УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 , розглянувши клопотання, внесене по кримінальному провадженню № 0012918 від 28.10.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів, -
ВСТАНОВИВ :
Прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .
Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СВ УП у Шевченківському районі ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0012918 від 28.10.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що 09.12.2005 між ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 277, за яким ОСОБА_4 отримав у користування кредитні кошти в сумі 6 000 000 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором, між Банком та ОСОБА_4 укладено Іпотечний договір, за умовами якого останній надав у заставу Банку комплекс адміністративно-складських будівель загальною площею 22 486, 20 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . В ході підписання Договору ОСОБА_4 було надано до Банку нотаріально завірену заяву про те, що у шлюбі останній не перебуває та що особа, яка має частку у спільному майні відсутня. Через невиконання ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором, Банк звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості. Під час розгляду вказаної справи встановлено, що ОСОБА_4 з 01.09.2004 по жовтень 2011 року проживав однією сім`єю з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу і заставне майно визнано спільною сумісною власністю. ОСОБА_5 також звернулась до суду із позовом про визнання Іпотечного договору недійсним та під час допиту в судовому засіданні пояснила, що останній стало відомо про Іпотечний договір тільки в 2015 році.
Таким чином, в ході досудового розслідування виникла необхідність в отриманні оригіналів документів кредитної справи за кредитним договором № 277, що перебуває у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою проведення почеркознавчої експертизи та технічного дослідження документа. І інший спосіб, ніж за ухвалою слідчого судді, зазначені документи отримати неможливо.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання в повному обсязі та просив суд його задовольнити.
Представник особи, у володінні якої знаходяться документи, в судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 163 КПК України, оскільки слідчий суддя, враховуючи обставини, зазначені слідчим у клопотанні, дійшов висновку, що є достатні підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення вказаних документів.
Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення прокурора, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третіми особами при наданні послуг банку, є банківською таємницею.
Положеннями ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.
Згідно вимог ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу зазначаються серед іншого значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
У відповідності з вимогами ч.ч. 6, 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Так, у поданому до суду клопотанні прокурором не зазначено та необґрунтовано можливості використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах кредитної справи за кредитним договором № 277 та перебуває у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також не доведена неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Окрім того, у клопотанні не зазначено, які саме обставини будуть доводитись у кримінальному провадженні, що позбавляє можливості слідчого суддю дійти обґрунтованого висновку, що документи, до яких прокурор просить надати тимчасовий доступ, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Відтак, слідчий суддя прийшов до висновку, що в силу положень ч. 5 ст. 163 КПК України, вищенаведені обставини є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 159, 163 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 , внесеного по кримінальному провадженню № 0012918 від 28.10.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: