Ухвала

6 квітня 2018 року

м. Київ
справа №675/1807/17

провадження № 51-5073 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 5 березня 2018 року,
встановив:
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 5 березня 2018 року залишено без змін ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2017 року про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
На вказані судові рішення засуджений ОСОБА_4 подав касаційну скаргу.
Перевіривши касаційну скаргу касаційний суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог ст. 427 КПК.
Так, згідно з п. 4 ч. 2 даної норми у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте, всупереч цим приписам, засудженим у скарзі не викладено обґрунтування незаконності оспорюваних судових рішень та необхідності їх скасування на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 412 та 413 цього Кодексу, зважаючи на особливості застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VІІІ.
Крім цього, вимоги касаційної скарги не узгоджуються з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК щодо судового рішення, яке може прийняти Верховний Суд за наслідками розгляду скарги, а саме: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Також, за приписами ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак жодних застережень щодо цієї обставини дана касаційна скарга не містить.
У відповідності до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року далі Закон), судом касаційної інстанції є Верховний Суд, а не Верховний Суд України, як зазначено у скарзі.
Цим Законом також виключено з КПК главу 33 «Провадження у Верховному Суді України», а тому посилання ОСОБА_4 у касаційній скарзі на правові норми цієї глави суперечить діючим вимогам закону.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити її без руху та установити засудженому строк для усунення допущених недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Cуд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 5 березня 2018 року залишити без руху і надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити останньому, що у разі неусунення недоліків в установлений строк скарга буде повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3