УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про дозвіл на затримання у кримінальному провадженні № 0000967, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 374, ч.2 ст.375 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 для забезпечення участі останього у розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що гр. ОСОБА_4 07.05.2014 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 374, ч.2 ст.375 КК України, які скоєні за таких обставин.

Підозрюваний, будучи суддею Печерського районного суду м. Києва, здійснював розгляд кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 3 ст.365 КК України. Під час судового розгляду 05.08.2011 змінив підсудній запобіжний захід з підписки про невиїзд на тримання під вартою.

На думку сторони обвинувачення, вказаними діями, які вчинені умисно, з особистих інтересів суддя ОСОБА_4 постановив завідомо неправосудне рішення, що спричинило тяжкі наслідки, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст.375 КК України.

Крім того, не дивлячись на те, що підсудна 26.07.2011 відмовилася від захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і клопотала про надання їй часу для запрошення іншого захисника, суддя продовжив судовий розгляд, допитавши низку свідків.

Суддя ОСОБА_4 27.07.2011, 28.07.2011 та 29.07.2011 також відмовив у задоволенні аналогічних клопотань підсудної, яка на той час не мала жодного захисника, та продовжував судові засідання, під час яких здійснювався допит свідків.

Як вважає слідчий, суддя ОСОБА_4 своїми умисними діями, що полягали у ненаданні своєчасно захисника, а також іншому грубому порушенні права підсудного на захист, вчинив кримінальне правопорушення за ч.1 ст.374 КК України.

У зв`язку з невстановленням місця перебування ОСОБА_4 повідомлення про підозру 13.05.2013 та 20.05.2013 скероване за місцем його проживання у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень.

З огляду на тривале переховування підозрюваного; наявність ризику знищення, приховування або спотворення речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; з метою перешкодити спробам підозрюваного незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів орган досудового розслідування вважає, що неможливо запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Головою Верховного Суду України підтримане клопотання Генеральної прокуратури України про надання згоди на затримання ОСОБА_4 та обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою Верховної Ради України від 05.02.2015 надано згоду на затримання та арешт (тримання під вартою) судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4

Указом Президента України від 18.01.2016 №10/2016 ОСОБА_4 звільнено з посади судді Печерського районного суду м. Києва у зв`язку з порушенням присяги судді.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.03.2016 задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , оскільки 6-місячний строк дії вказаного рішення сплив, слідчий просив дати повторний дозвіл на затримання підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з підстав, які у ньому наведені. Крім цього зазначив, що досудове розслідування з моменту його зупинення 25.09.2014 не відновлювалося.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 7 КПК визначено, що не лише зміст, а також форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Вказана засада кримінального провадження у силу статті 9 КПК полягає у обов`язку слідчого, прокурора, слідчого судді під час кримінального провадження неухильно дотримуватися вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст. 190 КПК правом внесення клопотання про повторне надання дозволу на затримання особи з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наділений лише прокурор.

Поряд з цим, до суду з клопотання про повторне надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 звернувся слідчий ОСОБА_5 , який не наділений відповідними повноваженнями.

Погодження прокурором ОСОБА_3 зазначеного клопотання не впливає на даний висновок, оскільки закон не передбачає будь-яких альтернативних дій, крім тих, які зазначені вище.

Слідчий суддя також враховує положення ст. 282 КПК, відповідно до якої у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій зупинене досудове розслідування постановою слідчого або прокурора має бути відновлене.

Приймаючи до уваги, що будь-які рішення слідчого, прокурора у кримінальному провадженні є процесуальними, ініціювання клопотання про отримання дозволу на затримання з метою приводу, клопотання про застосування запобіжного заходу у зупиненому провадженні, тобто без відновлення досудового розслідування не відповідає принципу законності та порушує вимоги ст.282 КПК.

Недотримання стороною обвинувачення передбаченого законом порядку звернення з клопотанням має наслідком прийняття рішення про відмову у його задоволенні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 7, 9, 190, 282 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

На ухвалу прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя ОСОБА_1