Справа № 474/1027/17 Провадження № 1-кп/474/110/17
УХВАЛА
про закриття кримінального провадження
20.12.17 року смт. Врадіївка
Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянув під час підготовчого судового засідання кримінальне провадження № 0000429 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Врадіївка Миколаївської області, гр. України, жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
встановив:
14.12.2017р. до Врадіївського районного суду від начальника Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Крім того, разом з обвинувальним актом до суду надійшов цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 , в якому останній просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на свою користь 5 000 грн. 00 коп. моральної шкоди та 395 грн. 14 коп. матеріальної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
В обвинувальному акті зазначено, що 04.11.2017р., близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували біля Хитрого ринку, що розташований по вул. Героїв Врадївщини, 87, в смт. Врадіївка Миколаївської області, де зустріли свого знайомого ОСОБА_5 та вирішили з`ясувати відносин, що виникли між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 раніше. Під час розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_6 умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , наніс йому один удар кулаком правої руки в область лівої частини обличчя, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді синця обличчя. Від зазначеного удару ОСОБА_5 впав на багажник автомобіля належного ОСОБА_4 та присів тримаючись правою рукою за обличчя. Побачивши дане, ОСОБА_4 обурився та у нього виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , з метою реалізації злочинного умислу на спричинення тілесних ушкоджень останньому, ОСОБА_4 почав наносити ОСОБА_5 удари ногою, маючи намір вдарити його в область голови. Проте, ОСОБА_5 впавши на землю обличчям до низу, з метою захисту, закривав голову правою рукою. В цей час ОСОБА_5 відчув різку біль в області правої руки та почав кричати від болю, однак ОСОБА_4 не зупинився та наніс близько десяти ударів взутою ногою.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ліктьової кістки, які відповідно до висновків експерта № 730 від 14.11.2017р. та № 760-М від 24.11.2017р. відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Під час попереднього судового засідання потерпілий звернувся до суду із письмовою заявою, в якій відмовляється від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КК України стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 . Просив провадження закрити, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має. Також просив повернути цивільний позов.
Прокурор не заперечив проти закриття провадження по справі у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 проти закриття провадження за ч. 1 ст. 122 КК України не заперечив.
Розглянув заяву потерпілого, заслухав думку прокурора, обвинуваченого та потерпілого, судом встановлено наступне.
Як вбачається з ст. 477 КПК України, злочини, передбачені ч. 1 ст. ст. 122 КК України, відноситься до кримінальних правопорушень у формі приватного обвинувачення. Потерпілий має право по вказаній категорії справ відмовитися від обвинувачення, в тому числі під час підготовчого судового засідання.
При цьому слід наголосити на тому, що норма ст. 477 КПК України містить кілька пунктів, у яких визначено види кримінальних правопорушень, кримінальне провадження щодо яких здійснюється у формі приватного обвинувачення. Зокрема, у пункті першому йдеться про ряд статей КК, у тому числі і ч. 1 ст. 122 КК України, кримінальне провадження за якими за відсутності обтяжуючих обставин здійснюється у формі приватного обвинувачення, тобто може бути розпочато лише на підставі заяви потерпілого, який в подальшому вправі відмовитись від обвинувачення, наслідком якого, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК, є закриття кримінального провадження.
Доктринально, законодавчо та в судово-слідчій практиці термін обтяжуючі обставини використовується у двох значеннях, як комплексне поняття: обставини, що передбачені у статтях Особливої частини КК як ознаки складу злочину, які впливають на його кваліфікацію, тобто кваліфікуючі ознаки складу злочину, передбачені у диспозиції відповідної статті; обтяжуючі обставини, які не позначаються на кваліфікації вчиненого, а впливають виключно на обрання судом відповідного виду та розміру покарання зазначені у частині першій ст. 67 КК України.
Граматичний та системно-структурний аналіз, юридична техніка приписів у ст. 477 КПК України свідчать про таке.
Пункт 1 ч. 1 ст. 477 КПК України передбачає спочатку вказівку на певну частину і статтю Особливої частини КК України, тобто визначається за якою нормою кваліфікується діяння, а потім у дужках розкриваються ознаки того складу злочину, який у цій частині статті передбачений. Частиною 1 ст. 122 КК України у диспозиціях передбачають склади злочинів без кваліфікуючих ознак.
У пунктах 2 ч. 1 ст. 477 КК України стосовно певних складів злочинів закон прямо передбачає окремі види кваліфікуючих ознак, визначених саме в статтях Особливої частини КК України обтяжуючими обставинами, наявність яких унеможливлює здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. Ці ознаки не співвідносяться з частиною першою статті 67 КК України.
Також у п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України використовується поняття особливо обтяжуючі обставини, що не є складовою призначення покарання.
Крім того, в ст. 477 КПК України в цілому законодавець використав перелік норм лише Особливої частини КК України, а посилання на Загальну частину цього Кодексу, зокрема статтю 67 КК України, немає.
Наведене свідчить про те, що викладене законодавцем у статті 477 КПК України застереження у дужках щодо обтяжуючих обставин при вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК України кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення.
Вказана позиція висвітлена в постанові Верховного Суду України від 08.10.2015р. у справі № 5-132кс15.
Суд переконався, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачуються у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, волевиявлення потерпілого є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
При цьому, п. 2 ч. 6 ст. 284 КПК України, передбачено, що якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8 частини першої цієї статті, виявляться під час судового провадження, а також у випадку, передбаченого пунктом 2 частини 2 цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частини другої статті 284 КПК України.
Частинами 1, 4, 5 ст. 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.
На підставі вищевикладеного цивільний позов потерпілого до обвинуваченого підлягає поверненню.
Керуючись ст. 128, п. 7 ч. 1 ст. 284, ч. 4 ст. 286, п. 2 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 369-372 КПК України, п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суд -
ухвалив:
Заяву потерпілого ОСОБА_5 про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000429 від 13.11.2017р. у формі приватного обвинувачення щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України - задовольнити.
Кримінальне провадження № 0000429 від 13.11.2017р. по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - закрити, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди разом з доданими до неї документиповернути ОСОБА_5 .

На ухвалу суду до апеляційного суду Миколаївської області може бути подана апеляційна скарга, яка подається через Врадіївський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1