Єдиний унікальний номер справи 216/3328/17
Провадження № 1-кп/185/105/18
У Х В А Л А
20 лютого 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000724 від 25 квітня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до 60 днів, у зв`язку з тим, що строк тримання їх під вартою спливає 02 березня 2018 року.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора, просили задовольнити клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважають, що з боку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до них може бути застосовано незаконний вплив з метою примусу змінити свідчення, що є ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , їх захисник адвокат ОСОБА_8 заперечували проти продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, вказавши на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник адвокат ОСОБА_8 звернулась з письмовим клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на домашній арешт. Мотивуючи вказане клопотання, адвокат посилається на те, що останні мають міцні соціальні зв`язки, ризики, передбачені ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведені, а лише тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен, підтримали клопотання захисника.

З`ясувавши думку представника державного обвинувачення, потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , їх захисника адвоката ОСОБА_8 , суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Підвищені вимоги до судового розгляду кримінальних справ у порядку КПК України ґрунтуються на існуючій практиці ЄСПЛ та мають враховуватися судами з огляду на положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року. Оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція) визначене право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен, тримаються під вартою протягом більше 9 місяців. На даний час, строк тримання під вартою обвинувачених закінчується, однак завершити кримінальне провадження не можливо, оскільки є необхідність відкладення розгляду справи з незалежних від суду причин, зокрема, несвоєчасність прибуття конвойної поліції, призводить до того, що судові засідання фактично зводяться до вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

Згідно правової позиції ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України», «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку».

Європейський суд у рішенні від 10 грудня 2011 року у справі «Харченко проти України» вказав на порушення пункту 3 ст. 5 Конвенції, які часто обґрунтовують продовження строку тримання під вартою однаковими підставами протягом всього періоду ув`язнення, та зазначив, що суди зобов`язані обґрунтовувати свої рішення про продовження строку тримання під вартою іншими підставами, які можуть бути чітко вказані.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен, перебуваючи раніше під домашнім арештом, не ухилялись від суду, відомостей про те, що останні впливали на свідків або потерпілих відсутні, а також відсутні будь-які заяви потерпілих або свідків щодо здійснення погроз або тиску. ОСОБА_7 раніше не судимий. Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 маються міцні соціальні зв`язки, зокрема, ОСОБА_6 має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_7 має досягнення в спортивній галузі.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Калашник проти Росії» тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі.

Суд також звертає увагу на те, що ризик того, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен, можуть в поза процесуальний спосіб впливати на свідків, спростовується тим, що потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на даний час, перебувають у м. Кривий Ріг, тому суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожним, процесуальних обов`язків під час судового розгляду, тому необхідно змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на обвинувачених відповідних зобов`язань.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.291, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожному, у вигляді тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 про обрання більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожному, зокрема у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням електронного засобу контролю, обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 20 квітня 2018 року.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 20 квітня 2018 року:
- цілодобово не покидати приміщення квартири АДРЕСА_1 , в якій він проживає;

- утримуватись від спілкування з потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також свідками по даному кримінальному провадженню;

- прибувати по першому виклику до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області на визначений час.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням електронного засобу контролю, обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 20 квітня 2018 року.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 20 квітня 2018 року:
- цілодобово не покидати приміщення квартири АДРЕСА_2 , в якій він проживає;

- утримуватись від спілкування з потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також свідками по даному кримінальному провадженню;

- прибувати по першому виклику до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області на визначений час.

Контроль за виконанням обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожним, домашнього арешту покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1