Справа № 366/2493/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/593/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 06.11.2017

УХВАЛА
Іменем України
6 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_15 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 13 березня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Єреван Республіки Вірменія, громадянина Республіки Вірменія, з повною загальною середньою освітою, має на утриманні три малолітні дитини, неодруженого, непрацюючого, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України та виправдано за ч.4 ст.187 КК України, у зв`язку з недоведеністю складу кримінального правопорушення в його діянні,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Нова Костянтинівка Летичівського району Хмельницької області, громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого, непрацюючого, має на утриманні дві малолітні дитини, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , проживаючого в АДРЕСА_4 , не маючого судимості відповідно до ст.89 КК України,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України та виправдано за ч.4 ст.187 КК України, у зв`язку з недоведеністю складу кримінального правопорушення в його діянні,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Васильків Київської області, громадянина України, з повною вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_5 , проживаючого в АДРЕСА_6 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

ОСОБА_10 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України та виправдано за ч.4 ст.187 КК України, у зв`язку з недоведеністю складу кримінального правопорушення в його діянні,

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
Як вбачається з вироку , судом встановлено, що27 березня 2014 року, близько 03-ї години, ОСОБА_7 знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_7 , куди він приїхав для виконання роботи, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зайшов до господарської будівлі, а саме будинку охорони, де з метою особистого збагачення з корисливих спонукань таємно викрав жилет тактичний «BLACKHAWK» з двома мисливськими ножами вартістю 1763 гривні, куртку чоловічу «WOODLINE», вартістю 6982 гривні, які належали ОСОБА_18 , заподіявши йому матеріальної шкоди на загальну суму 8745 гривень.

ОСОБА_10 , діючи умисно, не маючи передбаченого законом дозволу, у невстановлену дату та час, при невстановлених обставинах придбав пістолет, перероблений саморобним способом зі стартово-шумового пістолету «STALKER - MOD. 914-S» № НОМЕР_1 , калібру 9мм Р.А.К. та 2 патрони калібру 9 мм Р.А., які зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_8 квітня 2014 року під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 01 квітня 2014 року, за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_6 , було виявлено і вилучено предмет, схожий на зброю, який відповідно до висновку судово-балістичної експертизи від 29 квітня 2014 року №341ВКЕ являється вогнепальною зброєю, а саме пістолетом переробленим саморобним способом зі стартово-шумового пістолета «STALKER-MOD.914-S» № НОМЕР_1 , калібру 9мм Р.А.К., виробництва (АТАК armsltd., Туреччина), шляхом видалення з каналу ствола заглушки та вмонтування ствольної вставки, який придатний для неодноразового проведення пострілів, а також 2 патрони, один з яких відповідно до зазначеного висновку судово-балістичної експертизи є боеприпасом до вогнепальної зброї калібру 9мм Р.А., а інший є боеприпасом, переробленим саморобним способом за типом пістолетних патронів калібру 9 мм Р.А., шляхом встановлення металевого шарика, які ОСОБА_10 незаконно зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 обвинувачуються в тому, що 26 березня 2014 року, близько 22 години, разом з ОСОБА_19 , провадження відносно якого закрито у зв`язку зі смертю та із іншими невстановленими особами у кількості близько 10 чоловік, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне збагачення шляхом здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, увійшли в злочинну змову. Після цього ОСОБА_19 та невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я ОСОБА_20 , використовуючи автомобіль «MersedesBenz GL» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_19 , а також ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я ОСОБА_21 , використовуючи автомобіль «Peugeot 407» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням останнього, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я ОСОБА_22 , використовуючи автомобіль марки «Skodafabia» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_9 , та інші невстановлені досудовим слідством особи, які керували автомобілями «LandRover» та «ToyotaLandCruiser 100» прибули до с. Шпилі Іванківського району Київської області.

У подальшому, перебуваючи поблизу кафе «Журавлі», яке знаходиться за адресою: Київська область, Іванківський район, с. Шпилі, вул. Київський шлях, 1, ОСОБА_19 довів ОСОБА_7 , ОСОБА_23 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам план вчинення розбійного нападу на домоволодіння ОСОБА_17 , розташованого за адресою: АДРЕСА_7 . Відповідно до вказаного плану, ОСОБА_19 розподілив ролі між учасниками розбійного нападу та забезпечив їх предметами, схожими на вогнепальну зброю, а саме мисливськими нарізними карабінами, мисливськими гладкоствольними рушницями та пістолетами.

З метою попередження викриття протиправної діяльності та уникнення передбаченої законом відповідальності, побоюючись бути викритим в подальшому, деякі з невстановлених досудовим розслідуванням осіб вдягнули на обличчя маски та рукавиці, які заздалегідь взяли із собою.

Таким чином підготувавшись до вчинення розбою, будучи забезпеченими усім необхідним для вчинення кримінального правопорушення та реалізації своїх злочинних намірів, 27 березня 2014 року, близько 03 год. ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи на зазначених автомобілях прибули до домоволодіння ОСОБА_17 , за вищевказаною адресою.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбійного нападу, відповідно до розподілених між собою ролей, за вказівкою ОСОБА_19 невстановлені досудовим розслідуванням особи перелізли через паркан і, таким чином, проникли на територію вищевказаного домоволодіння.

Перебуваючи на території зазначеного домоволодіння, невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи згідно з розробленим ОСОБА_19 планом, проникли до приміщення охорони і, погрожуючи ОСОБА_18 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , які там перебували, застосуванням зброї, тобто насильства, небезпечного для життя і здоров`я, вивели останніх з приміщення на вулицю. Після цього, вивівши з ладу систему відеонагляду, відчинили ворота, що ведуть на територію вказаного домоволодіння. В подальшому, виконуючи злочинний план, ОСОБА_19 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та невстановлені досудовим розслідуванням особи через відчинені ворота проникли на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 .

Відповідно до відведених ОСОБА_19 ролей, ОСОБА_8 спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, тримаючи в руках предмети, схожі на мисливські нарізні карабіни, та погрожуючи ОСОБА_18 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 застосуванням вогнепальної зброї, тобто насильства, небезпечного для життя та здоров`я, придушили волю останніх до опору та змусили їх перебувати біля будинку охорони, який знаходиться на території вказаного домоволодіння.

В свою чергу ОСОБА_9 , перебуваючи на території вказаного домоволодіння та впевнившись у відсутності перешкод у виконанні злочинного плану, відповідно до вказівки ОСОБА_19 з метою забезпечення своєчасного відходу учасників розбійного нападу з місця вчинення кримінального правопорушення та спостереження за оточуючою обстановкою, повернувся до автомобіля «Skodafabia» реєстраційний номер НОМЕР_4 .

ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_31 , та невстановлені особи, впевнившись у відсутності спротиву виведених з будинків осіб, проникли до житлових будинків, що знаходяться на території домоволодіння, де заволоділи майном ОСОБА_17 ,

Далі, проникнувши до господарської будівлі, а саме будинку охорони, заволоділи майном ОСОБА_24 - мобільним телефоном «Samsung GT-S8530», вартістю 441,29 грн. та мобільним телефоном «Samsung GT-C3322i», трьома сім-картками операторів мобільного зв`язку «Київстар», «МТС», «Life» які матеріальної цінності для потерпілого не представляють. Там же заволоділи майном ОСОБА_18 , а саме: жилетом тактичним торгової марки «BLACKHAWK!», вартістю 1763, 00 грн.; -курткою чоловічою торгової марки «WOODLINE», вартістю 6982, 00 грн., на загальну суму 8745,00 грн.

Крім того, зазначені особи з автомобілю «Нива» реєстраційний номер НОМЕР_5 , який знаходився на території вказаного домоволодіння, заволоділи майном ОСОБА_18 , а саме: барсеткою, в якій знаходилися документи на ім`я ОСОБА_18 - паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон; картка фізичної особи платника податків; посвідчення особи, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС; посвідчення єгеря; посвідчення оператора заправних станцій; посвідчення судді Федерації стортингу України; картка «ОТП-банк», картка «Приватбанк»; свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів марок «Нива» та «Audi», які матеріальної цінності для потерпілого не представляють.

Помістивши вищевказані предмети до автомобілів «MersedesBenz GL», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_19 , «Skodafabia» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_9 , «Peugeot 407» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням невстановленої досудовим розслідуванням особи на ім`я ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та невстановлені досудовим розслідуванням особи на вказаних автомобілях, а ОСОБА_7 пішки з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядилися на свій розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_19 та невстановлені особи завдали потерпілому ОСОБА_17 матеріальних збитків на суму 1 220 692, 85 грн., потерпілому ОСОБА_18 матеріальних збитків на суму 8745,00 грн., потерпілому ОСОБА_24 на суму 441,29 грн., заволодівши шляхом вчинення розбійного нападу майном на загальну суму 1 229 879, 14 грн.

Виправдовуючи ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 суд, надавши правову оцінку доказам в кримінальному провадженні у вироку зазначив, що в ході судового розгляду стороною обвинувачення не було надано достатніх та допустимих доказів на доведення складу кримінального правопорушення, в діянні обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді 9 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді 9 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді 9 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.Визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 9 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. За ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 9 років позбавлення волііз конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок суду є незаконним, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що судом не надано належної оцінки всім дослідженим доказам, а лише показання обвинувачених. Зазначає, що узгодженість дій обвинувачених, виконання кожним із них певної функції, згідно з розподілом ролей, які здійснив ОСОБА_19 , свідчить про спільний умисел на вчинення розбійного нападу за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та інше приміщення, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах. Крім того, зазначає, що висновки суду в частині недоведеності вини ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України не підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду. Також зазначає, що судом не вірно кваліфіковані дії ОСОБА_7 , їх потрібно кваліфікувати за ч. 4 ст. 187 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, думки обвинувачених та їх захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

За встановлених фактичних обставин справи, виходячи із закріпленого в ст. 63 Конституції України принципу презумпції невинуватості та вимог ст. ст. 370, 373 КПК України про те, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведеності у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо недоведеності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, в діяннях ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд відповідно до вимог кримінального процесуального закону у судовому засіданні перевірив усі зібрані на досудовому слідстві докази, на підставі яких ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, надавши їм належну оцінку, обґрунтовано дійшов висновку про недоведеність в їх діях складу зазначеного кримінального правопорушення.

Спростовуючи пред`явлене ОСОБА_32 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , суд першої інстанції навів мотиви за яких взято до уваги одні докази та відкинуто інші і обґрунтовано дійшов висновку про їх виправдання.

Вирок суду відповідає вимогам ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, а доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Розбій відповідно до ст.187 КК України, з об`єктивної сторони, є нападом з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06 листопада 2009 року №10 під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.

Судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду не було встановлено доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 приймали участь у вчиненні розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло та інше приміщення, спрямованому на заволодіння майном у особливо великих розмірах. Із показань потерпілих та свідків вбачається, що жоден з них не впізнав обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , як осіб, які вчинили будь - які дії спрямовані на здійснення розбійного нападу або заволодіння майном потерпілих. Також не здобуто доказів того, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 мали умисел на вчинення розбійного нападу та попередньо домовились про його вчинення з іншими обвинуваченими або особами відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, застосовували насильство, або висловлювали, або демонстрували погрози його застосування, сприяли вчиненню розбійного нападу або скористались наслідками розбійного нападу, одержали винагороду за його вчинення. Із показань потерпілих та свідків вбачається, що ОСОБА_8 бачили з карабіном у руках біля осіб, які працювали на території мисливського господарства «Фауна» - домоволодіння ОСОБА_17 . Майже всі потерпілі та свідки , які впізнали обвинуваченого, зазначають, що карабін в руках ОСОБА_8 був розряджений, проте фактів, які б свідчили про попередню змову ОСОБА_8 на вчинення розбійного нападу з іншими обвинуваченими або особами, стосовно яких матеріали виділені в окреме провадження, не встановлено.

Крім того, органами досудового розслідування не взято до уваги той факт, що майже все майно, зокрема зброя, яка була вилучена на території мисливського господарства була 01 квітня 2014 року добровільно передана МВС України невідомою особою представником ОСОБА_33 , після чого зазначене майно повернуто власнику ОСОБА_17 .

Згідно ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Докази винності ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у вчиненні ними злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, були перевірені судом першої інстанції та належним чином оцінені з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про те, що в діях ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, є необґрунтованими, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку, суд першої інстанції зробив ґрунтовний аналіз доказів, що були надані досудовим слідством та стороною обвинувачення і прийшов до обґрунтованого висновку, що беззаперечних та переконливих доказів вини ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину,передбаченого ч. 4 ст. 187 КК Українине здобуто.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З вироку суду вбачається, що при призначенні ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України та ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 263 КК України покарання, суд врахував конкретні обставини справи та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про осіб обвинувачених, якіраніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, за місцем проживання характеризуються посередньо, обставини, які пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 (Із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 р., № 8 від 12 червня 2009 р. та № 11 від 6 листопада 2009 р.) призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_10 судом першої інстанції покарання без ізоляції від суспільства, за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для їх виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального законодавства України, які б могли бути підставою для скасування чи зміни вироку, судом не допущено.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_15 залишити без задоволення.

Вирок Бородянського районного суду Київської області від 13 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_34 , ОСОБА_10 , ГрігорянаАкобаСамвеловича залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя :