11-кп/775/332/2014(м)
264/5160/14-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2014 року м. Маріуполь

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Курахове, Мар`їнського району, Донецької області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, знаходиться в СІ №7 м. Маріуполя,

раніше судимого: 1)29.07.1999 року Мар`їнським районним судом Донецької області за ст.ст.17, 140 ч.3, 208 КК України, 2)11.06.2004 року Мар`їнським районним судом Донецької області за ч.3 ст. 185 КК України, 3) 15.03.2008 року Мар`їнським районним судом Донецької області за ч.3 ст. 185 КК України 4)14.11.2013 року Мар`їнським районним судом Донецької області за ч.3 ст. 185 КК України,

на ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 23 липня 2014 року, якою у клопотанні про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» відмовлено

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 14 листопад 2013 року ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 23 липня 2014 у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про застосування щодо нього амністії, відмовлено.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання.

В обґрунтування вказав, що суд першої інстанції не врахував обставини провадження та його особу, а саме, що в нього є мати пенсіонерка, жінка, неповнолітня дитина, що його злочин є незначним, шкоду потерпілим відшкодував.

Вислухавши суддю доповідача, думку прокурора, який зазначив, що ухвала є законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 , що суд не врахував обставини провадження та особу засудженого, виходячи з наступного.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що клопотання ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

П. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в України» передбачає, що амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Як вбачається з довідки, наявної в матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_5 до ухвалення останнього вироку був двічі засудженим за ч.3 ст. 185 КК України Мар`їнським районним судом Донецької області 11.06.2004 року та 15.03.2008 року (а.п. 6).

В силу ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України є тяжким, оскільки санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі до 6 років.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_5 , суд першої інстанції ухвалив законне рішення, обґрунтовано відмовив ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про застосування щодо нього амністії.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 23 липня 2014 року, якою у клопотанні про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» відмовлено, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді