АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/587/17 Справа № 691/279/17 Категорія: ч.2 ст.389 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2017 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Городище Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 27.10.2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт

обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_8 засудженим вироком Городищенського районного суду від 27.10.2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, будучи ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання, а також попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання та, маючи реальну можливість його виконати, умисно, шляхом ігнорування вимог органів кримінально - виконавчої інспекції, у період часу з 23.01.2017 року до 31.01.2017 року відпрацював лише 4 години громадських робіт, та не з`явився для виконання іншої частини громадських робіт без будь - яких поважних причин.

Вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2017 року визнано ОСОБА_8 винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначено йому покарання у вигляді 2 місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, повністю приєднано не відбуту частину покарання за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 27.10.2016 року у вигляді 96 годин громадських робіт, що на підставі п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України становить 12 днів арешту, та призначити ОСОБА_8 остаточне покарання 2 місяці 12 днів арешту.

Не погоджуючись з вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2017 року обвинувачений та його захисник ОСОБА_7 звернулися з апеляційною скаргою, в якій просять вказаний вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для встановлення вини ОСОБА_8 та вичерпання здобути нові докази.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, обвинуваченого та його захисника колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, вірно враховано те, що ОСОБА_8 повністю визнав свою вину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, його свідчення відповідають суті обвинувачення.

Крім того, судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, є недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, в судовому засіданні було з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст даних обставин, їх позиція є добровільною, із розумінням позбавлення права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Посилання захисника у суді апеляційної інстанції як на підставу скасування вироку, зокрема на те, що судом 1 інстанції не роз`яснено ОСОБА_8 право відмови від захисника, оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутня письмова заява обвинуваченого про відмову від захисника та обвинувачений ОСОБА_8 своєї вини не визнав є помилковим. Оскільки, під час підготовчого судового засідання, ОСОБА_8 вручено пам`ятку про його процесуальні права і обов`язки (арк. справи 17), так і під час судового розгляду кримінального провадження по суті у суді 1 інстанції головуючим було з`ясовано про зрозумілість його прав, що підтверджується технічним засобом фіксації судового засідання у суді 1 інстанції, який було прослухано учасниками апеляційного розгляду під час апеляційного розгляду і будь-яких клопотань обвинуваченим щодо залучення захисника від ОСОБА_8 не надходило. Так само, згідно аудиозапису технічного носія, ОСОБА_8 було роз`яснено суть обвинувачення в інкримінованому кримінальному правопорушенні. При цьому останній визнав свою вину повністю і погодився на спрощений порядок дослідження доказів, передбачений ч.3 ст.349 КПК України, так само погодився із неможливістю оскаржування ним фактичних обставин доказами, які не досліджувалися в суді 1 інстанції.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що судом 1 інстанції не було встановлено наявність у діях ОСОБА_8 умислу на вчинення інкримінованого злочину, так як у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, на підставі яких можливо дійти висновку про наявність у обвинуваченого умислу на вчинення інкримінованого ним кримінального правопорушення, і відповідно висновок про наявність умислу про ухилення від виконання громадських робіт ОСОБА_8 суд першої інстанції жодним чином не обґрунтував, є помилковим. Так як згідно вироку місцевого суду, ОСОБА_8 свою вину в судовому засіданні визнав повністю та надав згоду на спрощений порядок дослідження доказів відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, в зв`язку з тим, що фактичні обставини справи ним не оспорюються та ним підтверджено про правильне розуміння змісту обставин, добровільність позиції та розуміння позбавлення права оскаржувати дані обставини у апеляційному порядку і у суді 1 інстанції пояснив, що прибирання снігу для нього є негідно як для чоловіка, тому відпрацювавши кілька годин у подальшому відпрацьовувати громадські роботи припинив.

Отже, колегія суддів вважає, що вирок суду відповідає вимогам ст.374 КК України, а наведені у апеляційній скарзі доводи не можна визнати істотними та такими, що в силу ст.412 КПК України тягнуть за собою його безумовне скасування.

При призначені покарання обвинуваченому, місцевим судом вірно враховано, що обставини, з`ясовані при встановлені особи обвинуваченого, ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, який офіційно не працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, повністю визнав свою вину, наявність обставини, що обтяжує покарання - рецидив злочинів та призначив покарання ОСОБА_8 у вигляді 2 (двох) місяців арешту.

Ураховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок є законним і обґрунтованим та підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника підлягають залишенню без задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст. ст. 291, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2017 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :