Справа № 488/4399/17
Провадження № 1-кп/488/147/18
В И Р О К
іменем України

27.02.2018 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в смт Березнегувате Миколаївської області, громадянка України, освіта неповна середня, навчається на першому курсі Миколаївського професійного ліцею будівництва і сфери послуг, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2017 року за № 0002676,

в с т а н о в и в :

09 листопада 2017 року біля 10 год. 00 хв. ОСОБА_8 знаходилась у приміщенні жіночої роздягальні Миколаївського професійного ліцею будівництва та сфери послуг, що розташований за адресою: м.Миколаїв, вул.Айвазовського, 15-Б.

Керуючись раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 , діючи таємно, шляхом вільного доступу з кишені куртки ОСОБА_6 викрала належний останній мобільний телефон Bravis A503 joy, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , вартістю 1 549 грн. 90 коп.

В подальшому ОСОБА_8 з місця події зникла з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 в інкримінованому правопорушенні свою вину визнала повністю та показала, що у вказаний день та час вона знаходилася в жіночій роздягальні спортзалу ліцею. Вона помітила на підлозі куртку ОСОБА_9 , і коли вона її піднімала, то з кишені випав мобільний телефон «Бравіс» рожевого кольору. Вона взяла телефон та сховала його на четвертому поверсі гуртожитку, а пізніше відвезла додому і віддала братові. Десь через 5-7 днів вона повідомила потерпілій, що взяла її телефон. В подальшому телефон у брата забрали та повернули ОСОБА_10 . Вказала, що у вчиненому щиросердно розкаюється.

Допитана у суді потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що у вказаний вище день та час вона залишила свій мобільний телефон у куртці, коли йшла на урок фізкультури. Проте, повернувшись з уроку, вона свій телефон вже не знайшла. На її номер за її проханням стали телефонувати одногрупники, але телефон не відповідав. ОСОБА_11 в цей момент так само була присутня. Тоді завуч викликала поліцію. Десь через тиждень ОСОБА_11 повідомила їй, що це вона забрала телефон. Телефон їй повернули, але без карти пам?яті та сім-картки. Згодом ОСОБА_12 купила їй сім-картку.

Такі ж дані викладені у заяві ОСОБА_7 від 09 листопада 2017 року до поліції про вчинення крадіжки мобільного телефону ОСОБА_6 .

З протоколу огляду місця події від 09 листопада 2017 року та фототаблиці до нього слідує, що була оглянута роздягальна у навчальному корпусі Миколаївського професійного ліцею будівництва та сфери послуг, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

З протоколу огляду предмету від 16 листопада 2017 року, фототаблиці до нього та копії фіскального чеку від 13 липня 2017 року вбачається, що оглядався мобільний телефон Bravis, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , вартість якого 1 549 грн. 90 коп.

З заяви ОСОБА_13 від 16 листопада 2017 року слідує, що саме він видав вказаний мобільний телефон в той же день.

Зазначений телефон був повернутий ОСОБА_6 працівниками поліції, про що свідчить розписка останньої без дати.

Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, і кваліфікує її дії як крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна.
Вирішуючи питання щодо покарання обвинуваченої, суд звертається до загальних цілей покарання, визначених в ч.2 ст.50 КК України, яка встановлює, що воно переслідує не лише кару, а ще й виправлення особи, яка вчинила правопорушення, і запобігання вчиненню нею нового злочину.
Суд зважає на те, що ОСОБА_8 у віці 15-ти років вперше вчинила умисне корисливе кримінальне правопорушення середньої тяжкості, діючи під впливом раптово виниклого, ситуативного умислу.
Обвинувачена раніше не судима, під час судового розгляду повністю визнала вину у вчиненому та щиро розкаялася, сприяла розкриттю злочину, шляхом повернення викраденого майна повністю відшкодувала спричинену шкоду, за місцем навчання характеризується, загалом, з позитивного боку.
Поміж іншого, у характеристиках та досудовій доповіді, що підготовлена Березнегуватським районним сектором з питань пробації, відмічається про добрі стосунки у сім?ї, де виховується неповнолітня; її критичне ставлення до свого вчинку; її налаштування на позитивні зміни у житті.
Сукупність зазначених обставин та щире розкаяння ОСОБА_8 дають суду підстави дійти висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без застосування до неї покарання, а тому на підставі ст.105 КК України вона може бути звільнена від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, та, застосувавши ч.1 ст.105 КК України, звільнити її від покарання.

На підставі ч.2 ст.105 КК України застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеження її дозвілля, заборонивши останній протягом шести місяців з дня набрання вироком законної сили перебувати на вулиці з 21 год. 00 год. поточної доби до 06 год. 00 хв. наступної доби без супроводу батьків.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1