У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.01.2018 Справа №607/11222/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

під час проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі, кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003182 від 13.09.2016 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003182 від 13.09.2016 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2017 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та вподальшому судом неодноразово продовжувався строк запобіжного заходу, зокрема 06 листопада 2017 року у судовому засіданні, обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою терміном до 05 січня 2018 року.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, оскільки строк застосування вказаного запобіжного заходу закінчується 05 січня 2018 року та на даний час кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 перебуває на стадії судового розгляду, а підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, оскільки ризики які існували під час обрання міри запобіжного заходу останньому, продовжують існувати, а саме ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні схиляючи їх до дачі неправдивих показів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того в судовому засіданні прокурор клопоче про відкладення судового засідання та застосування приводу до свідків, які не з`являються, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, натомість захисник клопоче про зміну запобіжного заходу її підзахисному на домашній арешт. Захисник обґрунтовує своє клопотання тим, що ризики на які посилається прокурор на даний час відпали.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримує клопотання свого захисника та просить його задовольнити.

Прокурор в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 просить відмовити, вважає його необґрунтованим та передчасним.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, клопотання захисника ОСОБА_5 , думку обвинуваченого ОСОБА_4 , приходить до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 слід відмовити за його недоведеністю наявності обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на домашній арешт слід задовольнити з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на нього судом, чи про зміну способу їх виконання.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2017 року ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В даному судовому засіданні прокурор у своєму клопотанні про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 посилається на наявність ризиків, які продовжують існувати, зокрема з огляду на санкцію статті обвинувачення останній зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні схиляючи їх до дачі неправдивих показів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обґрунтовуючи у клопотанні наявність ризиків, що визначають доцільність продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою, прокурор, обмежився лише переліком законодавчих підстав для його застосування, водночас прокурор не зміг довести виняткових обставин, які б виправдовували продовження обмеження права обвинуваченого на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Крім того судом встановлено, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, ризик того, що обвинувачений зможе перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливаючи на потерпілого та свідків схиляючи їх до дачі неправдивих показів на даний час - перестали існувати, оскільки в судовому засіданні, яке фіксується за допомогою технічного звукозаписуючого пристрою вже були допитані потерпілі та певний перелік свідків, яких забезпечив прокурор, зокрема потерпілі та свідки в судовому засіданні приводяться судом до присяги та попереджаються про кримінальну відповідальність за відомо неправдиві покази; а можливості запобігти такого ризику, як переховуватись від суду, зможе більш м`який ніж тримання під вартою запобіжний захід.Тому суд вважає, що перебуваючи на волі, обвинувачений не зможе впливати на хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Таким чином, вирішуючи клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на домашній арешт, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, де викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі; у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Незважаючи на тяжкість санкції статті кримінального закону відповідно до якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд безпосередньо керується нормою прямої дії ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості обвинувачених, тому під час розгляду клопотання захисника про заміну запобіжного заходу обвинуваченому, суд вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, які продовжують існувати.

Відтак, оцінюючи сукупність обставин, суд вважає за необхідне застосувати запобіжний захід, який є співмірним з існуючими ризиками, доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження і може забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків. Таким запобіжним заходом на думку суду є цілодобовий домашній арешт з покладенням на обвинуваченого ряду обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники орган Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На підставі наведеного, вирішуючи клопотання прокурора та захисника, суд враховує наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, а також тяжкість покарання у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд дійшов до висновку за необхідне застосувати до: обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, на даний час не може запобігти ризикам, які на даний час мають місце, а саме: незаконно переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому ОСОБА_4 наступні обов`язки, зокрема: прибувати за першою вимогою до суду; здати на зберігання в Тернопільський ВП ГУНП в Тернопільській області свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон; утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; носити засіб контролю та звільнити його з-під варти.

Окрім цього, вирішуючи клопотання прокурора про привід свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.327 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, суд має право постановити ухвалу про привід свідка та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення у випадках та в порядку, передбачених главами 11 та 12 цього Кодексу.
Крім того згідно положень ст.ст.140, 142 КПК України рішення про здійснення приводу приймається, зокрема, під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу
приймається у формі ухвали. Під час судового провадження клопотання про здійснення приводу розглядається негайно після його ініціювання.
Згідно ст. 143 КПК України виконання ухвали про здійснення приводу може бути доручене відповідним підрозділам органів Національної поліції. Ухвала про здійснення приводу оголошується особі, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу. Особа, рішення про здійснення приводу якої прийнято судом, зобов`язана прибути до місця виклику в зазначений в ухвалі про здійснення приводу час у супроводі особи, яка виконує ухвалу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, зокрема те, що свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судових засідань ухиляються від явки до суду, вислухавши думку прокурора та інших учасників судового засідання, суд вважає за необхідне застосувати привід до свідків та примусово доставити останніх до зали судових засідань.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 140, 142, 177, 178, 181, 184, 194, 201, 327 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на домашній арешт задовольнити.

Змінити раніше обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово із застосуванням електронного засобу контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати за першою вимогою до суду; здати на зберігання в Тернопільський ВП ГУНП в Тернопільській області свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон; утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; носити засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали в частині зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до 00 год. 00 хв. 01 березня 2018 року.

Після оголошення ухвали негайно доставити обвинуваченого ОСОБА_4 до місця його проживання і звільнити з-під варти.

Судовий розгляд кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003182 від 13.09.2016 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, відкласти на 11.30 год. 29 січня 2018 року.

Клопотання прокурора про привід свідків задовольнити.

Доставити приводом в судове засідання на 11 год. 30 хв. 29 січня 2018 року в приміщення Тернопільського міськрайонного суду свідків:
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_2 ;
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого в АДРЕСА_3 ;
- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого в АДРЕСА_4 .
Ухвалу про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на цілодобовий домашній арешт передати на виконання та контролю за поведінкою обвинуваченого в Тернопільський ВП ГУНП в Тернопільській області.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , його захиснику та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_1