УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , заявника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна, в порядку ст.174 КПК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна, в порядку ст.174 КПК України.
З клопотання вбачається, що 01 серпня 2017 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси було винесено ухвалу, якою задоволено клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001401 від «25»05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про арешт майна, та накладено арешт на майно, а саме: автомобіль марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , з їх передачею на відповідальне зберігання власнику.

З цих підстав, заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту з автомобіля марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 та передати на відповідальне збереження ОСОБА_6 .

Заявник та адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні, кожен окремо, клопотання підтримали у повному обсязі та наполягали на його задоволенні.
Слідчий у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання заявника вважаючи його необґрунтованим.
Потерпіла у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання заявника.
Вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку, що клопотання заявника про скасування арешту, необхідно задовольнити частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно до ч.ч. 1, 4 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно ч. 1 ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Європейськая конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (1950), учасником яких є Україна.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчуджуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права.

01 серпня 2017 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси було винесено ухвалу, якою задоволено клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001401 від «25»05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про арешт майна, та накладено арешт на майно, а саме: автомобіль марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , з їх передачею на відповідальне зберігання власнику.

Так, слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що згідно довіреності ОСОБА_4 від 02.06.2015 року, ОСОБА_6 має право керувати автомобілем марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 , з правам тимчасового виїзду за кордон, знімати його з обліку або ставити його на облік, представляти її інтереси в органах ДАЇ та інше.

Крім того, представником заявника надано копії цивільного позову про визнання права власності на автомобіль марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 , заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_8 і ОСОБА_4 без шлюбу з 2008 р. по 2016 рю, та на теперішній час триває розгляд цивільного позову та заяви.

Також, слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0001401 від «25»05.2017 року не є підозрюваним чи обвинуваченим.

За тривалий час, з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто з 25.05.2017 року, органом досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001401 було проведено лише 25.05.2017 року допит потерпілої ОСОБА_4 , та прийнято 27.09.2017 року пояснення від ОСОБА_6 .

Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України: «Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення».

Згідно з ст. 170 КПК України Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дане клопотання підлягає частковому задоволенню, а саме в частині скасування арешту на майно, оскільки на даний час слідчим не оголошено підозру за тривалий час жодній особі, в матеріалах кримінального провадження не має цивільного позову та не має відомостей про зупинення дії довіреності ОСОБА_4 від 02.06.2015 року, якою ОСОБА_6 було надано право керувати автомобілем марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 , з правам тимчасового виїзду за кордон, знімати його з обліку або ставити його на облік, представляти її інтереси в органах ДАЇ та інше.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 40, 41, 55, 62, 68 Конституції України, ст. ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна, в порядку ст.174 КПК України задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.08.2017 року, на автомобіль марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «MITSUBISHI Pajero» у кузові чорного кольору, держ. ном. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 .

Виконання ухвали покласти на орган досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001401.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя: ОСОБА_1