Справа № 517/579/17
Провадження № 1-кс/517/83/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2017 року смт. Захарівка
Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка Кіровоградського району Кіровогорадської області, українця, громадянина України, працюючого у Фрунзівській районній державній лікарні ветеринарної медицини на посаді провідного лікаря ветеринарної медициниепізоотолога, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
ВСТАНОВИВ:
До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшло клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що в його провадженні перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000445 від 07.04.2017 за ч.1 ст.332 КК України.

З клопотання вбачається, що громадянин невизнаної Придністровської Молдавської Республіки ОСОБА_5 , не маючий документів для офіційного перетину державного кордону України, перебуваючи у м. Одесі на заробітках з літа 2016 року, вирішив у квітні місяці 2017 року повернутися додому в с. Карманово Григоропольського району Придністровської Молдавської Республіки.
Для реалізації задуманого плану ОСОБА_5 , знаючий про те, що громадянин України - ОСОБА_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , займається наданням послуг таксі у смт. Захарівка Захарівського району Одеської області, і який раніше допомагав особам перетинати державний кордон України, 05 квітня 2017 року зателефонував йому на мобільний телефон, і повідомив про те, що він хоче поїхати до дому в Придністровську Молдавську Республіку, а будь-які документи для офіційного перетину кордону в нього відсутні, тому він планує перетнути державний кордон неофіційно, поза межами існуючих пропускних пунктів, але не знає де саме проходить державний кордон України з Придністровською Молдавською Республікою, і в якому саме місці це зручніше зробити.
Враховуючи дані обставини та бажаючи допомогти ОСОБА_5 , ОСОБА_4 пообіцяв останньому відвезти його до державного кордону України з Придністровською Молдавською Республікою і вказати на те місце де можливо його перетнути поза межами діючих офіційних пунктів пропуску через державний кордон України. Також ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 що для реалізації задуманого плану йому необхідно приїхати до смт. Захарівка Захарівського району Одеської області.
27.06.2017 приблизно о 13 годині 00 хвилин, реалізовуючи свій злочинний план та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення встановленого законами України «Про державний кордон» від 04.11.1991 та «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 порядку перетину особами державного кордону України, ОСОБА_4 зустрів ОСОБА_5 з маршрутного таксі на автовокзалі смт. Захарівка Захарівського району Одеської області, посадив його в свій автомобіль марки «ВАЗ 21061», державний номер НОМЕР_1 і відвіз його на ділянку державного кордону України, яка розташована між селами Йосипівка та Павлівка Захарівського району Одеської області, а саме між інформаційними знаками 9/43 та 9/44, в 4 метрах від лінії державного кордону, де вказав напрямок куди ОСОБА_5 повинен піти для того щоб попасти в Придністровську Молдавську Республіку.
Після чого ОСОБА_4 попрямував у зворотному напрямку до смт. Захарівка Захарівського району Одеської області, а громадянин Придністровської Молдавської Республіки ОСОБА_5 був затриманий працівниками прикордонного загону.
За даними фактом розпочате досудове розслідування у кримінальному проваджені зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000445 від 07.04.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.332 КК України.

ОСОБА_4 20.11.2017 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.332 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування.

Прокурор клопотання підтримав, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обґрунтованими та такими, що дають підстави слідчому судді на застосування найбільш м`якого запобіжного заходу.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що постійно з`являється на виклики слідчого, прокурора та суду, намірів ухилятися від органів досудового розслідування або суду не має, проти задоволення клопотання заперечував про, що також надав письмову заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, тому суд вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження № 0000445від 07.04.2017, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно із ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (…).

З документів, доданих слідчим до клопотання, вбачається, що 07.04.2017 за матеріалами правоохоронних органів до ЄРДР внесено відомості про те, що 07.04.2017 до чергової частини Роздільнянського ВП надійшло повідомлення від начальника міжрайонного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації Подільськ) ОРУ ПдРУ Вичалківського про те, що невстановлена особа за грошову винагороду організовує незаконне перетинання осіб через державний кордон (а.с.4).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину також підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку транспортного засобу від 27.06.2017 року (а.с. 19-25), протоколом огляду місця події від 27.06.2017 (а.с. 16-18), протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 29.06.2017 (а.с.11-15).

Викладені обставини дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.1 ст.332 КК України, є вірогідною, оскільки вказані вище докази з достатньою вірогідністю свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 194 КПК України, при розгляді клопотань про застосування будь-якого запобіжного заходу підставою для цього є сукупність двох факторів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вдатися до певних дій, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку річ або документ, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України, у клопотанні слідчий, прокурор має не тільки перерахувати ризики, а й викласти обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох таких ризиків, зазначених у його клопотанні, з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини. Крім цього, він повинен обґрунтувати неможливість уникнення ризиків, указаних у клопотанні.

Разом з тим, зазначивши у клопотанні передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризик, а саме, можливість підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування, прокурор на матеріали, які підтверджують наявність зазначеного ризику не послався і у судовому засіданні жодних належних доказів, на підтвердження існування цього ризику, суду не надав.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, в силу приписів ст. 178 КПК України, також враховує тяжкість покарання за злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, а саме наявність у нього родини, до складу якої входить дружина, двоє дітей, серед яких одна неповнолітня та двоє малолітніх внуків (а.с.57).

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 працює у Фрунзівській районній державній лікарні ветеринарної медицини на посаді провідного лікаря ветеринарної медицини епізоотолога, за місце роботи характеризується з позитивної сторони ( а.с. 58), протягом тривалого часу не змінював місця проживання, офіційно зареєстрований та проживає в смт. Захарівка Захарівського району Одеської області, з вимоги про судимість від 17.11.2017 року вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на виклики до слідчого, прокурора та слідчого судді з`являвся, не ухилявся від слідчих дій.

Відповідно ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 3 ст. 194 КПК України, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом.

Таким чином, враховуючи, що прокурор під час судового розгляду клопотання не довів наявність достатніх підстав та не надав переконливих доказів того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177-179, 184, 194, 196, 309, 371, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: