Справа № 372/3403/17
Провадження 1-кс-921/17
ухвала
Іменем України

06 листопада 2017 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, погоджене заступником начальника Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
06.11.2017 року Слідчий СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001630 від 05.11.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке обґрунтовує тим, що 04 листопада 2017 року приблизно о 21 год. 30 хв., ОСОБА_5 , працюючи водієм служби таксі «Роза», прибувши на виклик за пасажирами, перебуваючи за кермом в автомобілі марки «Volkswagen passat», номерний знак НОМЕР_1 , де окрім нього перебували пасажири ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , рухаючись від домоволодіння АДРЕСА_1 в напрямку виїзду з села, під час суперечки з ОСОБА_6 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочав боротьбу з останнім, після чого, зупинив автомобіль поблизу сільського стадіону, що по вул. Молодіжній в с. Дерев`яна Обухівського району Київської області, та вийшов з автомобіля, при цьому тримаючи в лівій руці ніж. Потім ОСОБА_5 підійшов до задніх дверей лівої сторони автомобіля, звідки вийшов ОСОБА_6 та продовжив бійку з останнім, в ході якої впав на спину на підлогу, поблизу задніх лівих дверей автомобіля, а ОСОБА_6 в цей час, сів на верхню частину тулуба останнього та тримаючи лівою рукою за праву руку ОСОБА_5 , почав наносити йому правою рукою тілесні ушкодження у верхню частину тіла, після чого, ОСОБА_5 , ножем, який тримав у лівій руці декілька разів вдарив потерпілого у верхню частину тулуба, від чого останній отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до довідки №5229 від 05.11.2017, у ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки справа, різаної рани правого куполу діафрагми, проникаючого ножового поранення черевної порожнини, різаної рани діафрагмальної поверхні 6-го сегменту печінки.

04.11.2017 під час проведення огляду місця події в приміщенні кабінету 38, Обухівського ВП ГУ НП в Київській області у громадянина ОСОБА_5 було вилучено розкладний ніж з надписом «STINGER» з залишками речовини бурого кольору схожого на кров.

05.11.2017 розкладний ніж з надписом «STINGER» з залишками речовини бурого кольору схожого на кров, який вилучено в ході огляду місця події в ОСОБА_5 , який знаходиться при матеріалах кримінального провадження визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Заслухавши слідчого, який підтримав дане клопотання, дослідивши копії документів, якими обґрунтовується доводи клопотання, суд приходить до висновку про його задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0001630 від 05.11.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно ст. 170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч.5 ст.173 КПК України в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, матеріалам клопотання, а також слідчим в судовому засіданні, доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливим фактам приховування, зникнення, втрати, використання, пересування, передачі, відчуження майна, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, є підстави для задоволення клопотання, оскільки у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

Відповідно до ст. 107 КПК клопотання про застосування технічних засобів фіксування не надходило, фіксація процесуальної дії не здійснювалася.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про арешт майна, задовольнити.

Нарешт тимчасово вилученого майна, а саме розкладного ножа з надписом «STINGER» з залишками речовини бурого кольору схожого на кров, який вилучено 04.11.2017 року в ході огляду місця події в ОСОБА_5 .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_8