Справа № 1-382/2010р.
Номер провадження1-382/2010р.
ВИРОК

іменем України

"05" листопада 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого Закутського В.І.

при секретарі Сиверин JI.A.

з участю прокурора Арделя А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську кримінальну справу по звинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, Бурятської АССР, Росія, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючої, не заміжньої, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимої 24.12.2009 рокі Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області по ч. З ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнена з іспитовим строком на 3 роки,

у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ

04.07.2010 року біля 19.00 годин ОСОБА_1, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з салону автомобіля НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2, на березі озера «Піщане» в м. Вознесенську, викрала належне ОСОБА_3 майно - жіночу сумочку вартістю 200 грн., в якій були гроші в сумі 454 грн., мобільний телефон «Нокіа» вартістю 700 грн., в якому знаходилась флеш-карта об»ємом 2 Гб. вартістю 99 грн., сім-карта мобільного оператору «Білайн» вартістю 15 грн., мобільний телефон «Сіменс» вартістю 100 грн. з сім-картою мобільного оператора «МТС» вартістю 10 грн. З викраденим майном ОСОБА_1 з місця скоєння злочину зникла, викраденим майном розпорядилася за власним розсудом. В результаті таємного викрадення майна ОСОБА_1 спричинила ОСОБА_3 матеріальний збиток на загальну суму 1578 грн.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнала повністю і пояснила суду, що дійсно 4 липня 2010 року біля 19.00 годин вона йшла додому, біля озера стояв автомобіль, вікно якого було наполовину відчинене і в салоні якого вона побачила жіночу сумочку. Впевнившись, що її ніхто не бачить, вона просунула руку у відчинене вікно і викрала з салону автомобіля сумочку. Відкривши вдома сумочку вона побачила там гроші в сумі 454 грн., та два мобільних телефона. У скоєному кається.

Оскільки підсудна ОСОБА_1 визнала свою повністю, то суд, за згодою учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини, вина підсудної ОСОБА_1 також повністю підтвердилася в судовому засіданні дослідженими матеріалами кримінальної справи:

заявою ОСОБА_3 від 04.07.2010 року, в якій вона просить притягти до відповідальності особу, яка 04.07.2010 року біля 19.00 годин викрала її речі /а.с. 5/;

протоколом огляду мобільного телефону «Нокіа» з флеш-картою об»ємом 2 Гб, який було викрадено з автомобіля «Форд-транзит» /а.с. 48/;

речовими доказами - мобільним телефоном /а.с. 50/, та іншими матеріалами кримінальної справи у сукупності.

Оскільки підсудна ОСОБА_1 скоїла таємне викрадення чужого майна /крадіжку/, вчинену повторно, то суд її дії кваліфікує по ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання підсудній ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, та обставини, що пом»якшують та обтяжують покарання підсудної.

В якості обставин, що пом»якшують покарання підсудної, суд враховує зізнання та каяття у скоєному.

Обтяжуючих вину обставин суд не вбачає.

Потерпіла ОСОБА_3 на досудовому слідстві звернулася з позовне -:» заявою про стягнення з винної 2719 грн., що складає вартість двох мобільних телефонів, варто' золотого браслету , грошей в сумі 600 грн. та вартості жіночої сумочки. Але на поперед» розгляд кримінальної справи на 21 жовтня 2010 року та в судове засідання на 14.00 годин листопада 2010 року потерпіла ОСОБА_3 не з»явилася, суду нічого не повідомила про причи своєї неявки.

Постановою від 04.10.2010 року слідчий уточнив суму цивільного позову, яка складає 1-9

грн.

Оскільки потерпіла ОСОБА_3 не з»явилася в судове засідання та не підтримала сь». позовні вимоги, суд вважає необхідним залишити її позовні вимоги без розгляду, що не позбавля потерпілу звертатися в подальшому про стягнення спричиненої шкоди в суд в порядку цивільног судочинства.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду від 24 грудня 2009 року ОСОБА_1 засуджена по ч. З ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі з випробуванням і іспитовим строком на 3 роки.

Новий злочин скоїла в період відбування покарання за попереднім вироком.

З урахуванням всіх обставин справи, особи підсудної, яка скоїла злочин в періо; відбування умовного покарання за попереднім вироком, суд не знаходить підстав для призначенш покарання, не пов»язаного з позбавленням волі.

Керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ

ОСОБА_1 визнати винною у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 18: КК України і призначити її покарання у вигляді 2 /двох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду від 24 грудня 2009 року, остаточно призначити ОСОБА_1 - 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо засудженої ОСОБА_1 залишити тримання під вартою, зарахувавши її в строк відбуття покарання тримання під вартою з 30 вересня 2010 року.

Речові докази по справі - мобільний телефон «Нокіа», який передано на зберіганн» потерпілій ОСОБА_3 - залишити у ОСОБА_3

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області на протязі 15 діб.

Суддя