Справа № 752/8711/17
Провадження №: 1-кп/752/691/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2017 року м. Київ Голосіївський районний суд м. Києва в складі
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
потерпілому - ОСОБА_3 ,
з участю прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001851 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
- вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 24.09.2010 року за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років, з конфіскацією всього майна;
- вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 04.03.2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці, звільненого 25.11.2016 року по відбуттю призначеного покарання,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
встановив:
ОСОБА_6 , 08.03.2017 року, приблизно о 20:00 перебуваючи по вул. Заболотного, 48, в м. Києві, побачив свого знайомого однокласника ОСОБА_7 , підійшов до нього та завів з ним розмову під час якої попросив у останнього грошові кошти у борг, проте отримав відмову. Після чого ОСОБА_7 відійшов у туалет, перечепився та впав, в цей час ОСОБА_6 скориставшись тим, що ОСОБА_7 упав засунув руку до задньої кишені його штанів та дістав мобільний телефон марки «Lenovo A 6010» сірого кольору IMEI: НОМЕР_1 , після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку, на суму 3998 грн. 96 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав повністю та пояснив, що 08.03.2017 року, приблизно о 20:00 перебував по вул. Заболотного, побачив свого однокласника ОСОБА_7 та вони випивали пиво, після чого ОСОБА_7 відійшов у туалет та у нього випав телефон, оскільки ОСОБА_7 був п`яним, телефон у нього забрав та сказав, що віддасть пізніше. Одночасно зазначив, що потерпілого не бив та не штовхав, повідомив, що просив у ОСОБА_7 гроші у борг, проте останній відмовив, сказав, що коштів не має, а телефон забрав та здав його до ломбарду тому, що потрібні були гроші на ліки. Обвинувачений просить його суворо не карати, у вчиненому щиро кається, обіцяє стати на шлях виправлення.
Окрім повного визнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується наступними доказами, що були подані стороною обвинувачення та які суд визнає належними та допустимими.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 вказав, що знає обвинуваченого ОСОБА_6 він його однокласник та перебуває із ним у дружніх відносинах, та пояснив, що 23.03.2017 року зустрівся із ОСОБА_6 біля ринку та вони разом пили пиво після чого він відійшов у туалет та спіткнувся та упав на руки, після того як підвівся, ОСОБА_6 вже не було, та виявив, що пропав телефон. В подальшому викликав працівників поліції та повідомив, що пропав телефон, пояснивши при цьому, що телефон у ОСОБА_6 , оскільки нікого крім них там не було. Зазначив, що ОСОБА_6 його не бив, а працівникам поліції повідомив що упав та відчув, як телефон виліз із кишені. Одночасно звернув увагу, що не пам`ятає чи писав він заяву у поліцію, якого змісту вона була та, що він підписував. Також зазначив, що він разом з ОСОБА_6 пили пиво та він випив приблизно три бутилки пива, проте п`яним себе не почував, про що розмовляв з ОСОБА_6 не пам`ятає, пригадує лише, що ОСОБА_6 просив у нього грошей, та він йому відмовив, оскільки не мав коштів.
Крім того, стороною обвинувачення подано такі документи.
- Рапорт від 08.03.2017 року, про отримання виклику від потерпілого про заволодіння його телефоном;
- протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 08.03.2017 року;
- протокол допиту потерпілого від 09.03.2017 року та протокол додаткового допиту потерпілого від 21.03.2017 року;
- товарний чек про придбання, гарантійний талон на мобільний телефон «Lenovo A 6010»;
- довідку з ПТ "Ломбард Кредит юніон" від 21.03.2017 року № 989/3 з переліком речей, що ОСОБА_6 заклав у ломбард;
- довідку з ПТ "Ломбард Оскар" від 21.03.2017 року, про те, що ОСОБА_6 08.03.2017 року заклав у ломбард мобільний телефон «Lenovo» IMEI: НОМЕР_2
Так, дослідивши вказані документи, суд визнає недопустими доказами протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 08.03.2017 року, протокол допиту потерпілого від 09.03.2017 року та протокол додаткового допиту потерпілого від 21.03.2017 року оскільки відповідно до ст. 95 КПК України суд не в праві обгрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, або посилатись на них.
Крім того, суд визнає неналежним доказом довідку з ПТ "Ломбард Кредит юніон" від 21.03.2017 року № 989/3, оскільки вона не містить жодної інформації, що стосується суті кримінального провадження.
Інші докази надані прокурором суд визнає належними, допустими та такими, що в сукупності з іншими доказами в повній мірі доводять вину обвинуваченого.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно кваліфіковані вірно.
При призначенні ОСОБА_6 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середнього ступеню тяжкості, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді арешту, в межах передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.
Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з 22.03.2017 року.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме з 22.03.2017 року (день фактичного затримання) по 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Час попереднього ув`язнення починаючи з 21.06.2017 року включно зарахувати ОСОБА_6 у строк відбуття покарання за правилами ч. 2 ст. 72 КК України.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний ОСОБА_6 на досудовому розслідуванні та продовжений судом, скасувати, негайно звільнивши останнього з під варти в залі судового засідання.
Призначаючи покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується задовільно та призначає йому покарання, яке у відповідності до вимог ст. 65 КК України буде необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для застосування ст. 75 КК України суд не вбачає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.
Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з 22.03.2017 року.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме з 22.03.2017 року (день фактичного затримання) по 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Час попереднього ув`язнення починаючи з 21.06.2017 року включно зарахувати ОСОБА_6 у строк відбуття покарання за правилами ч. 2 ст. 72 КК України.
Враховуючи те, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання, ОСОБА_6 є таким, що фактично відбув призначене судом основне покарання у виді 6 місяців арешту.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний ОСОБА_6 на досудовому розслідуванні та продовжений судом, скасувати, негайно звільнивши останнього з під варти в залі судового засідання.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.
Суддя ОСОБА_1