Справа № 520/3938/17
Провадження № 1-кп/520/239/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.01.2018 року Київський районний суд м. Одеси:

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши в приміщенні суду у підготовчому судовому засіданні, кримінальне провадження №0006246 від 26.11.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.190 КК України, ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.2 ст.15 ч.3 ст.190 КК України, ОСОБА_9 у скоєнні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.190, ч.3 ст.190 КК України, ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України

В с т а н о в и в :

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальна справа відносно ОСОБА_7 за ч.5 ст.27 ч.3 ст.190 КК України, ОСОБА_8 за ч.3 ст.190, ч.2 ст.15 ч.3 ст.190 КК України, ОСОБА_9 за ч.5 ст.27 ч.3 ст.190, ч.3 ст.190 КК України, ОСОБА_10 за ч.3 ст.190 КК України

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить суд призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України.
Судом належним чином неодноразово приймалися передбачені законом необхідні заходи щодо виклику в суд потерпілих. Однак, потерпілі судові засідання не з`являються, про дати розгляду справи повідомленіф належним чином.
На підстав ст.315, ст.325 КПК України суд за згодою учасників судового провадження провів підготовчий розгляд справи у відсутність потерпілих.
Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , обвинувачені ОСОБА_9 і ОСОБА_10 заявили суду клопотання, в якому просять суд повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку із невідповідністю вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, а саме у зв`язку з тим, що обвинувачення неконкретизоване, що порушує право обвинуваченого на захист. Просять суд повернути обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків обвинувального акту, вважають неможливим призначити кримінальне провадження до розгляду.
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_6 підтримують заявлене клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, просять суд його задовольнити.
Прокурор заперечує проти повернення обвинувального акту прокурору, вважає заявлене клопотання не обгрунтованим, обвинувальний акт відповідає вимгам ст.291 КПК України.
Вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши обвинувальний акт з додатками на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками не відповідають вимогам КПК України, оскільки досудове слідство допустило суттєві порушення вимог чинного законодавства України, в тому числі порушивши право обвинувачених на захист.

П. 3 ст.314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Суд, при викладених обставинах вважає необхідним обвинувальний акт з додатками повернути прокурору з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно припису ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд 1-ої інстанції у підготовчому судовому засіданні, а у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути прокурору обвинувальний акт.

Згідно із приписом п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження, вислухавши учасників судового провадження судом встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ч.5 ст.27 ч.3 ст.190 КК України, ОСОБА_8 за ч.3 ст.190, ч.2 ст.15 ч.3 ст.190 КК України, ОСОБА_9 за ч.5 ст.27 ч.3 ст.190, ч.3 ст.190 КК України, ОСОБА_10 за ч.3 ст.190 КК України не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

За змістом процесуального закону, передусім, ст.291 КПК України, вимогам закону повинен відповідати не лише обвинувальний акт, а й додані до нього обов`язкові документи, оскільки це сприяє розгляду кримінального провадження протягом розумного строку та виконанню завдань процесуального кодексу, встановлених ст.2 КПК України.
Відповідно до ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Згідно пункту ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розміро процесуальних витрат.

З аналізу положень ст..92 КПК України також вбачається, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого і прокурора.

Прокурором при складанні обвинувального акту не дотримано вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки обвинувачення неконкретизоване, в обвинувальному акті не зазначені конкретні об`єктивні ознаки спрямованості умислу і мотиву дій обвинувачених, не конкретизований спосіб вчинення кримінального правопорушення, а фактичні обставини, що характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторону злочину є незрозумілими та суперечливими.

Також з тексту обвинувального акту вбачається, що формулювання обвинувачення відносно обвинувачених містить вказівку про скоєння злочину обвинуваченими спільно з особою на прізвисько ОСОБА_11 , процесуальний статус якого не зрозумілий.

Крім того, з обвинувального акту вбачається, що обвинуваченим висунуте обвинувачення у скоєнні злочинів, з використанням комп`ютерної техніки і всесвітньої мережі «Інтернет», банківських платіжних карт і мобільних телефонів. Однак, з обвинувального акту і реєстру вбачається, що з метою доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, будь-які експертні дослідження в період досудового розслідування не проводились. Також відсутня інформація про залучення до матеріалів справи речових доказів по справі.

Також обвинувальний акт не завірений належним чином, відсутня печатка при затвердженні обвинувального акту.

Згідно до вимог чинного законодавства України судом в стадії підготовчого судового засідання встановлені істотні порушення вимог норм КПК України та кримінального законодавства України і тому на підставі ч.1 ст.412 КПК України суд приходить до висновку про те, що вказані, як встановлені судом, істотні порушення чинного законодавства України, без їх належного усунення досудовим слідством, будуть перешкоджати суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення по даній справі і у випадку призначення справи до судового розгляду по суті недоліки, опущені органом досудового розслідування, будуть вже істотними порушеннями чинного законодавства України, яке може допустити вже суд при розгляді справи.
Тому, враховуючи допущені досудовим слідством суперечності, що обвинувачення не конкретизоване, суд вважає, що досудове слідство допустило суттєве порушення норм чинного процесуального та кримінального законодавства України, в тому числі допущено порушення прав обвинувачених на захист, оскільки згідно встановлених обставин не зрозуміло від чого конкретно обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 мають захищатися.

За практикою тлумачення Європейським Судом з прав людини в рішенні від 25.03.1999 у справі «PеlissieretSassi v. France» (заява № 25444/94, §§ 51, 52, 54) справедливий судовий розгляд неможливий без дотримання права обвинуваченого на детальне повідомлення про характер і підстави висунутого обвинувачення за п. 3«а» ст.6 Конвенції про захист права людини та основоположних свобод, яке не терпить неконкретного обвинувачення і вимагає доведення до відома особи детально сутності обвинувачення не лише через юридичну кваліфікацію реальних фактів, але і через підстави обвинувачення, якими визнаються факти, поставлені за вину, які лежать в основі твердження про вчинення злочину. Тому, положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору для усунення суттєвих допущених досудовим слідством недоліків порушення норм кримінального та кримінального процесуального законодавства України, вказаних у даній ухвалі суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 7, 8, ст.42, 94, 109, 291, 314-317, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0006246 від 26.11.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.190 КК України, ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.2 ст.15 ч.3 ст.190 КК України, ОСОБА_9 у скоєнні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.190, ч.3 ст.190 КК України, ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України - повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури №1.

Зобов`язати прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 усунути недоліки, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1