Справа № 188/1612/17
Провадження № 1-кп/188/14/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Петропавлівка обвинувальний акт з угодою про примирення від 08.11.2017 року, укладеною між потерпілою ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000761 від 04.11.2017 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чумаки Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 03 листопада 2017 року приблизно о 17.30 годині, точний час не встановлений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до домоволодіння, де мешкає ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись прямим умислом на порушення недоторканності житла, яке належить ОСОБА_3 , впевнившись у тому, що його ніхто не бачить і за його діями ніхто не спостерігає, не маючи законних підстав, таємно, всупереч волі законного володільця ОСОБА_3 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, вибив віконне скло у домоволодінні по АДРЕСА_2 , та незаконно проник всередину приміщення будинку, чим порушив недоторканість житла ОСОБА_3 .

Під час досудового слідства 08.11.2017 року між потерпілою ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду та отримана судом 21.11.2017 року.

Згідно з угодою про примирення підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі визнав правову кваліфікацію своїх дій, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, за обставин, викладених у пред`явленій йому підозрі. Сторони погодили, що злочином матеріальна шкода потерпілій не завдана. Сторони погодили покарання за вказане кримінальне правопорушення у виді обмеження волі на строк два роки, звільнення на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, визначення судом тривалості іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, за обставин, викладених у пред`явленій йому підозрі визнав повністю, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Обвинувачений пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, йому зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпіла ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву у якій просила справу розглянути без її участі, умови угоди про примирення, укладеної між нею та підозрюваним ОСОБА_4 08.11.2017 року вона розуміє і підтримує, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, їй зрозумілі, просить суд затвердити угоду про примирення.

Прокурор вважав, що підстав для повернення обвинувального акту, передачі його за підсудністю або закриття провадження немає і не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним - це незаконне проникнення до житла, яке органом досудового розслідування було правильно кваліфіковане за ч.1 ст. 162 КК України, і відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, існують фактичні підстави для примирення, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого, який раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 08 листопада 2017 року та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речових доказів у справі немає.

Запобіжній захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 08 листопада 2017 року, укладену між потерпілою ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1 і 2 ч.1 та 2 і 3 ч.2 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1