Провадження №: 1-кп/752/629/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження № 0009560 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ріжки, Таращанського р-ну, Київської області, громадянина України, з освітою середньою, не працюючого, не одруженого, без реєстрації проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

04.12.2008 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, від відбування якого звільнений 21.01.2015 року по відбуттю строку,

обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця АР Крим, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ;

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :
12.10.2017 року приблизно о 00.20 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебуваючи на проспекті Лобановського,196, в м. Києві, помітили раніше їм незнайому ОСОБА_9 , та вирішили відкрито заволодіти її майном.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою групою осіб, згідно узгодженої ролі ОСОБА_6 почав спостерігати за оточуючою обстановкою, а ОСОБА_7 підбіг ззаду до ОСОБА_9 , штовхнув її в спину та зірвав з її плеча портфель, вартістю 1400 грн., в якому знаходився мобільний телефон «Apple», моделі «iPhone 7 Plus 128 GB», червоного кольору, вартістю 26000 грн., з сім-карткою оператора «Водафон», вартістю 75 грн., на рахунку якої було 50 грн., грошові кошти в сумі 10 тисяч російських рублів та 185 грн., брошка, вартістю 55 грн., банківські картки «Приватбанк», в кількості 2 шт. Коли потерпіла робила спроби утримати своє майно, ОСОБА_6 почав кричати, щоб ОСОБА_7 діяв швидше та активніше, після чого вони з викраденим майном втекли. В подальшому ОСОБА_7 телефон потерпілої, яким вони умисно, за попередньою змовою відкрито заволоділи, передав ОСОБА_6 , у якого його було виявлено під час затримання.

Тобто, ОСОБА_7 суд визнає винними за ч. 2 ст. 186 КК України, - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_6 суд визнає винними за ч.2 ст. 186 КК України, - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що визнає себе винним. В своїх показаннях відмітив, що 12.10.2017 року пізно вночі разом з ОСОБА_6 прогулювалися по проспекту Лобановського в м. Києві. Помітили раніше незнайому дівчину, якою виявилася ОСОБА_10 . Він підбіг до неї, рвонув у неї з руки рюкзак, вона впала, а вони з ОСОБА_6 почали тікати. Пригадує, що витягнув з рюкзака мобільний телефон, який передав ОСОБА_6 , після чого рюкзак викинув. Не виключає, що в ньому могли бути гроші та інші речі, однак їх не бачив. Потерпілу в спину не штовхав. Не пригадує, чи кричав йому ОСОБА_11 , щоб він діяв швидше.

Обвинувачений ОСОБА_6 теж відмітив, що визнає вину. В своїх показаннях зазначив, що по суті ОСОБА_7 усе розповів як було. Він розмовляв по телефону, а ОСОБА_7 в цей час вирвав рюкзак у дівчини і вони кинулися тікати. Пізніше ОСОБА_7 передав йому телефон і їх затримали.

Після свідчень потерпілої, обвинувачений ОСОБА_6 на запитання прокурора додатково повідомив, що повністю визнає її показання, дійсно кричав ОСОБА_7 , коли той виривав рюкзак, щоб той діяв швидше.

В свою чергу потерпіла ОСОБА_9 , на противагу досить поверховим, свідченням обвинувачених, без деталізації і висвітлення ролі кожного, дала ґрунтовні та детальні показання. Відмітила, що 12.10.2017 року біля 01.00 годин поверталася додому від друзів. Біля ринку до неї ззаду підбігло двоє осіб, штовхнули, вона впала, вирвали рюкзак, в якому був телефон «айфон 7», 10 тисяч рублів, 850 грн., брошка у формі метелика, банківські картки, і кинулися тікати в бік автовокзалу. Пізніше саме її брошку та телефон виявили у обвинувачених. Вона детально пам`ятає, що ОСОБА_6 стояв поодаль і кричав ОСОБА_7 , давай швидше, а той в цей час виривав у неї рюкзак. Повернули лише телефон. Переконана, що обвинувачені діяли спільно. Наполягає на суворому покаранні.

В підтвердження винності обвинувачених, суду надали показання ряд свідків сторони обвинувачення.

Зокрема свідок ОСОБА_12 показав, що працюючи у складі патруля, отримали повідомлення від ОСОБА_13 про пограбування вчинене двома особами. На вул. Деміївській виявили двох схожих за описом осіб. Під час їх затримання, один з них, як виявилося ОСОБА_7 щось викинув, це виявилася прикраса, яку в подальшому впізнала потерпіла. У іншого, тобто ОСОБА_6 , виявили «айфон», який також впізнала потерпіла, та гроші. ОСОБА_11 спочатку казав, що у нього немає нічого, потім що телефон його, однак у ньому виявилися особисті дані потерпілої.

Фактично аналогічні показання, щодо обставин затримання та виявлення у обвинувачених речей потерпілої, дали свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Додатково винність обвинувачених підтверджується іншими наданими стороною обвинувачення доказами, безпосередньо дослідженими судом, зокрема:

протоколом огляду, в якому відмічено про виявлення на землі, біля ОСОБА_7 та ОСОБА_6 предмета схожого на прикрасу;

даними відображеними у протоколі затримання ОСОБА_6 , в якому відмічено, що під час його обшуку у нього було виявлено телефон моделі «Айфон 7 +»;

протоколом огляду речей, а саме телефону моделі «iPhone 7 Plus 128 GB», вилученого у ОСОБА_6 , в якому виявлено дані та інформація щодо потерпілої, який визнаний речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання потерпілій;

протоколами пред`явлення особи для впізнання, в яких відображено що потерпіла серед інших впізнала саме обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , як осіб її пограбували;

протоколом слідчого експерименту з участю ОСОБА_6 .

Вищезазначені докази суд вважає належними, допустимими та в сукупності достатніми для визнання обвинувачених винуватими, у вчиненні злочину поза розумним сумнівом.

Ураховуючи обставини вчинення злочину, особи обвинувачених, відсутність пом`якушуючих та обтяжуючих покарання обставини, позицію прокурора та міркування потерпілої щодо покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , з врахуванням їх персональної ролі та ступіню участі у вчиненні злочину, покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для можливості застосування до обвинувачених звільнення від відбування покарання з випробуванням, з приводу чого висловлювався захисник, суд не знаходить.

Лише таке покарання, як вважає суд, є необхідним і буде достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України, у строк покарання ОСОБА_7 зарахувати попереднє ув`язнення, починаючи з 12.10.2017 року (день затримання).
Ураховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 застосований до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту не порушував та виконував обов`язки покладені на нього судом, і цей запобіжний захід забезпечував його належну процесуальну поведінку під час судового провадження, суд вважає за можливе, до вступу вироку в законну силу, застосований до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, з забороною йому залишати місце свого постійного проживання в період часу з 21.00 годин до 07.00 годин наступного дня, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з 15 лютого 2018 року, зарахувавши, відповідно до вимог ст. 72 КК України, у строк покарання попереднє ув`язнення, починаючи з 12.10.2017 року по 14.02.2018 року, включно.
Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_6 у виді домашнього арешту, з забороною йому залишати місце свого постійного проживання в період часу з 21.00 годин до 07.00 годин наступного дня, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.
ОСОБА_6 початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання, після вступу вироку в законну силу.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчисляється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1