Справа № 478/1442/17 Пров.№ 1-в/478/274/2017
У Х В А Л А
Іменем України
31 жовтня 2017 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника спостережної комісії
при Казанківській РДА ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні спільне подання адміністрації Казанківської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№93) та спостережної комісії Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, раніше судимого,
про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року,
Начальник Казанківської виправної колонії № 93 та голова спостережної комісії при Казанківській РДА звернулися до Казанківського районного суду Миколаївської області зі спільним поданням про звільнення засудженого ОСОБА_5 на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».
Засуджений ОСОБА_5 надав суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи у його відсутність, подання підтримав в повному обсязі.
В судове засідання представник Казанківської виправної колонії № 93 не з`явився, надав суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи без його участі.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника спостережної комісії при Казанківській РДА, думку прокурора, які не підтримали подання, просили в його задоволенні відмовити, суд дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.07.2015 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання три роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,76 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_5 звільнено на три роки з випробуванням.
Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.03.2016 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання призначеного вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.07.2015 року, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком три роки три місяці.

Тобто засуджений ОСОБА_5 , вчинив умисний злочин до повного відбуття покарання за попереднім вироком.

Згідно п.«а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» - амністія не застосовується до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.

Таким чином, в силу зазначеної норми та вищезазначених обставин, звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» неможливо, і тому в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись п.«а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні спільного подання Казанківської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№93) та спостережної комісії Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року відносно ОСОБА_5 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1