Єдиний унікальний номер справи 191/3764/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2018 року. м. Павлоград

Колегія Павлоградського міськрайонного суду

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

під час судового засідання кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :
В провадженні Павлоградського міьскрайонного суду знаходиться кримінальне провадження № 0000424 від 15.03.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України.
Прокурор просить продовжити обвинуваченому дію запобіжного заходу тримання під вартою строком на шістдесят діб для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений просять суд змінити запобіжний захід на домашній арешт, так як прокурор не довів ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Так, ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2018 року обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 20.04.2018 року.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як останній обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії особливо тяжких, судове слідство ще не закінчено, та ризики які були враховані при обранні обвинуваченому вказаного запобіжного заходу не відпали, прокурором було доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і про необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Крім того, на думку колегії суддів менш суворий вид запобіжного заходу не може бути застосований через особливу тяжкість кримінального правопорушення та суспільну резонансність кримінального провадження.

За таких обставин, обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має бути продовжений на 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_6 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, а саме до 17 червня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3