Справа №1801/3372/12
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2012 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Замченко А.О.,

з участю секретаря Дейнеки Л.О.,

прокурора Топоркової О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого слідчого Білопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_1, затверджене прокурором Білопільського району, про обрання запобіжного заходу відносно:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, розлученого, ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

1) 22 квітня 2003 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 81 КК України 1960 року, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 188, ст. 70 КК України 2001 року до 3 років позбавлення волі;

2) 13 жовтня 2005 року Буринським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69, ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі;

звільненого 15 жовтня 2012 року

у виді взяття під варту,

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2012 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшло подання старшого слідчого Білопільського РВ УМВС України в Сумській області про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно ОСОБА_2

Досудовим слідством встановлено, що 28 жовтня 2012 року близько 23 години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, за попередньою змовою з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, які також перебували в стані алкогольного спяніння, знаходячись у господарстві ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, розташованого в Сумській області, Білопільського району, с. Безсалівка, 14, із застосуванням фізичного насильства, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_5 з метою задоволення статевої пристрасті проти волі останньої умисно здійснили зґвалтування ОСОБА_5

За даним фактом 01 листопада 2012 року СВ Білопільського РВ УМВС України в Сумській області порушено кримінальну справу №12040299 щодо ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

01 листопада 2012 року о 19 год. 15 хв. ОСОБА_2 в порядку ст. 115 КПК України було затримано.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 02 листопада 2012 року строк затримання ОСОБА_2 продовжено до 10 днів.

Заслухавши прокурора, який підтримав подання, пояснення ОСОБА_2, який свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, визнав частково та просив обрати відносно нього міру запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд приходить до висновку, що подання слідчого Білопільського РВ ГУМВС України в Сумській області про обрання відносно ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді взяття під варту підлягає задоволенню.

До даного висновку суд приходить, виходячи з наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 148 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний, засуджений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Згідно зі ст. 150 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім обставин, зазначених у статті 148 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоровя, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Відповідно до п. 3 ч. ч. 1, 2 ст. 155 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано у справах про злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до пяти років, за винятком випадків, коли ця особа, перебуваючи на волі, переховувалася від органів дізнання, досудового слідства чи суду, перешкоджала встановленню істини у справі або продовжила злочинну діяльність.

У відповідності з ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:

a) законне увязнення особи після засудження її компетентним судом;

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;

d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу;

e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг;

f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному вїзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який покарання передбачено у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки, не працює та не має постійного доходу, має не зняту та непогашену судимість за вчинення тяжких і особливо тяжких злочинів, перешкоджає встановленню істини у справі постійно змінюючи свої покази, тому є підстави вважати, що перебуваючи на свободі він може вчинити новий злочин, ухилитися від досудового слідства, а також чинити тиск на потерпілу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що до ОСОБА_2 необхідно застосувати запобіжний захід саме у виді взяття під варту, так як інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_2 процесуальних обовязків і його належної поведінки.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, керуючись ст.ст. 148-150, 155, 165, 165-1, 165-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання слідчого Білопільського РВ УМВС України в Сумській області задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_2 міру запобіжного заходу у виді взяття під варту строком на два місяці, тобто до 01 січня 2013 року.

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області протягом трьох діб.

Суддя