Справа № 357/607/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ ВК № 35 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні ДУ «Білоцерківської виправної колонії (№35)» клопотання засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Белозірка, Кам`янського-Дніпровського району, Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , не працюючого, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 19.12.1995 року Щорським районним судом Чернігівської області за ст. ст. 81 ч.3, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

- 04.06.1996 року Щорським районним судом Чернігівської області за ст. ст.145 ч.2, 86-1, 44, 42, 43 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

- 27.02.2002 року Щорським районним судом Чернігівської області за ст. ст.185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

- 12.04.2002 року Щорським районним судом Чернігівської області за ст. ст.81 ч.3, 69, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 12.04.2006 року по відбуттю строку покарання,

- 27.02.2007 року Щорським районним судом Чернігівської області за ст. ст.185 ч.3, 15 ч.3, 185 ч.3, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 18.05.2011 року по відбуттю покарання,

- 05.04.2013 року Київським районним судом м. Полтави за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України до 7 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі,-

В С Т А Н О В И В:
18.01.2018 р. до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, в якому він просить застосувати до нього положення ст. 81 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання в Білоцерківській ВК № 35 згідно вироку Київського районного суду м. Полтави, яким він засуджений за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України до 7 років позбавлення волі. Згідно ухвали Петрівського районного суду Кіровоградської області від 12.04.2016 року ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 13 листопада 2012 року по 14 травня 2013 року зараховано за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України з розрахунку, що на один такий день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі. Залік 6 місяців 01 день.

Початок строку: 13.11.2012 р., кінець строку: 12.05.2019 р.

До ДУ «Білоцерківської виправної колонії № 35» засудженого ОСОБА_5 було переведено з Петрівської ВК №49 12 жовтня 2017 року, згідно наряду Міністерства юстиції України №8837/23/32/17 від 28.08.2017 року для подальшого відбування покарання.

Суд, заслухавши засудженого ОСОБА_5 який просив клопотання задовольнити, прокурора, який вважає клопотання не підлягає задоволенню, дослідивши документи надані із колонії, вважає клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді … позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

Згідно характеристики наданої ДУ Петрівської виправної колонії №49 характеризується посередньо.

Згідно довідки стягнень та заохочень на засудженого, ОСОБА_5 має 4 подяки та 5 стягнень, з яких 2 стягнення погашені та 3 стягнення зняті 27.03.2015 року, 25.08.2016 року та 19.04.2017 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 протягом 1995-2013 р.р. шість раз засуджувався за злочини. Неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі.

Так, 19.12.1995 року ОСОБА_5 був засуджений Щорським районним судом Чернігівської області за ст. ст. 81 ч.3, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

Крім того, 04.06.1996 року ОСОБА_5 був засуджений Щорським районним судом Чернігівської області за ст. ст.145 ч.2, 86-1, 44, 42, 43 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

27.02.2002 року ОСОБА_5 був засуджений Щорським районним судом Чернігівської області за ст. ст.185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

А також, 12.04.2002 року ОСОБА_5 був засуджений Щорським районним судом Чернігівської області за ст. ст.81 ч.3, 69, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 12.04.2006 року по відбуттю строку покарання.

Після звільнення з місць позбавлення волі належні висновки для себе не зробив, на шлях виправлення не став, вчинив злочин, передбачений за ст. ст.185 ч.3, 15 ч.3, 185 ч.3 КК України та вироком від 27.02.2007 року Щорським районним судом Чернігівської області ОСОБА_5 був засуджений за ст. ст.185 ч.3, 15 ч.3, 185 ч.3, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 18.05.2011 року по відбуттю покарання.

Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_5 належні висновки для себе не зробив, на шлях виправлення не став, вчинив тяжкий злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, за який засуджений вироком від 05.04.2013 року Київським районним судом м. Полтави за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України до 7 років позбавлення волі.

Відбуваючи покарання у ОСОБА_5 у виправній колонії неодноразово допускав порушення умов режиму утримання, за що 5 разів на нього накладались дисциплінарні стягнення.

Оцінюючи вищевказане у сукупності суд вважає що ОСОБА_5 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки кожного разу після звільнення, він вчиняв нові злочини, перебуваючи у місці позбавлення волі порушував умови режиму утримання.

Дії засудженого ОСОБА_5 протягом тривалого часу, на переконання суду, свідчать про його злочинну спрямованість поведінки, вперте небажання стати на шлях виправлення, він представляє небезпеку для суспільства, оскільки кожного разу після звільнення з місць позбавлення волі, знову вчиняє злочини.

У суду відсутні законні підстави для умовно-дострокового звільнення, тобто підстави, які б беззаперечно вказували, що засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд також зазначає, що у статті ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 371 ч.3, ст. 539 ч.5 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання зупиняє її виконання.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50,74,81 КК України, керуючись ст.ст. 371,537,539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
У задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1