№707/887/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2018 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, розлученого, не працюючого, інваліда 3-ої групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в жовтні 2016 року, перебуваючи на власній присадибній ділянці, виявив дикорослі кущі коноплі, після чого, діючи з прямим умислом, зірвавши листя та верхівки зі стебел, незаконно придбав наркотичний засіб, переніс його до свого будинку АДРЕСА_1 , де висушив, виготовив, а саме подрібнив шляхом перетирання долонями, наркотичний засіб, який помістив у скляну банку та залишив зберігати в кухні будинку для власного вживання.

11 березня 2017 року об 11 год. 50 хв. під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , в будинку на кухні виявлено та вилучено суху подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 2/604 від 20.03.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на висушену суху речовину становить 32,79 г та яку ОСОБА_4 , незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, обставини вчинення ним злочину підтвердив у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, від дачі показань відмовився, та просив суд застосувати до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Враховуючи ту обставину, що обвинувачений визнає свою вину повністю та у відповідності до вимог ст. 349 КПК України при визначенні обсягу доказів, які повинні були досліджуватись, учасники судового процесу не заперечували проти визнання недоцільним їх дослідження, оскільки обставини та докази ніким не оспорюються та правильно їх розуміють учасники процесу і за відсутності сумнівів у добровільності такої їх позиції, суд вважає недоцільним досліджувати докази по справі, роз`яснивши учасникам процесу про те, що вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Під час призначення обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України відповідно до положень Загальної частини цього ж кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме, щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, враховуючи відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення особи та запобігання вчиненню ним нових злочинів є кримінальне покарання у виді штрафу.

В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він являється інвалідом 3-ої групи, злочин який йому інкримінується не є тяжким або особливо тяжким, відповідно до ст. 12 КК України, а тому він підпадає під дію п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році», з наслідками застосування амністії ознайомлений.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.«г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цьогоЗакону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Згідно п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, які на момент вчинення злочину, в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.
На день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 в установленому порядку визнано інвалідом 3-ої групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , виданого 27.12.2016 року.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована, наслідки обвинуваченому зрозумілі.
Також, враховуючи всі викладені вище обставини, на підставі зокрема висновку судово-психіатричної експертизи № 141 від 07.04.2017 року, а саме те що ОСОБА_4 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, в зв`язку з чим відносно нього можливо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 КК України, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, та вимоги ст.ст. 93-94, 96 КК України суд, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 амбулаторне лікування в примусовому порядку за місцем його проживання.

Цивільний позов не заявлено.
На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати в сумі 990 гривень 45 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів повинна бути вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання.
Застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 990 гривень 45 копійок.

Речові докази: наркотичний засіб канабіс та саморобний пристрій для куріння знищити.

Вирок після проголошення вручити учасникам провадження.

На вирок може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1