Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/4087/17 номер провадження 1-кп/215/561/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001457 від 27.07.2017 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого слюсарем на ПрАТ ЦГЗК, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.11.2007 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

- 30.10.2012 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяця. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік.

- 17.05.2017 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за злочини проти власності, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно, в період іспитового строку вчинив нові умисні злочини проти власності.

Суд визнав доказаним, що 25.07.2017р., приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_5 , яка в цей час знаходилась вдома, побачив у її неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 2010 року народження, планшет марки LENOVA TAB2A8-50, після чого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Того ж дня, приблизно о 18 год. 05 хв., ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, підійшов до ліжка, на якому знаходився неповнолітній ОСОБА_6 та відкрито викрав, вихвативши з рук останнього, планшет марки LENOVA TAB2A8-50, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2532 від 04.08.2017р. становить 2 513,75 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, розпорядившись ним в подальшому на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 26.07.2017 р. близько 12.00 год., ОСОБА_4 , знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , за місцем мешкання своєї бабусі - потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час знаходилася в своєму будинку, побачив у останньої мобільний телефон марки «Nomi» I177MM, з корпусом чорного кольору, після чого у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння її майном.

Того ж дня, приблизно о 12.00 годині, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів звернувся до потерпілої ОСОБА_7 , повідомивши їй вигадану інформацію про те, що йому потрібно здійснити телефонний дзвінок, заздалегідь не збираючись його повертати, тим самим вмовив потерпілу ОСОБА_7 передати йому свій мобільний телефон марки «Nomi» I177MM, з корпусом чорного кольору, ввівши її в оману.

Потерпіла ОСОБА_7 , виходячи із довіри до ОСОБА_4 , а також помилкової переконаності у добросовісності його дій, передала ОСОБА_4 належний їй мобільний телефон марки «Nomi» I177MM, з корпусом чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2556 від 07.08.2017р. становить 275 гривень.

Заволодівши мобільним телефоном марки «Nomi» I177MM, з корпусом чорного кольору, з місця вчинення злочину втік, розпорядившись ним в подальшому на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2 ст. 186 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю, дав показання про обставини скоєння кримінальних правопорушень.

Так, ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що дійсно 25.07.2017 р., приблизно о 18 год. 00 хв., перебував в квартирі АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , яка в цей час перебувала вдома, побачив у її неповнолітнього сина ОСОБА_6 , планшет марки LENOVA. Підійшовши до ліжка, на якому знаходився неповнолітній ОСОБА_6 , взяв у руки зазначений планшет. З вказаним планшетом він покинув квартиру, та в подальшому здав його у ломбард. Окрім того 26.07.2017р., близько 12.00 години, перебував в буд. АДРЕСА_3 , за місцем мешкання своєї бабусі - ОСОБА_7 , у якої взяв мобільний телефон марки «Nomi» I177MM, з корпусом чорного кольору, для того, щоб здійснити дзвінки. Однак в подальшому вказаний телефон не повернув ОСОБА_7 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо особи обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, та за ч. 2 ст. 190 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Згідно вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, а також те, що викрадене майно повернуто потерпілим, дані про обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття в скоєному.

Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому суд, з врахуванням його особи, вважає за вірне обрати ОСОБА_4 міру покарання у виді позбавлення волі, в межах санкцій статей, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Суд не знаходить підстав для застосування вимог ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки ОСОБА_4 в період іспитового строку, не став на шлях виправлення та вчинив нові злочини.

При цьому, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю злочинів відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання призначену за попереднім вироком.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

п р и г о в о р и в:
обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України тач. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання за ці злочини:
- за ч. 2 ст. 186 КК Українипризначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 190 КК Українипризначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого покарання призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбутий строк за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі й остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з 08.09.2017 року дати його затримання.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 у виді тримання під вартою вДержавній установі «Криворізькій установі виконання покарань (№3)», залишити без зміни до набрання вироком законної сили.
Речові докази: планшет Lenovo TAB2, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - залишити у користуванні останньої; мобільний телефон «Nomi» I177MM, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - залишити у користуванні останньої.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: