Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
26 квітня 2018 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні в режимі відоеконференції у залі апеляційного суду апеляційного суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 05 січня 2018 року

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 05 січня 2018 року відмовлено у задоволенні спільного подання адміністрації Державної установи "Городоцький виправний центр (№131)" та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

Як зазначив суд в обгрунтування цього рішення, розгляд питання про умовно-дострокове звільнення засудженого є передчасним і неможливим до закінчення річного строку перебування засудженого у місці обмеження волі після заміни йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просив вказану ухвалу скасувати та задовольнити зазначене подання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. На думку апелянта, посилання суду на норму ч.8 ст.154 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КПК) є неправильним, оскільки в ній йдеться про річний строк з дня постановлення ухвали про направлення у місця обмеження або позбавлення волі, а не ухвали про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_5 , який просив задовольнити апеляційну скаргу та подання і звільнити його умовно-достроково від відбування призначеного покарання, міркування прокурора ОСОБА_6 про ________________________________________________________________________________________________

№ 11кп/787/168/ 2018 р. Головуючий у 1-й інстанціії ОСОБА_7

Категорія: ст.81 КК Доповідач ОСОБА_1
законність рішення суду першої інстанції та залишення скарги без задоволення, перевіривши матеріали судової та особової справ та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 останній раз засуджений 06 січня 2016 року Ківерцівським районним судом Волинської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України в термін покарання ОСОБА_5 зараховано період перебування під вартою з 05 січея 2016 року по 24 травня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. 24 травня 2016 року Апеляційним судом Волинської області цей вирок залишено без змін.

Початок строку відбуття покарання 05 січня 2016 року, кінець строку 21 вересня 2018 року.

30 червня 2017 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 замінено на обмеження волі невідбуту частину покарання 01 рік 03 місяці 17 днів.

25 липня 2017 року ОСОБА_8 прибув до ДУ «Городоцький виправний центр №131» для відбування покарання у виді обмеження волі.

Так, у відповідності до ч.8 ст.154 КВК особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Як встановлено при апеляційному розгляді, ухвала про заміну невідбутої частини покарання ОСОБА_5 та направлення його у місця обмеження волі, яким є ДУ «Городоцький виправний центр», була постановлена Шевченківським районним судом м.Львова 30 червня 2017 року. Таким чином, на момент внесення подання про умово-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, тобто 10 жовтня 2017 року, не минув однорічний строк з дня винесення зазначеної ухвали про заміну невідбутої частин покарання.

Під час апеляційного розгляду, при ознайомлення з матеріалами особової справи засудженого ОСОБА_5 , судом також встановлено, що після внесення подання про умовно-дострокове звільнення засудженого, на ОСОБА_5 було накладено дисциплінарне стягнення.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого суду про обчислення строку набуття засудженим права на умовно-дострокове звільнення з дня направлення його до ДУ «Городоцький виправний центр» - з 25 липня 2017 року, оскільки таке твердження суперечить приписам ч.8 ст.154 КВК.

Однак, з огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до переконання, що розгляд питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 на даний час є передчасним, а отже його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 05 січня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3