В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2017 р. Справа146/1534/17

Провадження1-кп/153/140/17-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області кримінальне провадження №146/1534/17 (внесене в ЄРДР за №0000414 від 13.11.2017 року) про обвинувачення

ОСОБА_3 , яка народилася у 1983 році в лютому місяці 05 числа у селі Високе Томашпільського району Вінницької області, проживаючої по АДРЕСА_1 , неодруженої, із середньою освітою, непрацюючої, депутатом не являється, на утриманні має двох малолітніх та одну неповнолітню дитину, інвалідом та потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС не являється, за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :
12 листопада 2017 року близько о 16 годині 30 хвилин обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку в якому вона проживає спільно із своїм співмешканцем потерпілим ОСОБА_6 , який розташований по АДРЕСА_1 , побачила, як до будинку зайшов у стані алкогольного сп`яніння її співмешканець потерпілий ОСОБА_6 та почав провокувати конфлікт з останньою, який переріс у словесну суперечку. Під час вказаної суперечки, потерпілий ОСОБА_6 висловлюючи погрози фізичної розправи у адресу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка сиділа за столом, з метою нанесення їй тілесних ушкоджень, підійшов заду до останньої та реалізовуючи свій умисел на заподіяння останній тілесних ушкоджень, замахнувся на неї своєю лівою рукою. В свою чергу, обвинувачена ОСОБА_5 почувши вказані погрози фізичної розправи, зважаючи на те, що потерпілий ОСОБА_6 неодноразово раніше наносив їй тілесні ушкодження та те, що він підійшов до неї досить близько та замахнувся на неї руками, дії останнього та його агресивну поведінку сприйняла небезпечними для свого життя та здоровя. Діючи в умовах необхідної оборони, однак перевищуючи її межі, обвинувачена ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, тримаючи у правій руці кухонний ніж, яким різала хліб, встала та лезом зазначеного ножа нанесла останньому один удар в область тулуба з лівої сторони. Вказаними діями, обвинувачена ОСОБА_5 спричинила потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням великого сальника з послідуючою кровотечею, які згідно висновку експерта №155 від 28 листопада 2017 року відносяться до тяжкого ступеня тяжкості, які являли собою загрозу для життя потерпілому ОСОБА_6 на час спричинення та в подальшому клінічному перебігу. Своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ст..124 КК України, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони.

30 листопада 2017 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 471 КПК України.

Відповідно до угоди про примирення потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ст.124 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести обвинувачена у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про примирення.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про примирення від 30 листопада 2017 року та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просила угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачена ОСОБА_5 під час кримінального провадження не подавала.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема , затвердити угоду.

Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ст.124 КК України є правильною. Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винуватою, відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченою на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення обвинуваченої та її перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає її особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов по справі не заявлений, судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо долі речових доказів у даному кримінальному провадженні вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 370, 373, 374, 475 КПК України суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 30 листопада 2017 року, укладену між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 листопада 2017 року покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Речові докази : футболку чорного кольору марки "М2М" з розрізом з лівої сторони та кухонний ніж з ручкою коричневого кольору та хвилястим лезом - знищити.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Згідно ст.ст.376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1