АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

19 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ТОВ "Факультет", на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003082 від 01.11.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 321-1, ч. 2 ст. 366 КК України, було задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ "Факультет" () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 (код валюти 980), відкритих у АТ "ОТП БАНК" (МФО 300528), із забороною розпоряджатись грошовими коштами, які знаходяться та надходитимуть на зазначені поточні рахунки за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.

Зупинено видаткові операції з грошовими коштами, які надходять та вже знаходяться на банківських рахунках ТОВ "Факультет" () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 (код валюти 980), за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів.

Зобов`язано АТ "ОТП БАНК" (МФО 300528) надати прокурору першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , старшому слідчому в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та працівникам ОУ ГУ ДФС у м. Києві за дорученням слідчого на виконання ухвали про арешт на майно довідку про виконання зазначеної ухвали та залишок коштів на вказаних рахунках при накладенні арешту на банківські рахунки.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав для арешту майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ТОВ "Факультет", подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна ТОВ "Факультет" ().

Зокрема, апелянт звертає увагу, що з ухвали суду не вбачається, що комусь в тому числі і службовим особам ТОВ "Факультет" () було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 321-1, ч. 2 ст. 366 КК України.

Крім того, представник зауважує, що цивільного позову в порядку, передбаченому ст. 128 КПК України заявлено не було, проте суд прогнозує надходження такого цивільного позову чи можливої конфіскації майна в майбутньому та заздалегідь забезпечує його вимоги в порушення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Вказує, що відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України не передбачено можливості накладати арешт на видаткову частину розрахункових рахунків чи на самі розрахункові рахунки або зупиняти видаткові операції з грошовими коштами, які знаходяться на банківських рахунках. Арешт може бути накладено на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках та на видаткові операції по цим рахункам.

Зазначає в тому числі і те, що вимогами ст. ст. 170-173 КПК України не передбачено можливості разом з арештом майна зобов`язувати, зокрема, уповноважену особу банківської установи надавати будь-яку довідку про залишок коштів на арештованих розрахункових рахунках, що суперечить ухваленому рішенню слідчого судді.

Додатково наголошує на тому, що в ухвалі повинно бути вказано вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, що має бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або ж, якщо метою арешту є забезпечення конфіскації то вартість арештованого майна має узгоджуватись із санкцією статті, яка передбачає покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 18.04.2017 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

В судове засідання прокурор та представник власника майна не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, причини неявки не повідомили, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у їх відсутність.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні під №0003082 від 01.11.2016 року, за фактом здійснення організованою злочинною групою осіб незаконного виробництва та реалізації державним та комунальним установам лікарського засобу - етилового спирту з порушенням ліцензійних умов провадження діяльності, без сплати відповідних відрахувань до державного бюджету України, за сприянням посадових осіб Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 321-1, ч. 2 ст. 366 КК України.

18 квітня 2017 року прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ "Факультет" () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 (код валюти 980), відкритих у АТ "ОТП БАНК" (МФО 300528), із забороною розпоряджатись грошовими коштами, які знаходяться та надходитимуть на зазначені поточні рахунки за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.
18 квітня 2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0003082, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення сторони обвинувачення та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для арешту грошових коштів та зупинення видаткових операцій по даним рахункам.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

Зокрема, зупинення видаткових операцій взагалі не передбачено п. 10 ст. 170 КПК України, тобто кримінальний процесуальний закон не передбачає такого заходу забезпечення кримінального провадження, як зупинення видаткових операцій, а передбачає можливість накладення арешту на видаткові операції.

Крім того, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 170 КПК України слід вказати, що на момент розгляду клопотання прокурора в суді цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлено. Також в матеріалах справи відсутні відомості щодо розміру завданих збитків.

В тому числі, оскільки матеріалами за клопотанням прокурора не доведено, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ "Факультет", були одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення, чи були предметом злочину або були підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби або знаряддя вчинення злочину, то на них не може бути також накладено арешт з метою спеціальної конфіскації, передбаченої ст. 96-2 КК України. При цьому слід зауважити, що не може бути метою накладення арешту на грошові кошти ТОВ "Факультет"і конфіскація майна, як вид покарання або захід кримінально-правового характеру щодо юридичної особи у зв`язку з тим, що жодній службовій особі цього товариства у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру.

Також в матеріалах провадження відсутні дані, що на грошові кошти, які знаходяться на вказаному рахунку, може бути накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів, тобто що ці грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки прокурором не додано до клопотання про арешт майна постанову про визнання їх речовими доказами, а це спростовує мету накладення арешту на майно, передбачену п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

В свою чергу, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Клопотання органу досудового розслідування обґрунтовувалося тим, що ТОВ "Факультет" підозрюється в мінімізації податкових зобов`язань підприємствам реального сектору економіки та поставці фальсифікованих лікарських засобів (препаратів).

Зазначені обставини, на даному етапі досудового розслідування повинні бути підтверджені відповідними доказами, які слідчий та прокурор повинні були зібрати та надати слідчому судді під час розгляду клопотання.

Так, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Зокрема, в матеріалах, доданих до клопотання, не міститься жодного доказу того, що банківські рахунки ТОВ «Факультет», використовуються для прикриття незаконної діяльності.

Крім того, органом досудового розслідування у передбачений кримінальним процесуальним законодавством спосіб взагалі не перевірено наявність грошових коштів на вказаних у клопотанні рахунках у банківській установі.

Як встановлено колегією суддів, слідчий суддя, взагалі не обґрунтував, яким саме чином арештоване майно може бути предметом злочину, стосовно якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора як такого, що внесено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику власника майна адвокату ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ТОВ "Факультет", строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року.

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ТОВ "Факультет", задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003082 від 01.11.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 321-1, ч. 2 ст. 366 КК України, якою було задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ "Факультет" () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 (код валюти 980), відкритих у АТ "ОТП БАНК" (МФО 300528), із забороною розпоряджатись грошовими коштами, які знаходяться та надходитимуть на зазначені поточні рахунки за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, із зупиненням видаткових операцій з грошовими коштами, які надходять та вже знаходяться на вказаних банківських рахунках за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів. а також із зобов`язанням АТ "ОТП БАНК" (МФО 300528) надати прокурору першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , старшому слідчому в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та працівникам ОУ ГУ ДФС у м. Києві за дорученням слідчого на виконання ухвали про арешт на майно довідку про виконання зазначеної ухвали та залишок коштів на вказаних рахунках при накладенні арешту на банківські рахунки, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ "Факультет" () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 (код валюти 980), відкритих у АТ "ОТП БАНК" (МФО 300528), відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 и б а к