесних ушкоджень, а саме те, що йому невідомою особою було спричинено 4-5 ударів правою рукою в область задньої поверхні грудної клітини ліворуч, потім невідома особа повалила потерпілу особу на землю, потерпілий впав спиною та повернув на правий бік, оскільки була біль ліворуч. Після чого до нього підбігли інші особи, коли він продовжував лежати на землі та спричинили не менше 5 ударів, але чим він не бачив оскільки прикривався руками. Удари невідомих осіб приходились по голові, обличчю та верхнім кінцівкам ( т. 1 а.п. 40-46);

-висновком експерта № 558е від 25.02.2017 року, відповідно до якого локалізація та характер виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень на грудній клітині ліворуч та на обличчі праворуч, не суперечать механізму їх спричинення на який вказує ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту від 22.02.2017 року (т. 1 а.п. 49-50);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.03.2017 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_3 , як особу яка спричнила тілесні ушкодження ОСОБА_5 22.01.2017 року між будинками № 24 та № 26 по вул. Семафорній у м. Дніпро (т. 1 а.п. 84-88);

-висновком експерта № 25/4.2-397 від 12.04.2017 року, відповідно до якого на куртці та кофті, що належать потерпілому ОСОБА_5 , наявні: один розрив тканини на куртці, один розріз зовнішнього шару тканини спинки куртки та вісім колото-різаних пошкоджень (п`ять на куртці та три на фуфайці). На наданій на дослідження куртці наявні: - одне пошкодження, розташоване вздовж лівого бічного шва та шва лівого рукава у вигляді розриву зовнішнього шару тканини, утворене внаслідок якої то механічної дії; - одне пошкодження на лівій частини спинки у вигляді розрізу зовнішнього шару тканини спинки, утворене в результаті ріжучої дії предмету, який має на робочий частині гостро-заточене лезо; - одне наскрізне пошкодження зовнішнього шару тканини на лівій частині спинки, утворене в результаті дії колюче-ріжучого предмету, який має клинок з вістрям, обухом та гостро заточеним лезом; - три наскрізні пошкодження на лівій частині спинки (одне пошкодження всіх шарів тканини спинки, а два пошкодження внутрішнього шару тканини (підкладки) спинки, утворені в результаті дії колюче-ріжучого предмету, який має клинок з вістрям, обухом та гостро заточеним лезом. На лівій частині спинки фуфайки, наданій на дослідження наявні три наскрізних колото-різаних пошкодження на спині, утворені в результаті дії колюче-ріжучого предмету, який має клинок з вістрям, обухом та гостро заточеним лезом. Колото-різані пошкодження на одязі потерпілого ОСОБА_5 , могли бути утворені як ножем, вилученим 25.01.2017 року у ОСОБА_3 , так і іншим предметом, що має клинок, схожий по конструкції і розмірним характеристикам з клинком представленого ножа (т. 1 а.п. 126-134);

-протоколами проведення слідчого експериметну від 05.05.2017 року з фототаблицями та планами схемами з зображеннями місцевості, за участі свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , відповідно до яких було розказано та показано про обставини події, що мала місце 22.01.2017 року, приблизно о 01:00 год., а саме бійки, що сталась між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , на ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , на відстані близька 2-х метрів від магазину «Квіти». Так свідки бачили, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 сталась бійка, в ході якої вони впали на підлогу, при цьому їх почав розбороняти свідок ОСОБА_8 . При цьому сам свідок ОСОБА_8 вказував, що ОСОБА_3 лежав на спині, а зверху на ньому лежав ОСОБА_5 , якого він спробував відтягнути (т. 2 а.п.1-21);

-висновком експерта № 26/3.3-413 від 29.05.2017 року, відповідно до якого, ніж вилучений під час огляду у ОСОБА_3 до категорії холодної зброї не відноситься. Даний ніж є складним кишеньковим ножем господарсько-побутового призначення, що виготовлений промиловим способом (т. 2 а.п. 51-53);

Суд не погоджується з доводами захисника та обвинуваченого про відсутність в його діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та необхідність перекваліфікації його дій на ч. 2 ст. 125 КК України, як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень, оскільки об`єктом захисту у ст. 296 КК України є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як ніж, який використав як знаряддя злочину обвинувачений ОСОБА_18 , що призвело до заподіяння тілесних ушкоджень та завданню шкоди потерпілому. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.

В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебуває і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив. Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Суд вважає версію обвинуваченого та захисника про нібито виниклі неприязні стосунки між ним та потерпілим внаслідок того, що останній образив його, плюнувши в обличчя та висловившись в бік його матері - надуманою та створеною з метою захисту від справедливого обвинувачення, бажанням уникнути відповідальності за вчинений тяжкий злочин, вчиняючи який у публічному місці на вулиці, обвинувачений використав незначний (нікчемний) привод, застосувавши ніж до потерпілого.

Такий висновок суду заснований на тому, що таку версію обвинувачений став висувати вже під час судового слідства, але не беручи до уваги як доказ його пояснення в ході досудового слідства, суд враховує пояснення свідка ОСОБА_8 (товариша обвинуваченого), який в судовому засіданні стверджував, що він особисто не бачив щоб потерпілий плюнув в обличчя обвинуваченого, а виражався нецензурно взагалі, у відповідь на їх зауваження, але не конкретно на адресу матері ОСОБА_18 .

Пояснення обвинуваченого в судовому засіданні про його суб`єктивне ставлення до власної родини, переконують суд в тому, що якби образливі висловлювання у бік матері обвинуваченого дійсно мали місце в кафе, то конфлікт би зав`язався ще там, в коридорі кафе і тоді б дійсно дії обвинуваченого, ображеного та обуреного неправомірною поведінкою особи потерпілого, були б вмотивовані раптово виниклою неприязню до нього, і за відповідних умов містили б ознаки відповідного складу злочину проти здоров`я особи.

Проте, системний аналіз показів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_39 та ОСОБА_40 , які безпосередньо були присутні в кафе та бачили як все відбувалося, свідчить про те, що між потерпілим і обвинуваченим не виникли взагалі будь-які стосунки, які б могли стати дійсно приводом для завдання тілесних ушкоджень, а їх перемовини в коридорі кафе були короткими, не конкретними, а висловлювання потерпілого нецензурними словами не мали на меті образити обвинуваченого, його друзів або рідних, а були виказані не конкретно на чиюсь адресу, а взагалі, що є типовою поведінкою особи, яка перебуває в нетверезому стані в закладі, де реалізують спиртні напої і працівники якого, за необхідності, мали на той час змогу викликати охорону в разі, якщо дійсно були б підстави для цього.

Крім того, сам обвинувачений пояснював, що інцидент в коридорі кафе для нього не був суттєвим і після його припинення він сів за столик до друзів та продовжив відпочивати, навіть не обговорюючи того, що сталося в коридорі, але лише зі спливом часу в нього виникло бажання набити пику потерпілому, що свідчить про його бажання показати перед своїми друзями свою ніби вищість (винятковість) у відношенні потерпілого, а також проявляючи розгнуздане самолюбство, пов`язане з неповагою до публічного порядку та байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Саме ці умови та ознаки поведінки переконують суд у правильній кримінально-правовій кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 296 КК України, відмежовуючи його від спричинення умисних легких тілесних ушкоджень та посягань проти життя і здоров`я людини, оскільки в основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив.

Фактично виникла конфліктна ситуація у кафе, вичерпала себе ще при перебуванні як обвинуваченого так і потерпілого у ньому, оскільки дії обвинуваченого не були зумовлені необхідністю помститися за образу, конкретний вигляд якої він так і не зміг в судовому засіданні чітко пояснити, як і не зміг про її конкретний зміст зазначити і свідок ОСОБА_8 , товариш обвинуваченого.

Приходячи до такого висновку, суд враховує і правову позицію щодо відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, яка викладена і під час аналізу Постанови Верховного Суду України від 04.10.2012 року по справі № 5-17кс12 та наводиться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-192/0/4-13 від 30.01.2013 року, де також зазначено, що початок прояву хуліганства (ст. 296 КК України) може бути різний: наприклад, особа може завчасно передбачити, що перебуватиме у громадському місці під час проведення якихось заходів, й у зв`язку із цим готується, налаштовує себе на вчинення у той час відповідних протиправних дій, або ж рішення вчинити такі дії може виникнути спонтанно, раптово, ситуативно.

Момент виникнення бажання вчинити хуліганство не є визначальним, оскільки не є конструктивною ознакою (складовою) цього посягання. Цей стан не виключає й того, що особа, яка не планувала або завчасно не готувалася і не мала наміру вчинити хуліганство, водночас може скоїти це діяння згодом за будь-яких обставин, а тому факт того, що з моменту закінчення перемовин у кафе між потерпілим та обвинуваченим і до моменту, коли останній наздогнав його пройшло не менш 30 хвилин, переконує суд у тому, що обвинувачений ОСОБА_18 використав інцидент в кафе як нікчемний привід для подальшого ствердження свого «я - статусу», як жителя масиву «Північний», над «сторонніми» в його розумінні людьми в цьому районі, про що також свідчив його акцент на не бажанні вибачатися перед потерпілим і під час судових дебатів і останнього слова.

Таким чином, мотиви дій обвинуваченого були хуліганськими, тобто безпричинними, він мав на меті показати свою перевагу над іншими особами, при цьому грубо ігноруючи загальноприйняті постулати поведінки в суспільстві та зневажаючи на права інших громадян (на відпочинок, на спокійне пересування вулицями міста).

При цьому, грубе порушення суспільного порядку вчинене з особливою зухвалістю та супроводжувалось з використанням ножа предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, що суд враховує як спосіб вчинення кримінального правопорушення.

Суд, критично ставиться до показів свідків ОСОБА_41 та ОСОБА_42 , які є працівниками кафе, які намагались підтримати позицію обвинуваченого в судовому засіданні в частині створення конфлікту з боку потерпілого, його поведінки та плювка у бік обвинуваченого.

Так ОСОБА_35 , будучи особою, яка в силу займаної посади повноважна була присікти такі неправомірні дії відвідувачів, ніяких заходів не вжила та при цьому стверджувала, що першими прийшли в кафе компанія потерпілого, а обвинувачений прийшов пізніше, а сама вона, ніби то прийшла на роботу в кафе близько 19-20 год., і приблизно через годину в кафе прийшла компанія потерпілого.

Але такі свідчення ОСОБА_43 вступають у протиріччя як з показаннями обвинуваченого так і показаннями потерпілого, а також свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_40 , ОСОБА_39 та самого ОСОБА_44 , які чітко зазначили, що компанія потерпілого прийшла до кафе вже після того, як там знаходився та відпочивав обвинувачений ОСОБА_18 .

З пояснень потерпілого та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_40 та ОСОБА_39 вбачається, що до кафе «Метелиця» вони дійсно прийшли після святкування Дня народження родички, близько 23-00 год. та в залі кафе до потерпілого, після відвідування ним туалету, почали чіплятись місцеві хлопці ( ОСОБА_18 та ОСОБА_28 ), при цьому намагались вивести його на вулицю, коли поряд не було ОСОБА_39 .

В свою чергу свідок ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , які перебували в коридорі кафе, коли потерпілий ходив в туалет, стверджували, що ніяких образ в бік ОСОБА_18 , тим паче його матері, з боку потерпілого не висловлювалось, в обличчя ОСОБА_18 він не плював та ОСОБА_45 не розбороняла їх.

При цьому свідок ОСОБА_17 стверджувала, що це вона прохала ОСОБА_46 викликати охорону, коли до потерпілого чіплялись хлопці, однак та порадила їм покинути кафе і відмовилась викликати охорону і саме після цієї відмови вони пішли з кафе, щоб не накаляти ситуацію і запобігти спробам незнайомців продовжити розбиратися із потерпілим.

Покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_40 та ОСОБА_39 є послідовними, логічними та такими, що узгоджуються і з показами самого потерпілого, в той час як покази обвинуваченого та свідків ОСОБА_41 та ОСОБА_42 не узгоджуються між собою, як в черговості з`явлення до кафе потерпілого та обвинуваченого так і в причині надуманого конфлікту та реальної поведінки останніх у цьому кафе, а тому враховуючи те, що ОСОБА_35 та ОСОБА_42 є близькими знайомими обвинуваченого і зацікавлені в його виправданні, суд відноситься до їх показів критично, а не визнання обвинуваченим вини в частині здійснення хуліганських дій, суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за більш тяжкий злочин.

Аналізуючи доводи захисника обвинуваченого, щодо відсутності в діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, суд розцінює їх такими, що не заслуговують на увагу та не можуть бути прийняті судом, оскільки вони ґрунтуються виключно на власних припущеннях і міркуваннях обвинуваченого ОСОБА_18 , який зацікавлений в уникненні від кримінальної відповідальності та спростовуються показами потерпілого ОСОБА_5 як в суді так і під час слідчого експерименту, показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_40 та ОСОБА_39 , а також об`єктивними судово-медичними даними, які роз`яснені і підтверджені показами судово-медичного експерта ОСОБА_47 , які є належними, допустимими та достовірними, а в їх сукупності і взаємозв`язку - достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні.

Покази потерпілого ОСОБА_5 та свідків події ОСОБА_10 , ОСОБА_40 та ОСОБА_39 , а також результати проведених по справі експертиз достовірно підтверджують, що обвинувачений ОСОБА_3 , через використання незначного (нікчемного) приводу, ведучи себе грубо та з особливою зухвалістю в громадському місті, використовуючи ніж, яким згідно висновку судової трасологічної експертизи могло бути нанесено ушкодження на куртці, що належить потерпілому ОСОБА_5 , та який вилучений у нього, наніс ножове поранення потерпілому ОСОБА_5 .

При цьому, суд не погоджується з твердженнями обвинуваченого про те, що він наносив удари потерпілому ножем виключно тоді, коли намагався вибратись з-під останнього, оскільки в такій несприятливій ситуації витягти ніж з середнього карману кофти та розкласти його однією правою рукою під час боротьби та нанести удари лежачому на ньому потерпілому у лівий бік тулубу, в врахуванням суттєвї різниці у вазі між обвинуваченим та потерпілим на думку суду фактично не можливо.

При цьому такий механізм нанесення ударів ножем, на який вказував обвинувачений під час розгляду справи, жоден із свідків не підтвердив, а потерпілий запевняв, що обвинувачений підбіг до нього і стоячи навпроти заніс руку за його спину та наніс 3-4 удари ножем, від яких він почув біль у спині і від цього в нього підкосилися ноги і тільки потім він впав, потягнувши обвинуваченого за собою.

Крім того, висновком експерта № 25/4.2-397 від 12.04.2017 року та поясненнями самого потерпілого спростовуються доводи обвинуваченного про кількість нанесених ударів ножем потерпілому, оскільки на куртці та кофті, що належать потерпілому ОСОБА_5 , наявні: один розрив тканини на куртці, один розріз зовнішнього шару тканини спинки куртки та вісім колото-різаних пошкоджень (п`ять на куртці та три на фуфайці), які утворені в результаті ріжучої дії предмету, який має на робочий частині гостро-заточене лезо, а самі колото-різані пошкодження на одязі потерпілого ОСОБА_5 , могли бути утворені ножем, вилученим 25.01.2017 року у ОСОБА_3 (т. 1 а.п. 126-134).

В сукупності всі ці обставини переконують суд в тому, що обвинувачений, вказуючи свою версію механізму нанесення ударів потерпілому, намагається виправдати свої зухвалі протиправні дії по відношенню до потерпілого, сумнівно пов`язуючи їх із спробою вибратися з під останнього.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

За змістом ст. 50 КК України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не вставлено.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не вставлено.

Суд не може прийняти як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , його заяву про щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні під час останнього слова, оскільки такі дії за своєю суттю не є щиросердечними, обвинувачений протягом всього часу з моменту вчинення злочину не прийняв будь-яких дієвих заходів до зміни ситуації, що склалася, перед потерпілим не вибачився, а навпаки показав своєю поведінкою негативний настрій та ставлення до потерпілого, даючи зрозуміти останньому про повну байдужість до нього, наголосивши в судових дебатах про своє небажання вибачатися.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує те, що злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, є умисним та відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи особу обвинуваченого, відсутність обставин пом`якшуючих покарання, а також ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідним призначити покарання в межах санкції частини 4 ст. 296 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, оскільки попередження вчинення нових злочинів, на думку суду, не можливо досягти призначенням більш м`якого покарання.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Таким чином, витрати за проведення судової експертизи судової трасологічної експертизи № 25/4.2-397 від 12.04.2017 року у розмірі 1407,36 грн. (т.1 а.п. 125) та витрати за проведення судової експертизи зброї № 26/3.3-413 від 29.05.2017 року у розмірі 593,22 грн. (т. 2 а.п. 50) підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь експертної установи.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити незмінним до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 368, 369, 370-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді домашнього арешту.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили.
Після набрання законної сили даним вироком зобов`язати Самарський ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області затримати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помістивши його в Дніпропетровську установу виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровський області (№ 4) для подальшого етапування до місць відбування покарань.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України документально підтверджені витрати за проведення судової трасологічної експертизи № 25/4.2-397 від 12.04.2017 року у розмірі 1407,36 грн. (т.1 а.п. 125) та витрати за проведення судової експертизи зброї № 26/3.3-413 від 29.05.2017 року у розмірі 593,22 грн. (т. 2 а.п. 50).
Речові докази штани потерпілого ОСОБА_5 , передані йому під гарантійну розписку, залишити останньому за належністю (т. 1 а.п. 121), куртку та кофту, передані до камери зберігання речових доказів Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 000595) повернути за належністю ОСОБА_5 ; складний кишеньковий ніж, господарсько-побутового призначення, переданий до камери зберігання речових доказів Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 000612) - знищити.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий суддя ОСОБА_1