Справа № 362/2467/17
Провадження № 1-кп/362/241/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.10.2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Васильків, Київської області, українця, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб,-
20.06.2016 р. близько 15 год. 00 хв. (точного часу не встановлено) ОСОБА_5 перебував разом з ОСОБА_6 на міському пляжі на річці Стугна в м. Василькові, Київської області.
Перебуваючи на пляжі, до них підійшов ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та попросив подивитися за його речами під час його купання в річці.
На вказане прохання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 погодилися, в цей час ОСОБА_5 та ОСОБА_6 помітили, що серед залишених речей ОСОБА_7 знаходиться мобільний телефон марки «Nokia 225 Dual SIM» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 білого кольору. Та саме в цей час у них виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
В подальшому ОСОБА_5 га ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, ОСОБА_5 , діючи повторно, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до простирадла, на якому лежали джинсові шорти синього кольору, в кишені яких знаходився мобільний телефон марки «Nokia 225 Dual SIM» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 білого кольору та картка ПриватБанку № НОМЕР_3 .
В цей час у ОСОБА_8 виник намір на таємне викрадення чужого майна і він запропонував ОСОБА_6 викрасти вищевказані шорти, на пропозицію ОСОБА_5 , ОСОБА_6 погодився, тим самим вступивши в злочинну змову з ОСОБА_5 . Розподіливши між собою заздалегідь ролі, погодивши між собою спільні злочинні дії, пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно заволоділи шортами синього кольору з ременем, які не становлять матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_7 та мобільним телефоном марки «Nokia 225 Dual SIM» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 920 грн. з SIM-картою мобільного оператора «МТС», що не становить матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_7 та на якій грошові кошти були відсутні, карткою ПриватБанку № НОМЕР_3 , на якій знаходилися грошові кошти в сумі 158,08 грн., які належали ОСОБА_7 .
Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення вони зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1078, 08 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю і показав, що влітку 2016 р. близько 15 год. 00 хв. вони з ОСОБА_9 пішли на пляж річки Стугна в м. Василькові відпочивати. Вони відпочивали та до них підішов чоловік, якого вони не знали, та попросив подивитись за речами і пішов купатись. Хтось запропонував забрати речі. Вони забрали речі, що лежали на простирадлі та пішли. ОСОБА_5 зайшов додому та взяв картку, на яку потім перевів кошти з викраденої картки. Кошти перевів через номер викраденого телефона. Суму не пам"ятає. Телефон вони здали в ломбард, за нього отримали десь 300,00 грн., які витратили на свої потреби. Шкоду потерпілому на даний час не відшкодував. Щиро розкаявся в скоєному, просив суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю і показав, що влітку 2016 р. близько 15 год. 00 хв. вони пішли з ОСОБА_5 на пляж на річку Стугна, відпочивали, до них підійшов чоловік, попросив подивитись за речами та пішов купатись. Коли він заплив до середини річки, вони згорнули покривало та пішли. Пішли в центр міста, здали телефон в ломбард "Оскар", за нього виручили 300,00 грн. Перед цим ОСОБА_5 заходив додому та брав картку, на яку потім перевів кошти (подзвонив з телефону потерпілого) з викраденої картки Приватбанк, там було десь 150,00 грн. з копійками. Серед викрадених речей були сині шорти з паском. Потерпілому залишили футболку та взуття. Шкоду потерпілому на даний час не відшкодував. Щиро розкаявся в скоєному, просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_7 подав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати дане кримінальне провадження за його відсутністю.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, а їх дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.
Визнаючи винними обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і обираючи їм міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до злочинів середньої тяжкості, також повною мірою вивчені особи обвинувачених: відповідно до вимоги ІП Васильківського ПВ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 раніше судимий, ОСОБА_6 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, характеризуються позитивно.
Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 : щире каяття.
Обставиною, що обтяжує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину повторно.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Підстав для застосування відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
Вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2017 р. ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ст.71 КК України і призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Враховуючи, що дане кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_5 20.06.2016 р., тобто до постановлення вироку Фастівським міськрайонним судом Київської області від 27.07.2017 р. щодо ОСОБА_5 за злочин, вчинений 04.02.2017 р., суд призначає покарання у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, за правилами, передбаченими ст. 72 КК України. При призначенні остаточного покарання ОСОБА_5 суд застосовує вимоги ч. 1 ст. 70 КК України та визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що було призначено Фастівським міськрайонним судом Київської області від 27.07.2017р., і призначає йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний злочин, а тому його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи позитивні характеристики на обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за місцем їх проживання, те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, обвинувачений ОСОБА_6 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, щире каяття обох обвинувачених, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, але із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 буде відповідати їх особі і вчиненому ними кримінальному правопорушенню.
Цивільний позов потерпілим в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому суд при постановлені вироку не застосовує до ОСОБА_6 запобіжного заходу.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили залишити без змін. Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 07.02.2017 р., як це було визначено вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2017 р.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, що призначено вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2017 р., а саме у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув"язнення під час досудового розслідування та судового розгляду із розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з дня затримання 07.02.2017 р. по 20.06.2017 р. включно, а з 21.06.2017 р. і до дня набрання даним вироком законної сили із розрахунку одному дню попереднього ув"язнення відповідає один день позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 відраховувати з 07.02.2017 р.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили залишити без змін та утримувати його в Київському СІЗО.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Застосувати до призначеного покарання ОСОБА_6 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_6 обов"язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_6 відраховувати з дня постановлення вироку.
Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки «Nokia 225 Dual SIM» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 білого кольору залишити у розпорядженні, користуванні та володінні потерпілого ОСОБА_7 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору та потерпілому.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1