Провадження № 1-кп/582/28/18
Справа № 582/359/18
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду
18 квітня 2018 року смт. Недригайлів

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2018 р. за №0000009 відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

До Недригайлівського районного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на підставі обвинувального акту та заявив клопотання про виклик свідків.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 вважають за можливе призначити судовий розгляд даного кримінального провадження на підставі обвинувального акту та не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про виклик свідків.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких інших клопотань, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до судового розгляду, не заявлено.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Угода про визнання винуватості у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надходила.

Підстав для закриття кримінального провадження не має.

Обвинувальний акт складено та затверджено відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Підстав для здійснення судового розгляду кримінального провадження в закритому судовому засіданні не встановлено.

Крім того в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 121 КК України, ризики передбачені ст.177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування, і на даний час не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 проти продовження строку тримання під вартою заперечували та просили обрати інший, альтернативний (більш м`який) запобіжний захід.

Суд, заслухавши прокурора, думку обвинуваченого та захисна щодо обрання запобіжного заходу, дослідивши матеріали кримінального провадження вважає, що клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у відповідності з вимогами ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Пунктами 1 і 3 частини 1 ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених устатті 177 цього Кодексу суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі серед іншого: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Крім того, суд вважає за доцільне, з врахуванням вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, беручи до уваги призначення судового розгляду кримінального провадження, характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, суд вважає, що не має ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, вважає їх не достатніми для запобіганню ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Необхідність арешту обвинуваченого, що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом та рішенню Європейського суду з прав людини справа «Чанєв проти України» від 09.10.2014 року. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.

Вивчивши обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що на даний час існують ризики, передбачені п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки він обвинувачується у вчинені умисного тяжкого злочину і у разі визнання його винуватим у вчиненні даного злочину, йому загрожує покарання на строк від 7 до 10 років позбавлення волі, тому від тяжкості покарання обвинувачений зможе ухилитись від суду.

Крім того, судом ще не розпочиналось дослідження доказів сторони обвинувачення серед яких необхідно буде допитати свідків і у випадку перебування обвинуваченого на волі він зможе у незаконний спосіб впливати на цих осіб з метою надати суду показання на його користь, також судом ще не допитувався сам обвинувачений, тому не відомо його відношення до інкримінованого злочину, а на стадії підготовчого судового засідання суд не може допитати обвинуваченого по суті обвинувачення.

Також, стороною захисту всупереч вимогам ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду даного питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження не надано суду доказів обставин, на які сторона захисту послалась при розгляді клопотання прокурора, а саме того, що обставини, передбачені п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України на даний час втратили свою актуальність.

Судом також встановлено, що ухвалою слідчого судді від 07.03.2018 р. відносно ОСОБА_3 був продовжений запобіжний заход у виді тримання під вартою до 05.05.2018 року.

Продовження строку тримання під вартою на стадії підготовчого судового засідання чинним кримінальним процесуальним законодавством, зокрема ст.315 ч.3 КПК України не передбачено, тому суд може вирішити питання про обрання нового запобіжного заходу за клопотанням сторони кримінального провадження.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про необхідність обрання відносно обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш мяких запобіжних заходів за перелічених вище причин не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3 і 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Пунктом 2 ч. 4 ст.183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що призвело загибель людини, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 314-316, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2018 р. за №0000009 відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України у відкритому судовому засіданні на 02 травня 2018 року на 11 годину 00 хвилин.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження та повідомити прокурора.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб тобто до 16 червня 2018 року, включно.

Копію ухвали направити начальнику ДУ "Сумський слідчий ізолятор", для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає в частині призначення справи до судового розгляду, в частині обрання запобіжного заходу під вартою може бути оскаржена протягом 7 діб з моменту проголошення.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1