Провадження № 1-в/317/367/2017
Справа № 317/2795/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участі:

прокурорів ОСОБА_4

ОСОБА_5

представника адміністрації ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Біленьківська виправна колонія № 99» клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
14.04.2015 р. Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,
засудженого 26.07.2016 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 4 років 2 днів позбавлення волі,
про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,-
ВСТАНОВИВ:
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році». Клопотання мотивоване тим, що його мати є інвалідом першої групи та не має інших дітей.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 клопотання підтримав та просив задовольнити, звільнивши його від подальшого відбування покарання.

Представник адміністрації ОСОБА_6 проти застосування до засудженого Закону України «Про амністію у 2016 році» заперечував.

Прокурор ОСОБА_5 , а у подальшому ОСОБА_4 проти застосування до засудженого Закону України «Про амністію у 2016 році» також заперечували.

Суд, заслухавши засудженого, представника адміністрації виправної колонії, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Статтею 86 КК України передбачено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджено 26.07.2016 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 4 років 2 днів позбавлення волі.
Як видно з вказаного вироку, до покарання призначеного за ним, частково приєднано покарання, призначене ОСОБА_7 за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 14.04.2015 р., за яким його засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.
Злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України є тяжкими.
Відповідно до вимог п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року, слід звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Оскільки злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України за які засуджений також відбуває покарання є тяжкими, на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_7 не відбув половини покарання, як того вимагає ст. 4 Закону, він не підлягає звільненню від подальшого відбування покарання згідно із Законом України «Про амністію у 2016 році».
Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1