Номер провадження 1-кп/754/840/17
В И Р О К
Іменем України
24 листопада 2017 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Києві матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Черкаси, громадянина України,

освіта вища , не одруженого, не працюючого,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 ч.2 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_3 в порушення вимог ст.ст.125,126 Земельного кодексу України, що регламентують набуття і реалізацію права на земельну ділянку, не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) земельної ділянки та за відсутності будь-якого правочину щодо неї, всупереч ст.ст.21, 26-1 Закону України «Про благоустрій у населених пунктах», не отримавши дозволу на порушення благоустрою та не уклавши договір пайової участі, в порушення вимог ст.ст.88, 89 Водного кодексу України, розмістив 17 дерев`яних споруд ( 16 альтанок та 1 будинок охорони) площами 6,9 кв.м, 6,9 кв.м, 6,9 кв.м, 6,9 кв.м, 6,9 кв.м, 6,9 кв.м, 9,2 кв.м, 9,2 кв.м, 9,2 кв.м, 9,2 кв.м, 9,2 кв.м, 9,2 кв.м, 9,2 кв.м, 15,41 кв.м, 12 кв.м) на частині земельної ділянки, загальна площа під розміщення яких становить 151,61 кв.м (0,0151 га), код ділянки 62:017:0019 поблизу вул.Меліоративної в Деснянському районі м.Києва, яка знаходиться у прибережній захисній смузі штучного кар`єрного водоймища та обліковується як землі, не надані у власність або у користування, тобто самовільно зайняв земельну ділянку в охоронюваній зоні, облаштувавши зону відпочинку, на якій він як фізична особа-підприємець здійснює свою господарську діяльність по наданню в оренду вказаних дерев`яних споруд.
Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив самовільне зайняття земельної ділянки, яка знаходиться в охоронюваній зоні, тому його дії кваліфікує за ст.197-1 ч.2 КК України.
30.09.2017р. у відповідності до вимог ст.472 КПК України між прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.197-1 ч.2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання своєї винуватості у кримінальному правопорушенні, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме у виді 2-х років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік на підставі ст.75 КК України, зі звільненням від відбування покарання на підставі п.«д» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 суд виходить з наступного.
Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Згідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 ч.2 КК України, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Укладена угода повністю відповідає вимогам ст.469 ч.2, 4 КПК України, та може бути затверджена судом. Кримінальне правопорушення, передбачене ст.197-1 ч.2 КК України, згідно ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.09.2017р. між прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 ч.2 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 2-х (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом 1-го (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
На підставі п.«д» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р. звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Головуючий: