Номер провадження: 11-сс/785/1417/17
Номер справи місцевого суду: 520/ 8400/17, 1-кс/520/1760/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.09.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар

судового засідання ОСОБА_5

за участю:

захисника ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, від 19 липня 2017 року, про арешт майна у кримінальному провадженні №0000065, внесеному до ЄРДР 12.07.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

встановив:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , від 19.07.2017 року було задоволено клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 та було накладено арешт на земельні ділянки,:

- загальною площею 0,0908 га (кадастровий №:38:025:0038), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та, на підставі договору купівлі-продажу, від 15.05.2017 року на праві приватної власності належить ОСОБА_8

- загальною площею 0,0902 га (кадастровий №:38:025:0048), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та, на підставі договору купівлі-продажу, від 15.05.2017 року на праві приватної власності належить ОСОБА_9 ;

- загальною площею 0,08 га (кадастровий №:38:025:0046), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та, на підставі договору купівлі-продажу, від 15.05.2017 року на праві приватної власності належить ОСОБА_10

- загальною площею 0,1 га (кадастровий №:38:025:0042), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та, на підставі договору купівлі-продажу, від 15.05.2017 року на праві приватної власності належить ОСОБА_11 із забороною будь-яким особам розпоряджатися та використовувати зазначені земельні ділянки, зокрема проводити будь-які будівельні роботи з будівництва об`єктів нерухомості та із забороню укладати (переукладати) договори щодо відчуження чи користування вказаними земельними ділянками.

На вказану ухвалу представник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси, від 19.07.2017 року та відмовити прокурору у задоволенні клопотання.

Заслухавши захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що згідно інформації Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, від 17.07.2017 року, № 01-6/49/-пр співробітниками Управління із залученням спеціалістів відділу контролю та моніторингу території району Київської районної адміністрації Одеської міської ради та Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради було проведено комісійне обстеження на вищевказаних земельних ділянках. Проте, замовниками будівництва, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,, ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 не було допущено посадових осіб державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва житлових котеджів за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , про що 21.06.2017 року було складено відповідні акти.

Як зазначає сторона обвинувачення, під час комісійного обстеження візуальним оглядом було встановлено, що на відповідних земельних ділянках, які належать ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 невідомими особами здійснюється самовільне будівництво 15-ти двоповерхових котеджів без отримання будівельного паспорту або містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, без проектної документації та дозвільних документів на проведення будівельних робіт.

Управлінням архітектурно-будівельного контролю Одеської місьцої ради 21.06.2017 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,, ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 були винесені приписи про зупинення підготовчих робіт та були вжиті заходи щодо притягнення їх до відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 188-42 КУпАП.

За результатами комісійного виїзду 05.07.2017 року Управлінням на місці будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_1 було встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,, ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 не виконали вимог приписів про зупинення підготовчих та будівельних робіт, про що були складені протоколи про адміністративні правопорушення.

З оскарженої ухвали вбачається, що згідно відповіді Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, від 14.07.2017 року №01-15/349п, за даними архіву та відділу загального листування Управління дані щодо надання містобудівних умов та обмежень (будівельних паспортів) забудови земельних ділянок за вказаною адресою відсутні.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що земельні ділянки, які належать ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 є доказом злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України , а саме мають відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже існує необхідність в їх збереженні.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати : 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) ,3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3--1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) , 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Між тим, в апеляційній скарзі захисник вказує на те, що при постановленні оскарженої ухвали слідчий суддя не перевірив та не встановив наявність належних підстав для арешту майна.

Крім того, захисник ОСОБА_6 стверджував, що прокурор не надав суду достатніх доказів, які вказували б на вчинення злочину особами, на майно яких було накладено арешт.

Такі доводи апелянта матеріалами кримінального провадження не спростовані, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає їх обгрунтованими.

Крім того, прокурором, всупереч положенням ст. 173 КПК України не було встановлено розміру заподіяної шкоди, не було вкзано про наявність чи відсутність цивільного позову та не було надано доказів співмірності обмеження права власності.

Відповідно до матеріалів справи, прокурором були кваліфіковані діяння за ч.1 ст. 190 КК України. При цьому, вказуючи на наявність будівництва без укладання договорів пайової участі у розвитку інфраструктури населенного пункту та на наявність шкоди, заподіяноїх територіальній громаді м. Одеси, прокурор не надав доказів необхідності укладження договорів з власниками земельних ділянок при здійсненні саме такого виду будівельних робіт та не надає конкретних доказів наявності заподіяної шкоди територіальній громаді м. Одеси.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що при проведенні перевірки Управлінням архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради були встановлені порушення, у зв`язку з чим були складені протоколи про адміністративні порушення за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП. За таких обставин, апеляційний суд вважає обгрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що порушення у сфері містобудівної діяльності тягнуть за собою адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, від 19.07.2017 року, про арешт майна у кримінальному провадженні №0000065, внесеному до ЄРДР 12.07.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, від 20.07.2017 року, про виправлення описки в ухвалі, від 19.07.2017 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000065, внесеному до ЄРДР 12.07.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 про накладення арешту на земельні ділянки,:

- загальною площею 0,0908 га (кадастровий №:38:025:0038), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та, на підставі договору купівлі-продажу, від 15.05.2017 року на праві приватної власності належить ОСОБА_8

- загальною площею 0,0902 га (кадастровий №:38:025:0048), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та, на підставі договору купівлі-продажу, від 15.05.2017 року на праві приватної власності належить ОСОБА_9 ;

- загальною площею 0,08 га (кадастровий №:38:025:0046), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та, на підставі договору купівлі-продажу, від 15.05.2017 року на праві приватної власності належить ОСОБА_10

- загальною площею 0,1 га (кадастровий №:38:025:0042), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та, на підставі договору купівлі-продажу, від 15.05.2017 року на праві приватної власності належить ОСОБА_11 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом.
Суддя апеляційного суду
Одеської області ОСОБА_2