н/п 1-кп/640/739/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 27.07.2017 р. Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.296 КК України до 1 року обмеження волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -
29 травня 2017 року приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 , знаходячись у лісопарковій зоні за адресою: м. Харків, вул. Чкалова, 3, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у формі спричинення тяжких тілесних ушкоджень, бажаючи їх настання, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, наніс ОСОБА_8 три удари порожньою скляною пляшкою по голові, від чого останній втратив свідомість. Після чого, користуючись картоном та запальничкою, ОСОБА_7 підпалив одяг, який був одягнутий на ОСОБА_8 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 627-А/17 від 06.06.2017, внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 , а саме в результаті нанесених ударів та підпалу одягу, потерпілому ОСОБА_8 спричинені наступні тілесні ушкодження: опіки верхніх та нижніх кінцівок ЗВ-1У ст -20% п.т., які утворилися від дії термічного агента-полум`я, які мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя; забійні рани обличчя, які мають ознаки легкого тілесного ушкодження по критерію короткочасного розладу здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, визнав повністю, та пояснив, що 29.05.2017 р. близько 15 год. в лісопарку він зустрівся з раніше знайомим ОСОБА_8 , разом з яким вживали спиртні напої. Між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_7 взяв порожню скляну пляшку і вдарив нею три рази по голові ОСОБА_8 . Від ударів ОСОБА_8 втратив свідомість і впав. Тоді ОСОБА_7 взяв картон, підпалив його, а від картону підпалив одяг ОСОБА_8 . Потім звернувся до хлопців, які також знаходились в лісопарку, щоб вони викликали швидку допомогу, яка доставила ОСОБА_8 до лікарні. Через два дні ОСОБА_7 затримали працівники поліції. В скоєному кається, просить суворо не наказувати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими, та викладених у вироку, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, положення ст.349 КПК України їм роз`яснені, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються. Обвинувачений ОСОБА_7 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує дії ОСОБА_7 за 1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, офіційно не працевлаштований, характеризується задовільно.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд вважає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, пом`якшуючу та обтяжуючу покарання обставини та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При визначенні розміру остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 застосуванню підлягає ч.4 ст.70 КК України, оскільки він засуджується за вчинення кримінального правопорушення, скоєного ним до постановлення вироку Київським районним судом м. Харкова від 27.07.2017 р., яким ОСОБА_7 за ч.1 ст.296 КК України призначено покарання у виді одного року обмеження волі.
Згідно ч.5 ст.72 КК України, в редакції яка діяла до 21.06.2017 р., зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тому в строк покарання ОСОБА_7 період знаходження під вартою з 31.05.2017 р. по 21.06.2017 р. зараховується з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою продовжується судом до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 16 грудня 2017 року.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта та проведення по справі судових експертиз підлягають стягненню на користь держави у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, враховуючи те, що ОСОБА_7 засуджується за вчинення кримінального правопорушення, вчиненого ним до постановлення вироку Київським районним судом м. Харкова від 27.07.2017 р., яким ОСОБА_7 за ч.1 ст.296 КК України призначено покарання у виді одного року обмеження волі, остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити ОСОБА_7 у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 31.05.2017 р.
Зарахувати в строк відбування покарання відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в ред. до 21.06.2017 р.) строк попереднього ув`язнення з 31.05.2017 р. до 21.06.2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління (№27) ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 16 грудня 2017 року.
Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 4745,76 грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1