Справа № 346/3609/17
Провадження № 11-кп/779/474/2017
Категорія ч.1 ст.115 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 05 вересня 2017 року про умовно-дострокове звільнення, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 05.09.2017 року відмовлено в задоволенні спільного подання в.о. начальника Коломийської виправної колонії №41 ОСОБА_9 та голови спостережної комісії Коломийської районної державної адміністрації ОСОБА_10 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Рогатинського районного суду від 05.03.2013 року за ч.1 ст.115 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 09.02.2016 року на підставі ст.72 ч.5 КК України в строк відбування покарання зараховано 5 місяців 25 днів попереднього ув`язнення.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що згідно із ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Встановлено, що засуджений станом на 19.07.2017 року відбув 3/4 призначеного судом покарання. Судом враховано, що ОСОБА_8 працездатний, працевлаштований, стягнення на нього не накладались, характеризується позитивно, оголошувались заохочення у виді подяки. Приймаючи рішення про вирішення питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 , суд також врахував тяжкість вчиненого ним злочину, те, що він вчинив особливо тяжкий злочин, його особу, а також те, що перебування засудженого ОСОБА_8 в Коломийській виправній колонії № 41 є нетривалим, а час недостатнім для належного вивчення особи засудженого, його поведінки та відношення до скоєного злочину, відношення до праці, те, що він став на шлях виправлення та довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

За таких обставин, суд не прийшов до переконання про виправлення засудженого ОСОБА_8 , і тому вважав за необхідним в задоволенні подання про його умовно-дострокове звільнення відмовити.

Засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання. Вважає, що своєю сумлінною працею, не допускав порушень умов відбування покарання, працевлаштувався, адміністрацією колонії йому оголошено п`ять заохочень та переведено до дільниці соціальної реабілітації. Вину свою визнав повністю і щиросердечно розкаються, а тому довів своє виправлення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає до задоволення частково.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог при винесенні ухвали місцевий суд дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п.2 Постанови ПВС України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із п.2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно із ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженим строків покарання, передбачених ч. 3 ст. 81 КК України.

Так, згідно характеристики Коломийської виправної колонії №41 засуджений ОСОБА_8 з 12.04.2013 року відбуває покарання в даній колонії. За час відбування покарання характеризується позитивно, не допускає порушень установленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. На виробництві установи працює різноробочим, до роботи відноситься добросовісно, оголошено чотири заохочення. З 09.04.2016 року переведений для подальшого відбування покарання в дільницю соціальної реабілітації. Реалізував програму диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія» та приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного плану на засуджених «Подолання алкогольної та наркотичної залежності» та «Підготовка до звільнення». Здобув професію «Виробник художніх виробів з дерева». По відношенню до інших не конфліктний, заборгованість за виконавчими листами погасив.

Адміністрація Коломийської виправної колонії № 41 та голова спостережної комісії Коломийської районної державної адміністрації вважають, що останній довів своє виправлення, а тому звернулись до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбутий строк.

Незважаючи на це, суд першої інстанції безпідставно послався на тяжкість вчиненого злочину та нетривалість перебування в виправній колонії №41.

Натомість, приймаючи рішення про відмову в задоволенні спільного подання щодо ОСОБА_8 , суд поверхово дослідив обставини, які би давали можливість прийти до однозначного висновку щодо виправлення та можливості звільнення ОСОБА_8 .

Так, поза увагою суду залишені зміст подання, яке при постановленні ухвали суду фактично не містить жодного мотивування, довідка про наявність у засудженого розладу психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю та інші дані, які є обов`язковими для судового аналізу.

Таким чином, ухвала суду винесена передчасно без належного дослідження наявних доказів, що мають вирішальне значення для вирішення справи.

Тому доводи засудженого, викладені в його апеляційній скарзі підлягають до частково задоволення.

Вказані істотні порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням провадження на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 405 , 407, 412, 415, 418 КПК України колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргузасудженого задовольнити частково.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 05 вересня 2017 року щодо ОСОБА_8 _скасувати, провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3