справа № 165/1399/17
провадження №1-кп/165/158/17
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду кримінальне провадження №0000787 від 23 травня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Нововолинська, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, яка не працює, не заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судима вироком апеляційного суду Волинської області від 01.03.2017 за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 158 годин, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,
встановив:
До суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості від 09 червня 2017 року, укладена між начальником Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 , яка є обвинуваченою у цьому ж кримінальному провадженні та повністю визнала винуватість у вчиненні наступного правопорушення.
ОСОБА_5 , засуджена 01.03.2017 вироком апеляційного суду Волинської області за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 158 годин, була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання за вищевказаним вироком суду у вигляді громадських робіт та була попереджена працівниками Іваничівського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про кримінальну відповідальність в зв`язку з невиконанням вищевказаного вироку суду.
Так, 29 березня 2017 року засудженій ОСОБА_5 працівниками Іваничівського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, про що відібрано підписку та видано направлення до Виробничого управління комунального господарства житлово-комунального об`єднання Нововолинської міської ради, для відбування громадських робіт, згідно якого вона повинна приступити до відбуття покарання з 30 березня 2017 року.
Однак ОСОБА_5 , незважаючи на винесені їй працівниками Іваничівського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції попередження, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, відпрацювавши у загальній сукупності лише 20 годин громадських робіт із 158 годин, призначених вироком апеляційного суду Волинської області, належних висновків не зробила та умисно, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на ухилення від відбування призначеного покарання, не з`являлась без поважних причин для відпрацювання громадських робіт до ВУКГ ЖКО Нововолинської міської ради згідно затверджених графіків у встановлені дні, а саме: в період з 30.03.2017 до 03.05.2017, 05.05.2017, 08.05.2017, 10.05.2017, 11.05.2017, 16.05.2017, а також у період з 17.05.2017 по 26.05.2017. Таким чином, незважаючи на винесенні письмові попередження, ОСОБА_5 не вийшла більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, тобто ухилилась від виконання громадських робіт, чим порушила встановлені ст.ст.37, 40 Кримінально-виконавчого кодексу України обов`язки.
Своїми умисними протиправними діями, які виразились в ухиленні засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.389 КК України.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Обвинувачена ОСОБА_5 ініціювала укладення даної угоди, свою вину у інкримінованому їй злочині визнала повністю та беззастережно.
Додаткові обов`язки для обвинуваченої ОСОБА_5 , які були б пов`язані з співпрацею у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, угода не передбачає.
Оскільки наявні обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка раніше судима, офіційно не працевлаштована, має на утриманні неповнолітню дитину, сторони узгодили покарання за ч.2 ст.389 КК України 1 (один) місяць арешту. На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком апеляційного суду Волинської області від 01.03.2017 - 138 годин громадських робіт, з врахуванням п.4 ч.1 ст.72 КК України, та призначити остаточне покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць 15 (п`ятнадцять) днів.

Обвинувачена ОСОБА_5 згідна на призначення вказаного покарання.
Наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, а саме: обмеження права оскарження вироку для прокурора, обвинуваченого та його захисника згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, та наслідки невиконання угоди сторонам зрозумілі.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила затвердити укладену між начальником Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості, оскільки угода відповідає вимогам ст.472 КПК України та укладена добровільно. Наслідки затвердження даної угоди їй зрозумілі.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому їй злочині визнала повністю, угоду про визнання нею винуватості просила затвердити, оскільки укладена нею добровільно і вона погоджується на покарання, узгоджене в угоді.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з того, що відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Злочин, у скоєнні якого обвинувачена ОСОБА_5 беззаперечно визнала себе винною, відповідно до ст.12 КК України віднесений до злочинів невеликої тяжкості, потерпілівідсутні. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст.389 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про підстави для визнання винуватості.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 .
Керуючись ст.314, ст.373, ст.374, ст.468, ст.472, ст.474, ст.475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 червня 2017 року у кримінальному провадженні №0000787 від 23 травня 2017 року, укладену між начальником Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, призначивши покарання увиді 1 (одного) місяця арешту.
На підставі ст.71 КК України, з врахуванням п.4 ч.1 ст.72 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком апеляційного суду Волинської області від 01.03.2017 - 138 годин громадських робіт та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць 15 (п`ятнадцять) днів.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

-обвинуваченою, її захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій і прокурору.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1