Постанова
24 січня 2018 р.

м. Київ
справа № 0805/2846/12

провадження № 51-353 ск 18
Суддя Верховного Суду першої палати Касаційного кримінального суду ОСОБА_1 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 на постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 15 травня 2017 року щодо ОСОБА_3
встановив:
зі змісту касаційної скарги захисника вбачається, що він не погоджується з вищевказаними судовими рішеннями, якими відмовлено останньому у поновленні строку.

Відповідно до вимог статті 386 КПК України 1960 року касаційні скарги на судові рішення, зазначені у частині 2 статті 383 КПК України 1960 року, можуть бути подані до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту набрання ними законної сили, а у разі подачі скарги з пропуском цього строку і при відсутності клопотання про його відновлення скарга визнається такою, що не підлягає розгляду. Цей строк може бути відновлений у випадках і в порядку, передбачених статтею 353 КПК України 1960 року судом, який постановив оскаржуване рішення.
Зі змісту касаційної скарги, яка датована 2 січня 2018 року та надійшла до суду касаційної інстанції 9 січня 2018 року, убачається, що строк на касаційне оскарження сплив, а клопотання про його відновлення не заявлено.
Так, у мотивувальній частині касаційної скарги захисник зазначає, що постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 10 листопада 2017 року, йому було відмовлено у витребуванні матеріалів кримінальної справи, тому вважає, що строк на подачу касаційної скарги не пропущено.
Однак, як убачається з матеріалів за скаргою захисника ОСОБА_2 , постановою вищезгаданого касаційного суду її касаційну скаргу визнано такою, що не підлягає розгляду, оскільки нею подано касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження.
Так, відповідно до вимог статті 386 КПК України 1960 року у разі подачі скарги з пропуском встановленого строку і при відсутності клопотання про його відновлення скарга визнається такою, що не підлягає розгляду.
Крім того, згідно зі статтею 353 КпК України 1960 р. у разі пропуску строку на касаційне оскарження з поважних причин скаржник може заявити клопотання перед судом, який постановив вирок, про відновлення пропущеного строку.
При цьому, захисник не звернула уваги, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 286 КПК України строк касаційного оскарження зазначеного рішення складав три місяці з моменту набрання ним законної сили, а касаційна скарга, подана після спливу даного строку.
В такому разі, поновлення строку на касаційне оскарження не є компетенцією суду касаційної інстанції, вказаний строк може бути відновлений у випадках і порядку, передбачених ст. 353 КПК України судом, який постановив вирок.
Також, звертаємо увагу захисника, що оскарження вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 17 квітня 2013 та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 22 липня 2013 року, які вона просить скасувати, можливе лише після поновлення строку на їх оскарження в порядку передбаченому статтею 353 КПК України 1960 року.
За таких обставин касаційна скарга захисника ОСОБА_2 має бути визнана такою, що не підлягає розгляду.
Керуючись статтями 353, 386, 388 КПК України 1960 року та пунктом 15 розділу 11 Перехідних положень КПК України,

постановив:
визнати касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 такою, що не підлягає розгляду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1