Справа №: 398/3926/17
провадження №: 1-кп/398/238/18
ВИРОК
Іменем України
"16" березня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , у присутності обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Олександрії кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003228 від 01.11.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей немає, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз: 07.12.2005 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 121 КК України до дев`яти років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 14.12.2012 року з невідбутою частиною 1 рік 8 місяців 10 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,

В С Т А Н О В И В :

01 листопада 2017 року в період часу з 12 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою викрадення предметів, що знаходяться в місці поховання, прибув на територію цвинтаря, що розташоване на території с. Новопилипівка м. Олександрії Кіровоградської області, діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи настання наслідків, підійшов до місця поховання ОСОБА_9 1920-2007 років життя та ОСОБА_10 1918-1989 років життя, та з корисливих мотивів, шляхом пошкодження витягнув з землі металеву частину огорожі, загальною вагою 16 кілограмів на суму 97 гривень 60 копійок, заволодівши частиною огорожі ОСОБА_7 відніс та здав її на пункт прийому металобрухту, після чого знову повернувся на місце вчинення злочину за іншою частиною огорожі, де був помічений місцевими жителями.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав в повному обсязі, фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно, і пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин у спосіб, в час та за обставин, зазначених в обвинувальному акті, у скоєному щиро каявся, просив суворо його не карати, цивільний позов потерпілого визнав в повному обсязі.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений вчинив інкримінований йому злочини і його дії правильно слід кваліфікувати як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене з корисливих мотивів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 с.297 КК України.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У рішенні від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Росії» та в рішенні від 24 березня 2005 року «Фрізен проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, вказав Європейський суд у рішенні від 16 жовтня 2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії».

Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, є умисним корисливим злочином, яким завдано майнової шкоди потерпілому.

Обвинувачений має незняту та непогашену судимість, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, згідно з досудовою доповіддю ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, тому можливе виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, його вік та стан здоров`я, враховуючи щире каяття обвинуваченого, усвідомлення ним своєї вини, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, яке на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

По кримінальному провадженню заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 300 гривень 00 коп. Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується цивільний позов, на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи, з`ясувавши характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, суд, з урахуванням положень ст.ст. 22, 1166 ЦК України, приймаючи до уваги визнання обвинуваченим позовних вимог, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 300 гривень 00 коп.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В АЛ И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки.

У відповідності зі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Позов ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_8 300 (триста) гривень 00 копійок матеріальної шкоди.
Речовий доказ: частину металевої огорожі, яка передана на відповідальне зберігання ОСОБА_11 та частину металевої огорожі, яка передана до камери зберігання речових доказів при Олександрійському ВП ГУНП в Кіровоградській області - повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Суддя ОСОБА_1