Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/970/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 439/970/17

11 жовтня 2017 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, засудженого 2 лютого 2017 року Бродівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 125 КК України до 20 годин громадських робіт, призначене покарання не відбув,
за ч. 2 ст. 389 КК України,-
ОСОБА_4 2 лютого 2017 року Бродівським районним судом Львівської області засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 20 годин громадських робіт, був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений про кримінальну відповідальність у разі ухилення від відбування призначеного покарання і був скерований Бродівським районним відділом з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції до Пониквянської сільської ради Бродівського району Львівської області, що у с. Пониква Бродівського району Львівської області для відбуття призначеного покарання, яке зобов`язаний був відбувати в період з 22 лютого 2017 року до 28 лютого 2017 року, однак, 22, 23, 24, 27, 28 лютого 2017 року до Пониквянської сільської ради не прибув та не відпрацював 20 години громадських робіт без поважних на те причин.
25 липня 2017 року у даному кримінальному провадженні між начальником Бродівського відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підзрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч. 2 ст. 468 КПК України та при вирішенні якої відповідно до вимог ст. 470 КПК України враховані такі обставини, як щире каяття підозрюваного та активне сприяння у розкритті злочину.
Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної між начальником Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , сторони угоди дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України, щодо узгодженого покарання за ч.2 ст. 389 КК України у виді 1 місяця арешту. Також в угоді вказано, що у відповідності до вимог ст. 71 КК України слід частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Бродівського районного суду Львівської області від 2 лютого 2017 року за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 20 годин громадських робіт, що згідно ст. 72 КК України становить 2 дні арешту і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 місяця 2 днів арешту.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобовязання, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити йому узгоджене покарання.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, скарг обвинувачений під час кримінального провадження не подавав.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого є правильною. Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості і відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими може бути укладена.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання можливі для виконання.
В судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання про звільнення у зв`язку з амністією підтримав.
Відповідно до ст. 1 Закону України Про застосування амністії в України амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
7 вересня 2017 року вступив в силу Закон України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.
Згідно п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, або дітей-інвалідів незалежно від їх віку, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.
Обставини, передбачені ст. 8 Закону України Про амністію у 2016 році та ст. 4 Закону України Про застосування амністії в Україні, які б виключали можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_4 , судом не встановлені.
У засудженого ОСОБА_4 є малолітні діти - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно яких він не позбавлений батьківських прав, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей відповідно серії НОМЕР_1 від 26 липня 2016 року та серії НОМЕР_2 від 30 серпня 2017 року.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про наявність усіх підстав для задоволення клопотання про застосування акту амністії щодо засудженого ОСОБА_4 .
Процесуальних витрат у справі немає.
Заходів забезпечення кримінального провадження не застосовувалось.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25.07.2017 року між начальником Бродівського відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.
Відповідності до ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Бродівського районного суду Львівської області від 2 лютого 2017 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 20 годин громадських робіт, що згідно ст. 72 КК України становить 2 дні арешту і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 місяця 2 днів арешту.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Бродівський районний суд Львівської області.
Суддя ОСОБА_1