В И Р О К
Іменем України
25.01.2018 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
із участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000547 від 02.08.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Бар Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
УСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 близько 06 години 00 хвилин 02.08.2017 року, знаходячись в с.Бровки Андрушівського району Житомирської області, на одній із вулиць знайшов та підняв полімерний пакет білого кольору, всередині якого виявив головки рослини маку, після чого, переслідуючи умисел на придбання наркотичної речовини, розуміючи протиправність своїх дій, підняв вказаний полімерний пакет та поклав до свого рюкзака. Далі ОСОБА_4 попрямував до залізничного вокзалу ст.Бровки, звідки електропотягом сполученням Київ-Жмеринка прибув на залізничний вокзал ст.Жмеринка. Згодом близько 11 годин 20 хвилин 02.08.2017 року ОСОБА_4 знаходився у перехідному тунелі залізничного вокзалу ст.Жмеринка без верхнього одягу вище пояса, у зв`язку із чим був помічений працівниками поліції Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, які в цей час перебували на добовому чергуванні з охорони громадського порядку на вокзалі ст.Жмеринка та був запрошений до кімнати прийому громадян працівниками поліції на залізничному вокзалі, де на підставі письмової добровільної згоди ОСОБА_4 у присутності двох понятих було проведено його поверхневий огляд та огляд речей, що були при ньому, а саме: рюкзака чорного кольору, всередині якого було виявлено та вилучено полімерний пакет білого кольору, в якому знаходились головки рослини маку, які згідно із висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 04.08.2017 року №1763 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено маковою соломою, масою 76,82 г. у перерахунку на висушену речовину.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, що рано вранці 02.08.2017 року він повертався додому від товариша, якого відвідував в с.Бровки Андрушівського району Житомирської області з нагоди святкування Дня десантника. Дорогою до залізничного іокзалу у вказаному населеному пункті випадково знайшов полімерний пакет, зазирнувши до якого побачив сухі головки маку. Знаючи, що вони можть бути використані у якості сировини для наркотичного засобу, вирішив залишити їх собі, поклавши до власного рюкзака, хоча раніше він не вживав наркотики. Того ж дня електропотягом дістався до ст.Жмеринка, де перебував на залізничному вокзалі, роздягнувшись по пояс до голого торсу внаслідок спекотної погоди. Це привернуло увагу працівників поліції, які зупинили його поруч перехідного тунелю та запропонували пройти з ними до чергової кімнати поліції на залізнчному вокзалі. Він не заперечував, та у черговій кімнаті добровільно надав згоду на проведення працівниками поліції його особистого огляду. Після запрошення понятих працівники поліції почали оглядати його речі та виявили у рюкзаку знайдений ним пакет із головками маку, який надалі вилучили. З масою та найменуванням вилученої у нього наркотичної речовини рослинного походження погодився. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд його суворо не карати. Не заперечував проти застосування щодо нього Закону України "Про амністію у 2016 році" з підстав наявності на його утриманні двох неповнолітніх дітей.
Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Обвинуваченим заявлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин; його позиція є істинною та добровільною.
Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсягу дослідження доказів.
При цьому суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, належить до злочинів середньої тяжкості, не є складним та є одноепізодним; обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, обставини кримінального провадження ним визнані добровільно та ніким з учасників не заперечені.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 незаконно придбав, перевозив та зберігав наркотичну речовину без мети збуту, а тому він повинен нести кримінальну відповідальність за ч.1 ст.309 КК України.
При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.28); за місцем проживання він характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та непрацездатного батька (а.31,32.); на обліку у лікарів психіатрів та наркологів не перебував і не перебуває (а.с.29,30.).
Як вбачається із досудової доповіді Мурованокуриловецького районного сектору з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого ОСОБА_4 показали середній ризик небезпеки для суспільства та високий ризик скоєння повторного кримінального правопорушення; виправлення обвинуваченого можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (а.с.25-27).
Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, а також наяність на його утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатного батька слід віднести до таких, що пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З урахуванням сукупності наведеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових правопорушень можливе без ізоляції його від суспільства, визнаючи достатнім застосування щодо нього передбаченого санкцією відповідної частини вказаної статті кримінального закону покарання у виді штрафу за недоцільності обрання більш тяжкого виду кримінального покарання.
Натомість, в судовому засіданні було встановлено підстави звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі вимог Закону України "Про амністію у 2016 році", з огляду на таке.
Згідно ст.85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України "Про застосування амністії в Україні" установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Згідно ч.1 ст.5 Закону України "Про застосування амністії в Україні" дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.
Частиною першою статті 10 Закону України "Про амністію у 2016 році" визначено, що питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Відповідно п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році", звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 на день набрання чинності Закону України "Про амністію у 2016 році", тобто станом на 07.09.2017 року має на утриманні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо яких не позбавлений батьківських прав та яким на день набрання чинності цим Законом не виповнилося 18 років, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 2-18-АВ та копією пенсійного посвідчення останньої серії НОМЕР_1 (а.к.п.18) й копією її паспорту НОМЕР_2 (а.к.п.16-17). Обвинувачений не належить до визначеного ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України "Про амністію у 2016 році" обмеженого переліку осіб, до яких амністія не може бути застосована.
Отже за сукупністю вказаних обставин ОСОБА_4 , який в судовому засіданні особисто повідомив про відсутність власних заперечень проти застосування щодо нього вимог закону про амністію, підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання на підставі п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році".
Цивільного позову не заявлено.
Речовий доказ: макова солома, масою 76,82 г., поміщена до пакету ЕС №4072403, що знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, - підлягає знищенню (а.с.41).
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 989,60 грн. (а.с.34) слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ніким не заявлено, а тому суд не має повноважень щодо вирішення даного питання.
Керуючись ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, ст.85 КК України, ст.3, 4, 5 Закону України "Про застосування амністії в Україні", ст.1, 9, 10 Закону України "Про амністію у 2016 році", суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити йому покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання за цим вироком суду.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.
Речовий доказ: макову солома, масою 76,82 г., поміщену до пакету ЕС №4072403, що знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, знищити.
На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1