АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/250/18 Справа № б/н Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2018 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2018 року було залишено без задоволення клопотання слідчого Дніпровського РВП Дніпровського відділу ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 вищезазначеного кримінального правопорушення є вагомими, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , є тяжким, за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, ОСОБА_7 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, який не має будь-якого джерела доходу, дітей на утриманні не маючий. Але у даному випадку суд вважає, що доказів щодо існування будь яких ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які б давали достатні підстави суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчим не надано. Підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання. За таких обставин суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по відношенню до підозрюваного ОСОБА_7 є занадто суворим.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.04.2018 року.

В обґрунтування вимог скарги вказує на те, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який відповідно до ч. 3 ст. 185 КК України, карається позбавленням волі терміном до 6 років, тому тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний також необхідно розглядати як ризик переховування від органу досудового розслідування та суду; вчинив злочин за попередньою змовою групою осіб, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може спілкуватися із невстановленими слідством особами, які були з ним під час вчинення злочину, або вчиняти інші дії, які перешкоджатимуть досудовому розслідуванню за допомогою засобів мобільного зв`язку, оскільки судом обрано запобіжний захід відносно

ОСОБА_7 на цілодобовий домашній арешт; ОСОБА_7 офіційно ніде не працює, що дає підстави вважати, що єдиним засобом існування ОСОБА_7 є вчинення корисливих злочинів, із подальшою реалізацією майна, отриманого злочинним шляхом.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону щодо вмотивованості ухвали суду першої інстанції слідчим суддею не дотримані належним чином, у зв`язку з чим відповідні доводи прокурора є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами провадження і підлягають частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.

Згідно наданих матеріалів, 10 лютого 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, яке вчинене при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці вступив у попередню змову з раніше знайомими особами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та з одним невстановленим у ході досудового розслідування особою чоловічої статі, спрямовану на вчинення корисливого кримінального правопорушення, а саме таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, при цьому учасники обмовили роль кожного у скоєнні злочину. 10.10.2017 року ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та з одним невстановленим у ході досудового розслідування особою чоловічої статі діючи за попередньою змовою, розподіливши ролі між собою, з метою заволодіння чужим майном, підшукали знаряддя та засоби для вчинення кримінального правопорушення, а саме: автомобіль «Toyota Camry» чорного кольору, номер кузова: НОМЕР_1 , державні номерні знаки НОМЕР_2 та рукавички. Так, 10.10.2017 року ОСОБА_9 близько 11 годин 38 хвилин керуючи автомобілем «Toyota Camry» чорного кольору, номер кузова: НОМЕР_1 , державні номерні знаки НОМЕР_2 доставив співучасників вчинення злочину, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та одного невстановленого у ході досудового розслідування особу чоловічої статі на вулицю Івана Франка, яка знаходиться у м. Підгородне, Дніпровського району, Дніпропетровської області, де діючи умисно та відповідно до розподілених ролей, перебуваючи в автомобілі «Toyota Camry» чорного кольору, номер кузова: НОМЕР_1 , державні номерні знаки НОМЕР_2 , спостерігав за оточуючою обстановкою з метою своєчасного повідомлення співучасників вчинення злочину про небезпеку у разі виявлення працівників поліції або інших осіб, де в той час співучасники вчинення злочину, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та одна невстановлена у ході досудового розслідування особа чоловічої статі перейшли через міст річки Кільчень де потрапили на АДРЕСА_2 . Після чого, знаходячись у вказаному місті та у вказаний час, співучасники вчинення злочину, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та одна невстановлена у ході досудового розслідування особа чоловічої статі діючи умисно та відповідно до розподілених ролей, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи що власників будинку АДРЕСА_3 не має вдома та за їхніми діями ніхто не спостерігає, перелізли через паркан та проникли на територію вказаного будинку АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, співучасники вчинення злочину, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та одна невстановлена у ході досудового розслідування особа чоловічої статі, діючи умисно, з корисливих мотивів, одягнувши заздалегідь заготовлені рукавички, пошкодивши решітку вікна вказаного будинку, та у подальшому шляхом віджиму вікна проникли в приміщення вказаного будинку, звідки таємно викрали майно потерпілої ОСОБА_12 . Після чого, співучасники вчинення злочину, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та одна невстановлена у ході досудового розслідування особа чоловічої статі, з вказаним викраденим майном сіли в автомобіль «Toyota Camry» чорного кольору, номер кузова: НОМЕР_1 , державні номерні знаки НОМЕР_2 , під керуванням якого знаходився ОСОБА_9 , покинули місце вчинення злочину, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд. Згідно висновку експерта № 400/18 від 08.02.2018 року, вартість завданих матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_12 , складає 201200,01 грн.

З матеріалів провадження вбачається що, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого відомості свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, при цьому, обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного злочину, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Разом з тим, перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження цих ризиків, з чим колегія суддів погоджується тільки відносно ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий та прокурор посилаються на те, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому, усвідомлюючи суворість покарання та перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою запобігання реальному позбавленню волі за скоєння ним вказаного кримінального правопорушення.

При перевірці наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, колегія суддів також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Проаналізувавши вказані доводи клопотання слідчого, колегія суддів на даному етапі досудового розслідування вважає їх обґрунтованими та такими, що дають підстави для застосування запобіжного заходу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 існує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначеного слідчим у своєму клопотанні, втім недостатня його вагомість для застосування до цього підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, у зв`язку з чим доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_7 саме цього виключного запобіжного заходу колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення щодо останнього ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та дієвості кримінального провадження щодо останнього.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого Дніпровського РВП Дніпровського відділу ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 10 квітня 2018 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не залишати місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово до 10 квітня 2018 року включно, без дозволу слідчого або прокурора.
Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2