Справа № 308/8856/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000246 - слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Закарпатської області молодшого радника юстиції ОСОБА_2 , погоджене прокурором, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні №0000246 - слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Закарпатської області молодший радник юстиції ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000246 про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР від 14.11.2016 року. Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.11.2016 року до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся представник за дорученням забудовника ОСОБА_4 ОСОБА_5 із питанням щодо причин відмови у наданні права на виконання будівельних робіт шляхом погодження повідомлення про початок виконання будівельних робіт з будівництва складського приміщення за адресою: Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Об`їзна, без номеру.

ОСОБА_3 , діючи умисно, вирішивши використати виниклу ситуацію у власних корисливих цілях, з метою протиправного збагачення, в ході спілкування з ОСОБА_5 повідомив останнього про те, що повідомлення про початок виконання будівельних робіт на вказаному об`єкті буде прийнято Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області лише після передачі йому грошових коштів в сумі 3700 доларів США як неправомірної вигоди за своє сприяння з використанням службового становища у безперешкодному прийнятті такого повідомлення.

У свою чергу, ОСОБА_5 , будучи обізнаний з тим, що відповідно до

ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється, а також те, що ОСОБА_3 в силу своїх службових повноважень здатний створювати перешкоди та відмовити у прийнятті повідомлення про початок виконання будівельних робіт чи зволікати з його прийняттям, був вимушений погодитись на вимогу ОСОБА_3 про передачу йому грошових коштів як неправомірної вигоди.

У подальшому ОСОБА_3 , продовжуючи діяти умисно, з корисливою метою, на початку липня 2017 року, в ході зустрічі з ОСОБА_5 , керуючись метою приховування слідів вчинення ним кримінального правопорушення, прибув разом із іншою особою ОСОБА_6 , та повідомив ОСОБА_5 про необхідність передачі грошових коштів як неправомірної вигоди у його інтересах саме цій особі ОСОБА_6 .

Діючи на виконання досягнутої з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 домовленості, 28.08.2017 року ОСОБА_5 подав до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області повідомлення №ЗК81 про початок виконання будівельних робіт з будівництва складського приміщення за адресою:

АДРЕСА_1 , без номеру, та 08.09.2017 року близько 15 год. одержав вказане повідомлення, із відміткою про прийняття його Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, що надає право забудовнику здійснювати будівельні роботи.

Після цього, ОСОБА_6 , діючи у змові з ОСОБА_3 та в його корисливих інтересах, 08.09.2017 року близько 15.50 год., перебуваючи поблизу будівлі кафе «Шинок» за адресою: м. Ужгород, вул. Оноківська, 72, отримав у ОСОБА_5 раніше обумовлену ОСОБА_3 суму неправомірної вигоди в розмірі 3700 доларів США за сприяння останнього з використанням службового становища у безперешкодному прийнятті повідомлення про початок виконання будівельних робіт з будівництва складського приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , без номеру.

08.09.2017 року під час проведення на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду обшуку у житловому приміщенні за місцем мешкання начальника Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_7 за адресою: м. Хуст, вул. Замкова, 5а, тимчасово вилучено наступні речі та документи: планшет «Apple Ipad» серійний номер НОМЕР_1 , мобільний телефон «Самсунг» із серійним номером НОМЕР_2 , мобільний телефон «Самсунг» із серійним номером НОМЕР_3 , мобільний телефон «Самсунг» із серійним номером НОМЕР_4 , мобільний телефон «Самсунг» із серійним номером НОМЕР_5 , мобільний телефон «Apple Iphone» із серійним номером579С- НОМЕР_6 , мобільний телефон із серійним номером НОМЕР_7 , мобільний телефон «Нокія» моделі «RM-1172», флеш-накопичувач із серійним номером , записник, планшет «Lenovo Yoga tablet 2», планшет «Samsung SM-T805» із серійним номером НОМЕР_8 , 4 купюри номіналом по 100 доларів США на загальну суму 400 доларів США.

Слідчий зазначає, що вказані вище матеріальні об`єкти, відповідно до ст. 167 та ч.1 ст. 168 КПК України, є тимчасово вилученим майном у встановленому законом порядку.

Мобільні телефони, планшети та флеш-накопичувач ОСОБА_7 можуть містити у собі відомості щодо контактів із заявником ОСОБА_5 та підозрюваними ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , а також щодо виготовлення документів, за які ОСОБА_3 та ОСОБА_8 вимагали та одержали неправомірну вигоду, та які у сукупності з іншими доказами мають доказове значення.

Вилучені особисті грошові кошти підлягають арешту з метою забезпечення передбаченої санкцією ч. 3 ст. 368 КК України конфіскації майна.

Вказані матеріальні об`єкти та документи мають важливе значення для встановлення важливих фактів і обставин у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з цим, відповідно до ст. 98 КПК України, є речовими доказами та відповідає критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст.170 КПК України.

Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення та причетних осіб, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме та уникнення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності.

Враховуючи зазначене, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , від 08.08.2017, а саме: планшет «Apple Ipad» серійний номер НОМЕР_1 , мобільний телефон «Самсунг» із серійним номером НОМЕР_2 , мобільний телефон «Самсунг» із серійним номером НОМЕР_3 , мобільний телефон «Самсунг» із серійним номером НОМЕР_4 , мобільний телефон «Самсунг» із серійним номером НОМЕР_5 , мобільний телефон «Apple Iphone» із серійним номером579С- НОМЕР_6 , мобільний телефон із серійним номером НОМЕР_7 , мобільний телефон «Нокія» моделі «RM-1172», флеш-накопичувач із серійним номером , записник, планшет «Lenovo Yoga tablet 2», планшет «Samsung SM-T805» із серійним номером НОМЕР_8 , 4 купюри номіналом по 100 доларів США на загальну суму 400 доларів США.

Під час розгляду клопотання про арешт майна у судовому засіданні, прокурор та слідчий заявлене клопотання підтримали та просили таке задовольнити.

ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши прокурора та слідчого, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України.

З досліджених слідчим суддею клопотання та доданих до нього документів встановлено, що всупереч частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна не зазначено: 1) підстави і мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, частина 2 статті 170 КПК України визначає чіткий перелік такої мети, при цьому потрібно чітко зазначити підставу та відповідно обґрунтувати необхідність арешту.

До клопотання слідчим не додано належних доказів, якими він обґрунтовує доводи клопотання. Не надано належного обґрунтування, що вказані у клопотанні речі, документи та грошові кошти, на які слідчий просить накласти арешт, відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України та мають значення речового доказу у кримінальному провадженні №0000246 зокрема: не обґрунтовано в достатній мірі, що вони є знаряддям/засобом вчинення кримінального правопорушення, які саме сліди кримінального правопорушення вони на собі зберегли, і які інші відомості можна отримати за їх допомогою, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, крім тих, що вже були отримані. Крім того, в обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що метою накладення арешту на частину грошових коштів є забезпечення передбаченої санкцією ч. 3 ст. 368 КК України конфіскації майна. Разом з тим, положення ч.2 ст.170 КПК України не передбачає такої мети забезпечення, за якою допускається арешт майна. Відповідно п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У клопотанні слідчим не вказано відомостей (індивідуальна або родова характеристика) про грошові кошти, що належить арештувати, зокрема номінали купюр (серії бланку).

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000246 - слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Закарпатської області молодшого радника юстиції ОСОБА_2 про арешт майна - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1