233 № 233/2293/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Костянтинівки Донецької області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України,-
В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України.
Відповідно до ч.3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
В судовому засіданні прокурор висловив позицію щодо необхідності продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, зважаючи на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України станом на теперішній час не перестали існувати.
Захисник ОСОБА_6 заперечував проти продовження застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що перелічений прокурором ризик про вплив на потерпілу ОСОБА_8 , з метою зміни останньою показів, перестав існувати, оскільки остання допитана в судовому засіданні. З приводу тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому, то відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зі спливом часу цей ризик не може бути врахований судом. Вважає, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого можливо забезпечити шляхом застосування запобіжного заходу - цілодобового домашнього арешту, оскільки обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, одружений, має неповнолітню дитину.
Обвинувачений ОСОБА_7 просив вирішити питання про доцільність продовження запобіжного заходу на розсуд суду.
Вислухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов до таких висновків.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.4 КК України перебуває на стадії судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_7 ще не надавав пояснення суду. В судове засідання, призначене на 10 годину 30 хвилин 27 жовтня 2017 року не прибув захисник ОСОБА_9 , з яким було завчасно узгоджено дату та час судового розгляду. У зв`язку з неявкою захисника ОСОБА_9 , суд позбавлений можливості продовжити судовий розгляд кримінального провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 звинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке у випадку визнання особи винною, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, де участь захисника, відповідно до ст. 52 КПК України є обов`язковою.
Проаналізувавши всі обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України у сукупності, суд дійшов переконання про те, що ризики переховування ОСОБА_7 від суду та впливу на потерпілу ОСОБА_8 з боку обвинуваченого, з метою зміни останньою своїх показів на його користь, не перестали існувати і не зменшились, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому слід продовжити.
При цьому, суд оцінює ступінь тяжкості кримінального правопорушення, суворість можливого покарання, у разі встановлення вини ОСОБА_7 у інкримінованому кримінальному правопорушенні, та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, судом враховано, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_8 , оскільки в судовому засіданні захисник ОСОБА_9 вказував на те, що у нього можуть виникнути додаткові питання до потерпілої.
На переконання суду, враховуючи викладені обставини, запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою неможливо. Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується.
Зважаючи на вищевикладене, доводи захисника ОСОБА_6 , про те що належна процесуальна поведінка обвинуваченого може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на думку суду є неспроможними; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні є виправданим за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 350 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м.Костянтинівки Донецької області, громадянину України, у вигляді тримання під вартою у ДУ (№6) «Бахмутська установа виконання покарань» в Донецькій області строком на 60 днів, тобто по 25 грудня 2017 року включно.
Копії ухвали вручити прокурору, обвинуваченому і направити начальнику Державної установи (№6) «Бахмутській установі виконання покарань» в Донецькій області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Судді: