Номер провадження: 11-сс/785/242/17
Номер справи місцевого суду: 520/1769/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2017 року м. Одеса

Апеляційний суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.02.2017 року, якою відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені, Ренійського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, працюючого ст. матрос, ст. розвідник, 73 морського центру спеціальних операцій ВМС України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України в рамках кримінального провадження №0000519 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Одеській області, до 12.04.2017 р. відносно ОСОБА_7 без визначення застави.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та інших підозрюваних, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на таке:
- при розгляді клопотання слідчого, судом не застосовувалось фіксування судового процесу за допомогою звукозапису, хоча про це наполягала сторона захисту;
- при постановленні ухвали суд не врахував, що ОСОБА_7 має дуже міцні соціальні стосунки, а саме:родину, та вагітну дружину, мешкає у службовій квартирі м. Очаків, є учасником бойових дій на сході, контрактником який отримує зарплатню у розмірі більш 8000 грн.;
- судом в ухвалі не аргументовано, що застосування більш м`якої запобіжного заходу може не забезпечити його належну процесуальну поведінку. При цьому, в судовому засіданні підозрюваний бажає довести свою невинуватість;
- висновки суду не були належним чином мотивовані, також не були враховані судом ті доводи, які повідомлялись захисником, які свідчать про те, що ОСОБА_7 має місце проживання, та може знаходитись на домашньому арешті.
З огляду на викладене, захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, якийзаперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався та врахував їх при постановленні ухвали.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Разом з тим, відповідно до п. 219 рішення у справі Нечипорук та Йонкало проти України (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, підтверджується зібраними по справі доказами, копії яких долучені до матеріалів клопотання та дослідженими в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, а саме:
- протоколом огляду місця події від 12.02.2017 року (а.п. 9-11);
- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_11 про вчинений злочин від 12.02.2017 року (а.п. 12-14)
- протоколами допиту потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_12 , підозрюваної ОСОБА_13 від 12.02.2017 року;
- протоколами пред`явлення особи до впізнання за участю потерпілого ОСОБА_11 від 12.02.2017 року (а.п. 29-37), зі змісту яких вбачається, що потерпілий упізнав підозрюваного ОСОБА_7 як особу, яка вчинила відкрите заволодіння його майном із погрозою застосування насилля за ознаками загальними рисами обличчя, темному волоссю та зачісці, за зростом, статурою.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, проаналізувавши вищевказані докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність на даній стадії кримінального провадження обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що при розгляді клопотання слідчого, судом не застосовувалось фіксування судового процесу за допомогою звукозапису, хоча про це наполягала сторона захисту, є голослівними, оскільки матеріали провадження містять лише заяву ОСОБА_7 про відвід головуючого судді по справі, інших заяв та клопотань від учасників процесу, згідно журналу судового засідання не надходило (а.п. 59-60).

Відповідно до ч.1 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Оскільки обов`язковість застосування фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування не передбачена, а матеріали провадження клопотань від учасників процесу про застосування таких засобів не містять, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею клопотання слідчого відносно ОСОБА_7 було розглянуто в судовому засіданні із дотриманням вимог КПК України. Крім того, в судовому засіданні приймав участь захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 , у зв`язку з чим забезпечено право на захист ОСОБА_7 .

Мотивуючи правильність висновків слідчого судді щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд також враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, будучи обізнаним в тому, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а також можливості незаконно впливати на потерпілого чи свідків у даному кримінальному провадженні з метою викривлення їх показань, оскільки він обізнаний про місце їх проживання.

Також апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання сторони захисту на те, що наявність у підозрюваного ОСОБА_7 постійного місця проживання та вагітної жінки на утриманні мінімізує ризик можливості його переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки з урахуванням конкретного характеру інкримінованого йому злочину та тяжкості покарання, яке загрожує в разі визнання його винним, реєстрації в одному місці та фактичному мешканні в іншому, наявність вищевказаних обставин не може гарантувати його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що відповідно до п.п. 34-36 рішення «Москаленко проти України» - обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину, поєднаного із застосуванням насильства до потерпілого, апеляційний суд вважає правильними висновки слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

При цьому обставини, передбачені ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційним судом не встановлені.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.02.2017 року відповідає вимогам закону, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.02.2017, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України в рамках кримінального провадження №0000519, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.04.2017 року без визначення застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_14