Справа № 597/99/18
Провадження № 1-кп/597/18/2018
ВИРОК
"02" березня 2018 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, із професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: 22.06.2017 року Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за ст.185 ч.3 КК України із застосуванням ст.69 ч.1 КК України до 240 годин громадських робіт;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за скоєння злочину проти власності, 15 січня 2018 року біля 18 години, перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_5 , що в с Дзвиняч Заліщицького району Тернопільської області, де разом з останньою та її співмешканцем розпивали спиртні напої, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу та користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав з однієї з кімнат будинку один мішок цукру, вагою 49 кілограм 95 грам, вартістю по 12 гривень за один кілограм, після чого з викраденим з місця події зник, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 599 гривень 40 копійок.
Винність обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне ствердження в судовому засіданні показами обвинуваченого, який повністю погодився з всіма доказами, які були зібрані по справі під час досудового розслідування.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини у апеляційному порядку.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, визнав у повному обсязі, та пояснив, що він 15 січня 2018 року біля 18 години перебував в будинку ОСОБА_5 , що в с.Дзвиняч Заліщицького району, де разом з нею та її співжителем розпивали спиртні напої, після чого він зайшов в одну з кімнат будинку та викрав мішок цукру. Зараз він дуже шкодує, що так вчинив і просить його суворо не карати.
Виходячи із встановленого в судовому засіданні, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке належить до середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого: те, що він раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.
При таких обставинах, суд приходить до переконання, що міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити за ст.185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі.
Разом з тим, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, обставини, які пом`якшують покарання, особу винного, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.
Суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_4 слід застосувати обмеження, передбачені ст.76 ч.1 КК України.
Суд також вважає, що речовий доказ у кримінальному провадженні: один мішок цукру, який зберігається в кімнаті речових доказів Заліщицького відділення поліції, після вступу вироку в законну силу слід повернути потерпілій ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-371, 374, 376, 394 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити йому покарання за даною статею у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком один рік.
На підставі ст.76 ч.1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ - один мішок цукру, який зберігається в кімнаті речових доказів Заліщицького відділення поліції, після вступу вироку в законну силу повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: підпис
Копія вірна:
Суддя: ОСОБА_1