Справа №
Провадження № 1-кп/487/52/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2018 року
Колегія суддів Заводського районного суду м.Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,секретаря ОСОБА_4 ,за участю прокурора ОСОБА_5 ,перекладача ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003253 від 11.06.2014р., відносно ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 за ч. 4 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Заводського районного суду міста Миколаєва перебуває вказане вище кримінальне провадження.
В ході судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,посилаючись на те, що існують обставини, які вказують на наявність ризиків можливості вказаних осіб в подальшому переховуватись від суду, тому інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеному ризику. Крім того, у судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження ОСОБА_20 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.
Обвинувачені та їх захисники заперечували проти клопотання прокурора та просили обрати інший більш мякий запобіжний захід.
Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 заявили клопотання про зміну обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 запобіжного заходу із тримання під вартою на інший, більш м*який запобіжний захід.
В клопотанні про зміну запобіжного заходу захисники зазначали, що протягом часу розгляду справи судом, прокурором жодного разу не надавалось доказів існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, не вирішувалось питання щодо можливості застосування більш мякого запобіжного заходу, чи може більш м`який запобіжних захід зменшити заявлені ризики. Наполягали на тому, що чисельна практика ЄСПЛ свідчить про те, що само по собі тяжкість кримінального правопорушення не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, розгляд повинен відбуватись із дотриманням принців змагальності, без перекладання
на обвинуваченого тягару доказування. Просили змінити запобіжний захід на іншій, не повязаний з позбавленням волі. При прийнятті рішення просили врахувати строк перебування обвинувачених під вартою в СІЗО, стан їх здоров`я, наявність зареєстрованого місця проживання та можливого місця проживання за адресою захисників. Обвинувачені клопотання підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити та врахувати, вони вже протягом тривалого часу перебувають під вартою, прокурором доказів на підтвердження ризиків всупереч встановленого процесуальним законом порядку не надано.
З`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, вислухавши думку інших учасників кримінального провадження , суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду клопотання про зміну запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ч. 1 та ч.3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити ,скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою колегії суддів від 06.12.2017 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а також продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_20 , які спливають 04.02.2018 року, тобто до завершення судового розгляду.
При прийнятті відповідної ухвали судом враховувались ризики відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України.
Так, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави суду вважати,що обвинувачені можуть в подальшому переховуватись від суду, впливати на свідків, а тому інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеному ризику.
Відповідно до вимог ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а відповідно до ст.18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення від 28.10.1994р.) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Також, відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку обвинувачені обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, а саме за ч.4 ст.190 КК України , за яке передбачено покарання у вигляді від 5 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що підстав для задоволення клопотання обвинувачених за ст.201 КПК України не вбачається.
Також суд вважає, що дійсно сама по собі тяжкість інкримінованого правопорушення не може бути підставою для продовження запобіжного заходу, але станом на день розгляду справи продовжують існувати обґрунтовані ризики того, що обвинувачені , перебуваючи на волі, можуть переховуватися від суду, впливати на інших обвинувачених, яким судом обрано інший захід запобіжного заходу , не пов`язаний із триманням під вартою, та більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків.
Суд вважає, що на момент вирішення питання про запобіжний захід відносно обвинувачених встановлено наявність існування ризику переховуватися від суду, оскільки можливість призначення покарання обвинуваченим у вигляді позбавлення волі, може викликати загрозу їх втечі , про що також викладено правову позицію в рішенні ЕСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії».
З урахуванням наведеного, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню, оскільки судом досліджуються докази з причин, які не залежать від суду, розгляд кримінального провадження не може бути закінчений до спливу 2-х місячного строку тримання під вартою.
Враховуючи вищевказане та те, що встановлені судом обставини при продовженні обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, а саме: тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання їх винуватими у вчиненні злочину; продовження існування ризиків, які існували на момент обрання продовження обвинуваченому запобіжного заходу, а також те, що судове провадження не завершене до спливу строку тримання під вартою, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно вище зазначених обвинувачених.
А також підлягає задоволенню клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_20 , з урахуванням даних про її особу, а також з урахуванням тяжкості інкримінованого їй злочину, який, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст.177,178,183, 194,315,369 ,372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 02.04.2018 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 02.04.2018 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 02.04 .2018 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити до 02.04.2018 року.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , продовжити до 02.04.2018 року, поклавши на неї обов`язки: не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин, прибувати за кожною вимогою до суду; утриматись від спілкування з обвинуваченими,свідками, потерпілими у вказаному кримінальному провадженні.
Копію ухвали для виконання направити до Центрального відділу поліції ГУ Національної поліції України в Миколаївській області.
В задоволенні клопотання захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_21
СУДДІ: ОСОБА_22
ОСОБА_23