Справа №463/2266/18
Провадження №1-кс/463/659/18
У Х В А Л А
Іменем України
23 квітня 2018 року слідчий суддя Личаківський районний суд м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Личаківського відділу Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Личаківського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №000102 від 21 квітня 2018 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, громадянину України, українцю, із вищою освітою, не одруженому, не працюючому, раніше судимого, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а саме у тому, що він 21.04.2018 року о 16.00 год., перебуваючи по вул. Дж. Вашингтона, 8 у м. Львові, шляхом обману, під приводом подальшого можливого придбання, заволодів транспортним засобом скутер марки «SkyMoto», моделі «Х6», синього кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 49 сантиметрів кубічних, що належить ОСОБА_7 , та втік з місця події, проте був затриманий працівниками Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області.

З врахуванням обставин кримінального правопорушення, у слідства є достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявні докази вчинення підозрюваним кримінальних правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; ОСОБА_8 раніше судимий, підозрюється у скоєнні тяжкого злочину; у разі визнання винуватим, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі; на час досудового розслідування підозрюваний ніде офіційно не працевлаштований, репутація істотно погіршена у зв`язку із вчиненням злочину. Окрім цього, підозрюваному також повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, що перебуває в провадженні слідчих органів, в межах якого оголошувався в розшук. Вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання з ним процесуальних рішень, більш м`який запобіжний захід унеможливить запобігання вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, пояснили, що на його думку, необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечили. Підозрюваний обставини події з його участю та участю неповнолітнього потерпілого визнав. Захисник просить врахувати, що прокурором належним чином недоведена існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить процесуальну поведінку підозрюваного. Просять застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки має офіційне місце реєстрацій де і проживає.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

З матеріалів подання вбачається, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування №000102 від 21 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_9 повідомлено 21.04.2018 року.

У відповідності до п.«С» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Як бачимо, одною з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у справі «К.-Ф. проти Німеччини» 27.11.1997 року (заява №144/1996/765/962) ЄСПЛ знову наголошував, що обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної гарантії проти свавільного арешту й затримання й що це передбачено п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа ймовірно вчинила правопорушення.

З даних матеріалів вбачається, що підозра обґрунтована показаннями свідків та потерпілих, протоколом огляду місця події, постановою про визнання предмету речовими доказами. Сам підозрюваний визнав обставини пов`язанні із передачею йому неповнолітнім транспортного засобу, при цьому ствердив, що мав викупити вказаний скутер.

При розгляді даного подання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої затриманому. На даній стадії слідчий та прокурор навели переконливі факти того, що затримана особа обґрунтовано підозрюється у скоєнні правопорушення, яке йому інкримінується.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Дійсно, згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Разом з тим, у відповідності до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При обранні запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Також, обґрунтованими є доводи слідчого про те, що підозрюваний може переховуватись від досудового слідства і суду, впливати на свідків, чи продовжити злочинну діяльність, оскільки дійсно він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі терміном до 8 років з конфіскацією майна.

Разом з тим, суд не погоджується із доводами, про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну поведінку затриманого та виконання ним обов`язків, передбачених ст.177 КПК України. В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, зокрема він зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 .

А тому до нього слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту по місцю реєстрації.

При цьому наявність підозри, її обґрунтованість у іншому провадженні та оголошення його розшуку не можуть братися судом до уваги, оскільки в цьому провадженні суд позбавлений можливості їх перевірити. Окрім того, у тому провадженні орган досудового слідства вправі ставити питання про обрання іншого запобіжного заходу, в тому числі тримання під вартою через порушення процесуальних обов`язків, в тому числі скоєнні діяння, яке йому інкримінується у цьому провадженні.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання слідчого СВ Личаківського відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 задоволити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду протягом періоду з 00:00 год. до 24:00 год.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора, судді, суду за першою вимогою;

2)не відлучатися із місця реєстрації без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали становить два місяці з часу фактичного затримання з 18.00 год. 21.04.2018 року по 18.00 год. 21.06.2018 року включно.

Ухвалу передати в відділ поліції за місцем реєстрації для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного, про що необхідно повідомити слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1