Справа № 357/9257/17
1-кп/357/1146/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.09.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта вища, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, судимого 8.09.2015 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України

В С Т А Н О В И В:
9 травня 2017 р. о 5 годині 3 хвилині ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні більярдного клубу «Сова» по вул. Леваневського, 138 у м. Біла Церква Київської області, куди прийшов зі своїми друзями пограти в більярд, вирішив вчинити крадіжку речей, належних ОСОБА_5 , яка прийшла разом із ним до більярдного клубу «Сова».

Для цього, ОСОБА_4 дочекався, щоб потерпіла ОСОБА_5 та його друзі покинули приміщення більярдного клубу «Сова», після чого розуміючи, що його дії залишатимуться не поміченими сторонніми особами, повторно, умисно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, просунув свою руку до жіночої сумки, яка знаходилась на дивані даного приміщення та належить потерпілій ОСОБА_5 , звідки вчинив крадіжку гаманця, в якому знаходились грошові кошти у сумі 200 грн. та банківська картка банку ПАТ «Промінвестбанк» НОМЕР_1 , на рахунку за № НОМЕР_2 , якого знаходились грошові кошти у сумі 700 грн.

Після цього, ОСОБА_4 покинув приміщення більярдного клубу «Сова» та потім прийшов до банкомату ТОВ «Сбербанк», що розташований в будівлі ПРАТ «Росава» по вул. Леваневського, 91 у м. Біла Церква Київської області, де о 5 годині 11 хвилин зняв грошові кошти з картки банку ПАТ «Промінвестбанк» НОМЕР_1 у сумі 700 грн. та розпорядився ними на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 900 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно раніше судимий, злочин вчинив у період іспитового строк. 9 травня 2017 р. о 5 годині 3 хвилині він перебуваючи в приміщенні більярдного клубу «Сова» по вул. Леваневського, 138 у м. Біла Церква Київської області, куди прийшов зі своїми друзями пограти в більярд, вирішив вчинити крадіжку речей, належних ОСОБА_5 , яка прийшла разом із ним до більярдного клубу «Сова». Дочекавшись коли ОСОБА_5 та його друзі покинули приміщення більярдного клубу «Сова», розуміючи, що його дії залишатимуться не поміченими сторонніми особами, таємно від оточуючих, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, просунув свою руку до жіночої сумки, яка знаходилась на дивані даного приміщення та належить потерпілій ОСОБА_5 , звідки вчинив крадіжку гаманця, в якому знаходились грошові кошти у сумі 200 грн. та банківська картка банку ПАТ «Промінвестбанк» НОМЕР_1 . Після цього, він покинув приміщення більярдного клубу, прийшов до банкомату ТОВ «Сбербанк», що розташований в будівлі ПРАТ «Росава» по вул. Леваневського, 91 у м. Біла Церква, де о 5 годині 11 хвилин зняв грошові кошти з картки банку ПАТ «Промінвестбанк» НОМЕР_1 у сумі 700 грн. та розпорядився ними на власний розсуд. Гаманець і банківську картку після цього викинув. У вчиненому розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Назву речі, яку викрав, суму грошових коштів, які викрав визнає, не оспорює. Кваліфікацію його дій за ст. 185 ч.2 КК України визнає, не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, якому попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 185 ч.2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний злочини середньої тяжкості.

ОСОБА_4 судимий 8.09.2015 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнається: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, має на утримані малолітню дитину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо.

ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, особу винного, який характеризується за місцем проживання посередньо, раніше судимий, злочин вчинив в період іспитового строку, що є порушенням умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, свідчить про вперте не бажання стати не шлях виправлення, не виправдання довіри суду, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, офіційно не працює, досудову доповідь відділу з питань пробації щодо високого ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, середнього ризику небезпеки для суспільства, дійшов висновку, що покарання ОСОБА_4 слід призначити у виді позбавлення волі у ближче до нижньої межі санкції ч.2 ст. 185 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів. При цьому суд вважає, що призначеного ОСОБА_4 більш м`якого покарання, у т.ч. із застосуванням ст.ст.69,75 КК України, буде недостатнім для його можливого виправлення, попередження вчинення ним і іншими особами нових злочинів, оскільки він раніше судимий, злочин вчинив в період іспитового строку, офіційно не працевлаштований. Призначення ОСОБА_4 більш суворого покарання, із передбачених санкцією ч.2 ст. 185 КК України, на переконання суду, не буде відповідати пропорційності вчиненого і покарання через його суворість.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами, невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати: покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75,79,104 КК).

За таких обставин ОСОБА_4 має бути призначене остаточне покарання за сукупністю вироків відповідно до ст. 71 ч.1 КК України.

Цивільний позов, речові докази, витрати на залучення експерта, відсутні.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 не затримувався, під вартою не утримувався, запобіжний захід відносно нього не застосовувався.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України до покарання призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 8.09.2015 р. відносно ОСОБА_4 , призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки три місяці.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку покарання ОСОБА_4 обчислювати з 11 вересня 2017 р.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1 ,