Справа № 379/172/17 Провадження № 1-кп/375/24/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2018 Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , провівши у приміщенні суду в смт.Рокитне відкрите підготовче засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000032 від 19.01.2017 щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Просіка Ємільчинського району Житомирської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , -
за ч. 1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Рокитнянського районного суду Київської області 20.12.2017 з прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00000032 від 19.01.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.
Відповідно до даних автоматизованого розподілу справ головуючим у даному кримінальному провадженні визначений суддя ОСОБА_1 ..
В судовому засіданні прокурор заявила про відповідність обвинувального акту вимогам закону та у зв`язку із цим можливості призначення кримінального провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Захисник обвинуваченого просив повернути обвинувальний акт прокурору через невідповідність його змісту вимогам ст. 291 КПК України.
При цьому послався на те, що обвинувальний акт вже повертався прокурору з названих підстав і що було предметом розгляду колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області за апеляцією прокурора на ухвалу Рокитнянського районного суду з цього приводу, відповідно до якої: обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 при викладі фактичних обставин вчинення інкримінованих йому злочинів та формулюванні обвинувачення не містить інформації про те, кому була завдана істотна шкода в розмірі визначеному органом досудового розслідування, адже спричинення істотної шкоди є обов`язковою умовою настання відповідальності за ч.1 ст.364 КК України; викладена в обвинувальному акті конструкція обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст. 364 КК України є неконкретною і на що вказує те, що, зазначаючи в обвинувальному акті про використання обвинуваченим свого службового становища всупереч інтересам служби з метою одержання неправомірної вигоди юридичною особою, орган досудового розслідування поряд з цим ні в зазначених в обвинувальному акті встановлених прокурором фактичних обставинах інкримінованого ОСОБА_5 злочину, ні при формулюванні обвинувачення за вказаною нормою кримінального закону, не вказав, в інтересах якої юридичної особи діяв обвинувачений; обвинувальний акт містить суттєві суперечності як при викладі фактичних обставин інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, так і при формулюванні обвинувачення за ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України і на що вказує те, що, викладаючи фактичні обставини вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, та формулюючи обвинувачення за вказаною статтею закону України про кримінальну відповідальність, орган досудового розслідування зазначає про те, що мотивом вчинення даного кримінального правопорушення є одержання неправомірної вигоди для юридичної особи, при цьому вказує також, що ОСОБА_5 всупереч інтересам служби, вносячи до офіційних документів неправдиві відомості, переслідував мету подальшого заволодіння бюджетними коштами; викладені в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_5 фактичні обставини кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 364 КК України та за ч.1 ст. 366 КК України, а також формулювання обвинувачення за вказаними статтями кримінального закону є абсолютно тотожними; обвинувальний акт не містить розмежування дій обвинуваченого по кожному із інкримінованих йому злочинів при викладі фактичних обставин злочинів, які прокурор вважає встановленими, що свідчить про неконкретність обвинувачення та позбавляє суд можливості визначити межі судового розгляду стосовно кожного обвинувачення та прийняття об`єктивного рішення, з огляду на ч. 1 ст. 337 КПК України; в обвинувальному акті всупереч вимогам кримінального процесуального закону, взагалі не зазначено місце вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, що може призвести до порушення правил підсудності при розгляді даного кримінального провадження, яке, в свою чергу, є підставою для безумовного скасування судового рішення відповідно до п.6 ч.2 ст.412 КПК України.
Зазначив, що вказані порушення закону прокурор повністю не усунув окрім зазначення в обвинувальному акті особи, якій злочином заподіяна шкода, і що таким чином виключається можливість призначення судового розгляду на підставі поданого прокурором обвинувального акту.
Обвинувачений ОСОБА_5 позицію свого захисника підтримав і також просив повернути обвинувальний акт прокурору.
Прокурор проти повернення обвинувального акту заперечив, пославшись на повну відповідність останнього вимогам закону, на разі, на запитання головуючого судді про те, чи були усунуті всі зазначені в ухвалі апеляційної інстанції невідповідності обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону, відповіді не надала.
Дослідивши у судовому засіданні обвинувальний акт, заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Частиною першою статті 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, в тому числі, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Однак, в порушення зазначеної норми обвинувальний акт не відповідає вимогам закону і що чітко вбачається зі змісту останнього та ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області від 26.06.2017. Суд погоджується з доводами у судовому засіданні сторони захисту в тім, що викладені в ухвалі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області від 26.06.2017 порушення вимог КПК щодо змісту обвинувального акту має місце і суть останніх вцілому зводиться до неконкретності викладеного в обвинувальному акті обвинувачення і що порушує право обвинуваченого на захист від конкретного обвинувачення, як передбачають положення п.1 ч.3 ст.42 КПК України, та виключає можливість призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акта, через його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції пор захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
В судових рішень Європейського Суду з прав людини, які стосуються формулювання обвинувачення зазначено:
- В рішенні від 26.06.2008 року у справі "Ващенко проти України": «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)»;
- В рішенні від 25.07.2000, у справі «Маттоціа проти Італії": «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення»;
- В рішенні від 09.10.2008 року у справі "Абрамян проти Росії": «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».
В цьому ж рішенні Суд нагадав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
За викладеного суд приходить до висновку про те, що під час підготовчого судового засідання встановлені підстави для прийняття рішення, передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, а саме - про необхідність повернути прокурору у звязку із невідповідністю вимогам КПК України обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00000032 від 19.01.2017 щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, для усунення виявлених недоліків.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Повернути прокурору для усунення недоліків обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2017 за № 00000032 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч.1 ст. 366 КК України.
На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Рокитнянський районний суд на протязі семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_6

Ухвала набрала законної сили «_______»______________________20____