Справа № 645/425/16-к
Провадження № 1-кп/645/121/17
ВИРОК
Іменем України
06 жовтня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянськ Російської Федерації, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого: 03.04.2000 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 193 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 08.07.2004 року Київським районним судом м. Харкова за ч .1 ст. 357, ч. 3 ст. 186, ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, 06.11.2009 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, 24.01.2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, звільнений на підставі постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 18.07.2014 року умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 14 днів, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 11 січня 2016 року, приблизно об 00 год. 20 хв., проходив біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник намір на незаконне проникнення до зазначеного домоволодіння, з метою здійснення крадіжки, в результаті чого ОСОБА_5 скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає незаконно проник на територію домоволодіння, підійшовши до вікна будинку, яке веде до приміщення кухні, та проник до приміщення будинку. Коли ОСОБА_5 перебував у будинку за вищевказаною адресою, його дії були виявлені ОСОБА_6 .. ОСОБА_5 , зрозумівши, що його викрити вистрибнув через вікно на подвір`я та намагався втекти, але був затриманий власником будинку ОСОБА_7 на території домоволодіння.

Крім того, ОСОБА_5 , 12 жовтня 2016 року, приблизно об 21 год. 30 хв., проходив біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник намір на незаконне проникнення до зазначеного домоволодіння. В результаті чого, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, порушуючи законні права та недоторканість житла ОСОБА_8 , через металеву калитку незаконно проник на територію домоволодіння за вищевказаною адресою, підійшовши до вікна будинку, за допомогою каменя розбив скло, після чого через вікно проник до приміщення будинку. Коли ОСОБА_5 перебував у будинку за вищевказаною адресою, його дії були виявлені сусідом ОСОБА_8 ОСОБА_9 ..

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся та надав суду пояснення про обставини вчинення ним злочину так, як про це зазначено вище у даному вироку, повідомивши, що дійсно він проник до житла потерпілих, але його дії були виявлені громадянами.

Відповідно до ст. 30 Конституції України, недоторканість житла є конституційно закріпленим правом людини та згідно вимог ст. 21 Конституції України, є непорушним. Проникнення до житла особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду не допускається.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду, у тому числі потерпілі, не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутності сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , по епізоду від 11.01.2016 року, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , по епізоду від 12.10.2016 року, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.

Вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає доведеною.
Обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненному.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3» та на обліку у КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, за місце мешкання характеризується задовільно, є інвалідом 2 групи.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставину, визнану судом такою, що пом`якшує покарання, обставину, що обтяжують покарання, наявність інвалідності, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає можливим для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді штрафу за епізодом від 11.01.2016 року у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за епізодом від 12.10.2016 року у виді 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, із застосуванням положень ст. 70 КК України.
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив злочин від 11.01.2016 року під час умовно дострокового звільнення, відповідно до ч.1 ст. 71, ст.81 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, повністю підлягає приєднанню невідбута частина покарання за попереднім вироком у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців 13 днів.

Відповідно до абз.1 ч. 5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 29.02.2016 року по 31.05.2016 року з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Клопотань про обрання запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили, не надходило.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України на призначити покарання

за ч. 1 ст. 162 КК України по епізоду від 11.01.2016 року у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
за ч. 1 ст. 162 КК України по епізоду від 12.10.2016 року у виді 80 неоподаткованих мінімуму доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) грн..
Відповідно до положень ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді штрафу розміром 80 (вісімдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) грн..
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання призначеного за даним вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова ч.1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн. повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.01.2011 року у виді 1 року 8 місяців 13 днів позбавлення волі.
Згідно ч.3 ст. 72 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень та покарання у виді 1 року 8 місяців 13 днів позбавлення волі виконувати самостійно.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 перебування в установі попереднього ув`язнення з 29.02.2016 року по 31.05.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (з урахуванням змін, що набрали чинності згідно із Законом України від 26.11.2015 року №838-VIIІ "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання").

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1