Провадження № 1-кп/752/290/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.01.2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, освіта середня, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 17.12.2008 року за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 10.09.2010 року за відбуттям строку покарання;

- за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 15.05.2012 року за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік;

- за вироком Зарічного районного суду міста Суми від 27.01.2014 року за ст. 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;

- за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 26.08.2014 року за ст. 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років позбавлення волі;

- за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 21.10.2014 року за ст. ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 12.10.2016 року за відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_8 21.03.2017 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, розбив праве заднє скло автомобіля ''Fiat Punto", державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, взяв із його салону жіночу сумку, вартістю 500 гривень, гаманець, вартістю 100 гривень, з грошовими коштами в сумі 740 гривень, чоловічу сумку, вартістю 600 гривень, з гаманцем, вартістю 100 гривень, з грошовими коштами в сумі 70 гривень, а всього майна на загальну суму 2110 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 2110 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, ствердивши обставини, викладені у обвинувальному акті, та показав суду про те, що дійсно у березні 2017 року, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, він вирішив вчинити крадіжку та, перебуваючи поблизу будинку №8 по вулиці Конєва в місті Києві, розбив праве заднє скло автомобіля ''Fiat Punto" та викрав з вказаного транспортного засобу дві сумки з гаманцями та грошовими коштами.

Щиро розкаявся у вчиненому.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, та надійшов до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 185 ч. 2 КК України правильно як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує:

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, яке кримінальним законом віднесене до категорії злочинів середньої тяжкості;

- особу обвинуваченого, який не одружений, на даний час працевлаштований неофіційно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 11.03.2004 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом у Київській міській наркологічній клінічній лікарні "Соціотерапія" з діагнозом "Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання стимуляторів. Синдром залежності", характеризується задовільно, має не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 згідно ст. 66 КК України, є його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі, однак із застосуванням правил ст. 75 КК України - звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання.

Речові докази:

- жіночу та чоловічу сумки, гаманці з грошовими коштами, пластикові картки, ключі, паспорт, записник, медичну довідку, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, талон про проходження державного технічного огляду, поліс державного страхування, службове посвідчення, перепустку, картку, що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , - залишити їй же за належністю;

- перчатки, гаманець, окуляри, свердло, мобільний телефон "Нокіа", що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , - залишити йому ж за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1