Справа № 751/7161/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/432/2017
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

власника майна ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 жовтня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 та накладено арешт на вантажний автопоїзд у складі сідельного тягача марки «RENAULT-PREMIUM 400» реєстраційний номер НОМЕР_1 в зчепленні з напівпричепом марки «SCHWARZMULLER SPA-3E» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , мешканцю: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користуватися вказаним автомобілем.

Мотивуючи рішення, слідчий суддя вказав, що з врахуванням правової підстави для арешту майна, наявності обґрунтованої підозри, для даної стадії досудового розслідування, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності, наслідків арешту майна для власника, та прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів. Співрозмірність обмеження права власності на майно відповідає завданням кримінального провадження.

На зазначену ухвалу слідчого судді ОСОБА_9 була подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати її, а клопотання слідчого направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що його не було повідомлено про час та місце розгляду клопотання слідчого, не надано часу на ознайомлення з матеріалами справи та самим клопотанням, залишено без задоволення його клопотання про виклик свідків. Також зазначає, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді невірно зазначено висловлювання його представника та його самого, а сам текст ухвали викладено з помилками та не визначено строк, на яких накладається арешт. Наведене, на його думку, свідчить, крім іншого, про упередженість слідчого судді при ухваленні оскаржуваного рішення.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_9 та його представника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна, між іншим, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовим доказом.

Речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів провадження, слідчим СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке зареєстроване 16 жовтня 2017 року в ЄРДР за № 0000731, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

17 жовтня 2017 року слідчий СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно, зазначене у ньому, посилаючись на необхідність збереження речових доказів, які можуть бути пошкодженими, та з метою забезпечення повного, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, а також в зв`язку з призначенням судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу, для проведення якої необхідно надати автопоїзд у складі сідельного тягача.

Як вбачається, при винесенні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, визнано доведеною необхідність арешту майна, що вказане у клопотанні слідчого.

При цьому, при вирішенні питання про арешт зазначеного у клопотанні слідчого майна, слідчий суддя в повній мірі врахував обставини, з якими закон пов`язує застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 16 жовтня 2017 року, речі вилучені того ж дня, та на які накладено арешт оскаржуваною ухвалою, визнано речовими доказами.

Крім того, як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження у ньому було винесено постанову про призначення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу від 17 жовтня 2017 року, на дослідження якої винесені питання щодо працездатності робочої гальмівної системи, системи рульового керування та системи головного освітлення.

Як вбачається з клопотань експерта від 23 жовтня 2017 року №558/1 та №560/1 в них зазначена вимога щодо надання на дослідження автомобіля «RENAULT-PREMIUM 400» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в тому стані, в якому він перебував після даної ДТП.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку, що таке обмеження права власності як арешт майна, в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру, щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення /цивільний позов/, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному, чи іншій зацікавленій особі, і дана правова підстава не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу /відчуження, знищення, приховання/ на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Твердження в апеляційній скарзі ОСОБА_9 про неналежне його повідомлення про розгляд даного клопотання, що в призвело до порушення норм ч. 1 ст. 172 КПК України слідчим суддею, знайшло своє відображення частково, оскільки згідно з нормою ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення, підозрюваного, обвинуваченого,іншого власника майна, їх захисника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Як вбачається з журналу судового засідання, незважаючи на посилання на неповідомлення про час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт майна, ОСОБА_9 та захисник адвокат ОСОБА_8 були присутніми під час його розгляду в судовому засіданні та скористалися наділеними їм правами надавати пояснення, клопотання, тощо.

Безпідставними є посилання апелянта на невизначення строку арешту, що, на його думку, по життєво позбавило його права на відчуження та користування цим майном, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, а також скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови у цивільному позові.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Посилання ОСОБА_9 , викладені в поданій ним апеляційній скарзі про наявність неточностей в рішенні місцевого суду, щодо автотехнічних характеристик транспортного засобу, відносно якого вирішується питання про накладення арешту на майно, хоча і мають місце, однак вони є незначними та не змінюють його суті, а отже, жодним чином не впливають на прийняте слідчим суддею рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_9 без задоволення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 жовтня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4