Справа № 464/2026/13-к
пр.№ 1-кс/464/228/18
У Х В А Л А
01.02.2018 року суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.119, ст.138, ч.2, 3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :
В провадженні Сихівського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.119, ст.138, ч.2, 3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України.

Після проведення автоматизованого розподілу справ, суддею по розгляду кримінальної справи №464/2026/13-к було визначено ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_4 01.02.2018 року подав заяву про відвід судді ОСОБА_7 . В обгрунтування заяви покликається на те, що після проведення повторного автоматизованого розподілу справи, суддею по розгляду кримінального провадження було визначено суддю ОСОБА_7 . Вважає, що дана суддя не може брати участь у розгляді даного кримінального провадження і підлягає відводу з підстав передбачених п.п. 3,4 ч.1 ст.75 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 при розгляді заяви пояснив, що після ухвалення відносно нього незаконного вироку, йому стало відомо про незаконний вплив на попереднього суддю з боку голови суду та прокуратури. У нього повна недовіра до складу Сихівського районного суду м.Львова.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 думку обвинуваченого ОСОБА_4 підтримали, покликаючись на обставини, викладені в заяві про відвід.

Прокурор ОСОБА_3 при вирішенні даної заяви покладається на розсуд суду.

Головуючий суддя ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь по справі, приходжу до наступного.

Статтею 75 КПК України передбачені підстави для відводу судді.

Виходячи із положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд має завжди бути «встановленим законом».

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» за ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви»).

Відвід судді в розгляді справи може бути задоволеним і у випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, що передбачають Бангалорські принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку сторін, дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що доведених підстав, які б викликали сумніви в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_7 не встановлено.

Проте, з метою запобігання формування думки щодо заінтересованості судді ОСОБА_7 у результаті розгляду справи, зважаючи на те, що обвинувачений впевнено заявляє про наявність зазначених в заяві обставин, вбачає позицію судді упередженою, з метою виключення будь-яких сумнів в об`єктивност та неупередженості суду під час розгляду даного кримінального провадження, приходжу до висновку про необхідність задоволення заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 82 КПК України,

у х в а л и в :
Заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.119, ст.138, ч.2, 3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження №464/2026/13-к про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.119, ст.138, ч.2, 3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, передати для проведення його перерозподілу в порядку, визначеному ст.35 КПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1