Справа №635/7066/17
Провадження №1-кп/635/913/2017

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.260 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
15 жовтня 2017 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_4 , діючи умисно, знаходячись біля силосної ями, розташованої біля с.Борисівка Харківського району Харківської області, зірвав 7 верхівок кущів коноплі, після чого подрібнивши їх, частину вжив, а частину поклав в паперовий згорток, який помістив в карман одягнених на ньому штанів. У той же день приблизно о 18 годині 05 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані наркотичного сп"яніння, був затриманий прикордонним нарядом ВПС "Веселе" ХПЗ СхРУ ДПС України в 10 метрах від державного кордону України, біля пункту в напряму "Борисівка" (Україна) - "Сонцівка" (Російська Федерація), в межах ІПЗ №1065. І під час особистого огляду у ОСОБА_4 було виявлено і вилучено паперовий згорток з наркотичним засобом - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину - 10,2570 гр.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Крім того, в листопаді 2014 року, більш точна дата органом досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_4 за власною ініціативою, діючи умисно, перебуваючи в місті Антрацит Луганської області, а саме - в приміщенні колишнього торгівельного центру "Триумф", розташованого за адресою: Україна, Луганська область, м.Антрацит, вул.Комунальна, 53, який був захоплений учасниками незаконної самопроголошеної, так званої "Луганської народної республіки" (надалі - ЛНР), невстановленими особами був зарахований до складу не передбаченого законами України збройного формування, незаконної самопроголошеної організації ЛНР - підрозділу "Тріумф", батальону "Козацтво".
Після чого, в період час з 19 січня 2015 року до 20 лютого 2015 року ОСОБА_4 було передислаковано на територію с.Чернухіно Перевальського району Луганської області, а згодом на територію с.Фацівка Антрацитівського району Луганської області, де він, здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі не передбаченого законами України збройного формування "Тріумф", систематично виконував накази свого безпосереднього командира щодо здійснення визначених йому завдань стосовно організації та проведення окупації с.Чернухіно Перевальського району Луганської області та с.Фацівка Антрацитівського району Луганської області, а саме - приймав активну участь у бойових діях проти Збройних сил України на посадах стрілка і кулеметника.
Крім того, в період часу з березня по квітень 2015 року, більш точна дата під час досудового слідства не встановлена, ОСОБА_4 , було передислаковано на територію с.Сокольники Слов"яносербського району Луганської області, де він, здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі не передбаченого законами України збройного формування "Тріумф", систематично виконував накази свого безпосереднього командира щодо здійснення визначених йому завдань стосовно організації та проведення окупації с.Сокольники Слов"яносербського району Луганської області, а саме - приймав активну участь у бойових діях проти Збройних сил України на посадах стрілка і кулеметника.
При викнанні вказаних функций ОСОБА_4 використовувався позивний " ОСОБА_7 ", який був наданий йому невстановленими під час досудового слідства учасниками не передбачених законами України збройних формувань так званої ЛНР.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.260 КК України, тобто участь у діяльності в непередбачених законами України збройних формуваннях.
17 листопада 2017 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області та ОСОБА_4 було укладено угоду про винуватість, згідно з якою останній визнав себе винним у вчинених кримінальних правопорушеннях за ч.1 ст.309 та ч.2 ст.260 КК України.
Згідно з умовами вказаної угоди, сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме - за ч.1 ст.309 КК України у виді двох років позбавлення волі; за ч.2 ст.260 КК України у виді п"яти років позбавлення волі з урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України, остаточне покарання визначено у виді п"яти років позбавлення волі, з можливістю застосування вимог ст.75 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про винуватість, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Згідно зі ст.314 КПК України при прийнятті рішення у судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим.
Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про винуватість дотримані вимоги КК України та КПК України, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченому визначене в угоді покарання.
Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене сторонами покарання. При цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.260 ч.2, 309 ч.1 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Кримінальне правопорушення за ст.309 ч.1 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, шкода заподіяна лише інтересам держави. Покарання, узгоджене сторонами вимоги, відповідає санкції, яка передбачена ст.309 ч.1 КК України.
Крімінальне правопорушення за ст.260 ч.2 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, шкода заподіяна лише інтересам держави. Покарання, узгоджене сторонами вимоги, відповідає санкції, яка передбачена ст.260 ч.2 КК України.
Судом встановлено, що укладання угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з"ясовано, що учасники процесу повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про винуватість, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про винуватість.
Доля речових доказів по справі підлягає вирішенню у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.
У відповідності з вимогами КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати по залученню до участі у справі експертів у розмірі 618 грн. 50 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 314, 373, 374, 377, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про винуватість, укладену 17 листопада 2017 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області та ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.260 ч.2, 309 ч.1 КК України та призначити йому покарання:
- за ст.260 ч.2 КК України у виді п"яти років позбавлення волі без конфіскації майна;
- за ст.309 ч.1 КК України у виді двох років позбавлення волі.
У відповідності з вимогами ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді п"яти років позбавлення волі.
У відповідності з вимогами ст.75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки.
У відповідності з вимогами ст.76 КК України зобов"язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 скасувати, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов"язані з залученням до участі у справі експертів, у розмірі 618 (шістсот вісімнадцять) грн.50 коп.
Речові докази по справі - полімерний пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, вагою в перерахунку на суху речовину 10,2570 грам, який зберігається в камері схову речових доказів Харківського ВП ГУНП в Харківській області знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти діб зі дня його проголошення, а засудженим в той же строк - з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя ОСОБА_1