ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/70/18

16 березня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого: вироком Костопільського районного суду від 07.05.2017 р. за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі; вироком Костопільського районного суду від 04.06.2017 за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років 1 місяця позбавлення волі; вироком Костопільського районного суду від 15.06.2015 за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3-х років позбавлення волі; ухвалою Костопільського районного суду від 27.08.2015 р. на підставі ч.1 ст.70 КК України за вироками Костопільського районного суду від 07.05.2015 р. та 04.06.2015 р. визначено остаточну міру покарання у виді 3-х років 1 місяця позбавлення волі; ухвалою Володимирецького районного суду від 23.02.2016 р. відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення з 07.05.2015 р. по 15.07.2015 р. включно 2 місяці 09 днів; ухвалою Володимирецького районного суду від 13.04.2017 р. умовно-достроково звільнено від відбування покарання на строк 11 місяців 15 днів; вироком Костопільського районного суду від 11.01.2018 р. за ч.2 ст.185, ч. 1 ст.71 КК України до 2 -х років 6 місяців позбавлення волі у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимий за вчинення майнових злочинів на шлях виправлення не став та знову, повторно, вчинив злочини майнового характеру.

Так, в першій декаді вересня 2017 року, близько обідньої пори, ОСОБА_4 , з території домогосподарства, що за адресою АДРЕСА_2 , умисно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, викрав велосипед марки "Мінськ", червоно-жовтого кольору, належного ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріального збитку на суму 620 грн.

Крім того, 25.12.2017 року близько 01.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на території господарства, яке розташоване за адресою АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, проник до приміщення літньої кухні, звідки викрав велосипед марки "Мінськ" синього кольору, вартістю 500 грн. та металеву штангу вагою 50 кг., вартістю 6 грн. 30 коп. за 1 кг брухту, на суму 315 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 815 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні вину визнав повністю та підтвердив фактичні обставини скоєння кримінальних правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 , таємно, повторно, шляхом проникнення, скоїв викрадення чужого майна, а саме: 25.12.2017 року у громадянина ОСОБА_7 на загальну суму 815 грн., тому ці його дії суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України.

Дії, ОСОБА_4 , які виразились у повторному, таємному викрадені чужого майна шляхом вільного доступу, а саме: в першій декаді вересня 2017 року - у громадянина ОСОБА_6 на загальну суму 620 грн., суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та відшкодування завданих матеріальних збитків.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлені.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує обставини, які його пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, однак обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень і раніше судимий, та беручи до уваги щире каяття обвинуваченого у вчиненому, особисте ставлення до вчиненого, тому призначити міру покарання необхідно в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за кожен вчинений ним злочин та у відповідності до ч.1 ст.70 КК України визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Сукупність досліджених судом обставин свідчить про те, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.

Враховуючи невідбуту судимість ОСОБА_4 за вироком Костопільського районного суду від 11.01.2018 року, за яким він засуджений за ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 71 КК України - до позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців, суд на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначає обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ч.1 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 373-375, ч.3 ст.349 КПК України, ст.50, 65,66-67, ч.1,4 ст.70,ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 (два) роки 8 (вісім) місяців позбавлення волі;

за ч.3 ст. 185 КК України 3(три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточну міру покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджений за вироком Костопільського районного суду від 11 січня 2018 року за ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 місяців - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання 4 січня 2018 року

Після набрання вироком суду законної сили речові докази:

- велосипед марки «Мінськ», червоно-жовтого кольору, який був переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 рахувати повернутими по належності;

- велосипед марки «Мінськ» синього кольору, який був переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 - рахувати повернутими по належності.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1