АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/3723/17 Номер провадження 11-кп/786/218/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Темнівська виправна колонія № 100» провадження за апеляційною скаргою прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою суду,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.05.2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців,,

задоволено клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обгрунтовуючи прийняте рішення, суддя вказав, що ОСОБА_8 засуджений вироком Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 31.05.2017 року до покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення умисних злочинів, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України та на день набрання чинності Законом України «Про амністію в 2016 році», останнього в установленому законом порядку визнано інвалідом ІІ групи, а також визнано хворим на активну форму туберкульозу (диспансерна категорія 4).

А тому, враховуючи зазначене, а також те, що засуджений не заперечував проти застосування амністії, дійшов висновку про відсутність обставин які відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію в 2016 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», унеможливлюють застосування до засудженого Закону України «Про амністію в 2016 році».

Не погоджуючись з вказаним рішенням, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Вказує, що судом не враховано те, що вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 31.05.2017 року за ст. 71 КК України призначено покарання за наявності кількох вироків, а саме: попередній вирок Крюківського районного суду м. Кременчука від 31.08.2016 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст. 75 КК України, а тому ОСОБА_8 фактично засуджений та відбуває покарання за тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.

Крім того, засуджений, не відбув половини строку покарання, у зв`язку з чим не підпадає під дію норми ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення засудженого ОСОБА_8 проти задоволення апеляційної скарги прокурора (у режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_7 , який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно ст.1 Закону України „Про амністію у 2016 році" №1810-VIII від 22.12.2016 року підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.
Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 31.05.2017 року ОСОБА_8 засуджено до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців на підставі ст..71 КК України, тобто частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 31.08.2016р., яким його засуджено за ч.2 ст.289 КК України, що відповідно до положень ст.12 КК України є тяжким злочином.

Враховуючи, що ОСОБА_8 фактично засуджений та відбуває покарання в тому числі і за тяжкий злочин, висновок суду щодо застосування до засудженого ОСОБА_8 п.«г» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році» є помилковим.

Положеннями ст.409 КПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Тому, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора та скасувати ухвалу суду першої інстанції з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 вересня 2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4