26.04.2018
Справа № 720/625/18
Провадження № 1-кс/720/90/18
УХВАЛА
26 квітня 2018 року м. Новоселиця
Слідчий суддя Новоселицького районного суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід слідчого по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000694 від 25 грудня 2017 року за ст. 286 ч.1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою в порядку ст. 77 ч. 1 п. 3 КПК України про відвід слідчого ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000694 від 25 грудня 2017 року за ст. 286 ч.1 КК України, посилаючись на те, що у даному провадженні вона є свідком, однак вважає себе потерпілою внаслідок ДТП, оскільки отримала тілесні ушкодження. Слідчий своєї поведінкою до неї проявляє упередженість під час досудового розслідування, тому просила відвести його у даному провадженні.
В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилась, звернувшись із клопотанням про розгляд заяви у її відсутності, в якій заяву підтримала.
Начальник СВ Новоселицького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 заперечував проти заявленого щодо себе відводу та пояснив, що він не є родичем сторін кримінального провадження та будь-яким іншим чином не заінтересований у результатах досудового розслідування. Будь-якої упередженості при розслідуванні вказаного провадження не проявив, а навпаки як слідчий зацікавлений у всесторонності розслідування та встановлення істини у справі. Доводи заявника вважає надуманими та безпідставними.
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважаю, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
За змістом ч. 2 ст. 81 КПК України відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України слідчий не має право брати участь у кримінальному провадженні якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Під час розгляду даного клопотання будь-яких доказів, які б свідчили про те, що слідчий у даному провадженні ОСОБА_3 заінтересований у результатах вказаного кримінального провадження не встановлено, доказів які-б свідчили про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості суду не надано, а тому у задоволенні заявленого відмову слід відмовити.
Слід зазначити, що заявлення свідком відводу слідчому не передбачено його процесуальними правами, визначеними у ст. 66 КПК України.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження з`ясовано, що заявник у справі є свідком, процесуальний статус потерпілого йому не наданий, оскільки він не став заявником кримінального правопорушення та постановою слідчого від 06 квітня 2018 року відмовлено у задоволенні його клопотання про визнання потерпілим.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 81 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід слідчого ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000694 від 25 грудня 2017 року за ст. 286 ч.1 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1