н/п 1-кп/640/336/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2018 р. Київський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретері ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
представника потерпілого адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Волиця Красилівського району Хмельницький області, громадянки України, одруженої , має неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, працює водієм трамваю КП «Жовтневе трамвайне ДЕПО», раніше не судима, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,-
ОСОБА_6 24.08.2017р. приблизно о 06.45 годин керувала технічно справним трамваєм «Т-3», бортовий номер вагону № 485, на якому рухалася по маршруту №27, по вул. Академіка Павлова зі сторони вул. Героїв Праці в напрямку вул. Валентинівської в м.Харкові.
Під час здійснення посадки/висадки пасажирів на трамвайній зупинці «522-й мікрорайон» , розташованій навпроти будинку № 317 по вул. Академіка Павлова в м.Харкові, ОСОБА_6 грубо порушила вимоги п. 10.1 ПДР України, згідно з якими : - п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися , що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», та не впевнившись в тому, що пасажир ОСОБА_8 , який знаходився на нижній сходинці трамвайного вагону, завершив вихід з вагону, стала зачиняти двері, внаслідок чого відбулося падіння останнього на опорну платформу трамвайної зупинки з одночасним розвертанням навколо точки опори (правої нижньої кінцівки) та потраплянням правої стопи під переднє праве колесо переднього візку вагону з послідуючим переїздом цього колеса через праву стопу постраждалого.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_8 отримав травму правої нижньої кінцівки у вигляді травматичної ампутації правої стопи на рівні дистальної третини плеснових кісток, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за крітерієм стійкої втрати постійної працездатності.
Порушення вимог п.10.1 ПДР України ОСОБА_6 знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилися в тому, що вона, керуючи технічно справним трамваєм, проявила необачність і не врахувала дорожню обстановку, перед початком руху не впевнилась, що всі пасажири закінчили посадку/висадку з вагонів трамваю, почала закривати двері вагону трамваю, у той час, як пасажир ОСОБА_8 знаходився на нижній сходинці трамвайного вагону, у зв`язку з чим відбулося його падіння з послідуючим потраплянням стопи правої нижньої кінцівки під колеса вагону, з подальшим наїздом на неї, що спричинило вищевказані наслідки.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, визнала повністю та пояснила , що дійсно вона 24.08.2017р. приблизно о 06.45 годин керувала технічно справним трамваєм «Т-3», на якому рухалася по маршруту №27, по вул. Академіка Павлова зі сторони вул. Героїв Праці в напрямку вул. Валентинівської в м.Харкові. Під час здійснення посадки/висадки пасажирів на трамвайній зупинці «522-й мікрорайон» , порушила вимоги п. 10.1 ПДР України, не впевнившись в тому, що пасажир ОСОБА_8 , який знаходився на нижній сходинці трамвайного вагону, завершив вихід з вагону, стала зачиняти двері, внаслідок чого відбулося падіння останнього під трамвай, який рухався, та травмувало потерпілого, відрізало стопу. Щиро кається, просить застосувати до неї ЗУ «Про амністію у 2016 році»
Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачена правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.
За таких обставин суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена у повному обсязі, та кваліфікує її дії за -ст. 286 ч.2 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатру не перебуває, характеризується виключно позитивно, працює, одружена.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої , суд визнає щире каяття та знаходження у неї на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено .
При обранні виду та міри покарання обвинуваченої , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, і вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів для ОСОБА_6 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі , з застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції ст. 286 ч.2 КК України.
При цьому, ОСОБА_6 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі ст.1 п. «в» ЗУ «Про амністію у 2016р.», оскільки злочин, передбачений ст. 286 ч.2 КК України , відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, але скоєний з необережності, а сама ОСОБА_6 не є особою, щодо яких визначені обмеження в застосування амністії відповідно до ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2016р.».
Судові витрати в розмірі 3163 грн 84 коп. , за проведення судових експертиз відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 1, 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд -
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки.
В силу ст.ст. 1 п. «в», 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання за цим вироком, як основного , так і додаткового.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 3163 грн (три тисячі сто шістдесят три ) грн 84 коп.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1