Справа № 127/6534/16-к
Провадження №11-кп/772/974/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2017 року м. Вінниця

Апеляційного суду Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
судів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5

розглянув «05» жовтня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0004857 від 23.07.2015 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Мізяківські Хутори Вінницького
району Вінницької області
українця, громадянина України,
раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286 КК України.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_6
захисника адвоката: ОСОБА_8
представника потерпілого: ОСОБА_9
за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 ; апеляційною скаргою представника ПАТ «СК» «Універсальна»; апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах потерпілого ОСОБА_10 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2017 року, -
В с т а н о в и в:
Вироком Вінницького міського суду Віницької області від 13 травня 2017 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України у виді років позбавлення волі з позбавленням права керування траспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покладено ряд обов`язків на ОСОБА_6 , а саме: не виїжджати за межі України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_6 процесуальні витрати по проведенню екпертизи в сумі 491 грн. 04 копійки на користь держави.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено частково.
Стягнуто зі страхової компанії «Універсальна» на користь ОСОБА_10 майнову шкоду в сумі десять тисяч шістсот десять гривень 24 копійки та пятсот тридцять гривень 52 копійки моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 двадцять девять тисяч чотириста шістдесят девять гривень 48 копійок у відшкодування моральної шкоди.
Вирішена доля речових доказів.
Судом встановлено, що 23 липня 2015 року близько 11:00 водій ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «КАМАЗ 53212 КС 3575А», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в напрямку вулиці Ватутіна по проїзній частині вулиці Чехова у місті Вінниці. Під час проїзду регульованого перехрестя з вулицею Немирівське шосе ОСОБА_6 не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого транспортного засобу в момент об`єктивної появи в полі його зору пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які розпочали перетин проїзної частини вулиці Чехова справа-наліво відносно напрямку руху автомобіля по розмітці регульованого пішохідного переходу, на зелений, дозволяючий рух, сигнал світлофора. Внаслідок цього ОСОБА_6 , з необережності, допустив наїзд на вищевказаних пішоходів.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми - забою головного мозку середнього ступеня з вогнищами гемораргічного просякнення лівих лобної та скроневої долей, перелому кісток склепіння черепа з переходом на основу черепа (правої тім`яної і скроневої кісток, клиновидної кістки, пірамідки лівої скроневої кістки), травматичних розривів барабанних перетинок обох вух, забою м`яких тканин потилиці, а також - закритого перелому лівих лонної та сідничної кісток тазу без зміщення, закритого перелому середньої третини правої ключиці.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1833/149 від 02.12.2015 року, вищевказані ушкодження належать до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.
Таким чином, водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. п. 4.16 (а), 12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано:
п. 4.16 (а) - пішохід має право: а) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора;
п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками.
В апеляційній сказрі захисника адвоката ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_6 ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2017 року відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 ККУкраїни, а саме виключення із вироку додаткового покарання у виді позбавлення права керування траспортними засобами на 2 роки. В решті вирок суду залишити без змін.
Свої вимоги захсит мотиував тим, що вирок суду в частині позбавлення обвинуваченого права керування траспортними засобами за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвиунваченого. Вказує на те, що його підзахисний вину визнав у повному обсязі, щиро покаявся, раніше не судиммий, потерпілому частково відшкодував завдану ним моральну шкоду та сплачував кошти на лікування. Крім того, зазначає, що ОСОБА_6 втратить єдине джерело доходу своєї сім`ї.
В апеляційній скарзі представника ПАТ «СК «Універсальна» ОСОБА_13 ставиться питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2017 року в частині задоволення цивільного позову ОСОБА_10 до ПАТ «СК «Універсальна». Ухвалити новий вирок, в якому в задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 до Пат «СК «Універсальна» -відмовити.
Вимоги мотивовані тим, що відповідно до п. 35.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальнсоті власників наземних траспортних засобів» , обовязок по обгрунтуванню вимоги заявника та надання доказів, що підтверджують заявлені вимоги відповідно покладений саме на заявника, тобто на позивача ОСОБА_10 вказують на те, що заява про виплату страхового відшкодування Пат «СК «Універсальна» не подавалась, а тому у ПАТ «СК «Універсальна» відсутінй обовязок щодо прийняття рішення по суті.

В апеляційній скарзі представника потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_9 ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2017 року відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України в частині задоволення цивільного позову, а саме збільшити суми, що підлягають стягненню: позовні вимоги ОСОБА_10 задовольнити в повному обсязі і стягнути з Страхової компанії «Універсальна» на користь ОСОБА_10 майнову шкоду в сумі 1208, 48 грн. та 5000 грн. моральної шкоди, стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_14 на користь ОСОБА_10 70 000, 00 грн. моральної шкоди. В решті вирок залишити без змін.
Вимоги захистом мотивовані тим, що внаслідок вчинення ОСОБА_6 тяжкого злочину ОСОБА_10 завдано матеріальної шкоди, а саме на лікування, на медичні препарати, транспортні витрати. Крім того, тяжким злочином, що вчинив ОСОБА_6 , її підзахисному завдано моральної шкоди, а саме після аварії останньому завдано моральних страждань, фізичних, тяжка депресія та безконечні лікування.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі та заперечили проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілого та представника ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» , представника потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_9 , яка підтримала в повному обсязі вимоги, викладені в апеляційній скарзі, думку прокурора, який вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційні скарги - задоволенню не підлягають
Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним та обгрунтованим і вмотивованим. Обгрунтоване рішення це таке, що достатньо, добре аргументоване, підтверджене науково, певним досвідом, переконливими доказами, доведеними фактами.
Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому тяжке тілесне ушкодження - є обґрунтованими.
Викладені у вироку висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України - є правильною.
В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 винуватість в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі , та щиро розкаявся.
Фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КПК України та доведеність його вини у даному кримінальному правопорушенні в поданих апеляційних скаргах не оскаржуються, а тому вирок суду першої інстанції у цій частині у відповідності до ст.404 КПК України апеляційним судом не перевіряється.
Що стосується доводів апеляційної скарги представника страхової компанії ПАТ «СК «Універсальна» ОСОБА_13 про те, що в задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 до ПАТ «СК «Універсальна» необхідно відмовити, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.
Згідно з п.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Як передбачено ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, у зв`язку з викладеним суд може розглядати цивільний позов у кримінальному провадженні.
У відповідності зі ст.62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.
З огляду на положення ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи

Відповідно до полісу № АІ/7882925 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль «КАМАЗ 53212 КС 3575» номерний знак НОМЕР_1 , 25.05.2015 був застрахований, на момент ДТП вказаний поліс діяв. Страхувальником був ОСОБА_15 , який відповідно до технічного паспорту автомобіля, копія якого міститься в матеріалах кримінального провадження, є власником даного транспортного засобу, а тому згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоровю, майну третьої особи.
Відповідно до ст.37 ЗУ«Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється в строки та обсягах, визначених рішеннями суду, тому доводи апеляційної скарги про відсутність у страховика підстав для виплати заподіяної шкоди є безпідставними.
Висновки суду першої інстанції в частині необхідності стягнення на користь потерпілого із страхової компанії завданих матеріальних збитків та обґрунтовано оцінених та досліджених в судовому засіданні , є правильними.
Крім того в апеляційній скарзі представника представника страхової компанії ПАТ «СК «Універсальна» ОСОБА_13 не вказані підстави та належне обґрунтування з посиланням на норму закону щодо відмови в задоволенні цивільного позову.
У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року з наступними змінами передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та інші обставини. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер та обсяг моральних страждань, які зазнав потерпілий внаслідок отриманих травм.
При визначенні розміру моральної шкоди судом було враховано як величину її заподіяння, так і реальну можливість відшкодування, з врахуванням обставин справи, фізичних та психологічних страждань потерпілого від злочину. Судом також враховано те ,що розмір завданої ОСОБА_10 моральної шкоди перевищує суму, яка складає 5 відсотків страхової виплати, різницю між фактичним розміром шкоди і сумою, що підлягає стягненню зі страхової компанії та стягнув з ОСОБА_6 , оскільки в матеріалах провадження відсутні докази того, що останній перебуває з ОСОБА_16 у трудових відносинах, атому відповідно він несе цивільно правову відповідальність в частині відшкодування завданої злочином моральної шкоди.
Тому суд першої інстанції, вирішуючи питання про часткове задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_10 дійшов правильного висновку та правильно визначив розмір його відшкодування, а тому доводи апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_9 щодо збільшення сум, які підлягають стягненню є безпідставними та не підлягають до задоволення.
При призначенні ОСОБА_6 основного покарання суд першої інстанції на виконання вимог ст.ст. 50, 65 КК України в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, данні про його особу, який раніше не судимий, за місцем прживння характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколого та психіатра не перебуває, частково відшкодував потерпілому заподіяні злочином збитки, обставини, що помякшують покарання, зокрема щире каяття, визнання вини в повному обсязі, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, і обґрунтовано звільнив ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, із застосуванням додаткового покарання, з метою попередження злочинів у сфері дорожнього руху, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, а тому апеляційний суд вважає апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 такою, що не підлягає задоволенню .
Крім того, стороною захисту не надано доказів того, що транспортний засіб являється єдиним джерелом доходу ОСОБА_6 .
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б призводили до зміни чи скасуванню вироку, при досудовому розслідуванні кримінального провадження та під час його розгляду в суді першої інстанції, перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено та в апеляційних скаргах не заявлено.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 413, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , представника ПАТ «СК» «Універсальна», захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах потерпілого ОСОБА_10 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2017 року, -залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 13 травня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
Згідно з оригіналом: