Справа № 567/1527/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.04.2018 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000346 від 19.08.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,
у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 на початку серпня 2017 року, перебуваючи біля магазину «Карпати», що по вул. Просвіти у м. Острог Рівненської області, умисно, незаконно, без мети збуту, для власного вживання, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, придбав, шляхом зривання знайденої ним рослини канабісу, яку в подальшому висушив, подрібнив та зберігав у паперовому згортку.
Відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів №2.1-911/17 від 19.09.2017р., речовина рослинного походження, яка містилася в паперовому згортку, та яку незаконно придбав ОСОБА_4 , є канабісом масою 7,314 г (в перерахунку на суху речовину), який згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» та Постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2002 року №1890 «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», віднесений до таблиці №1 списку №1 «Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено».
Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_4 незаконно зберігав в кишені своїх штанів для власного вживання без мети збуту, до моменту коли 19.08.2017 року близько 00.39 год. був зупинений працівниками поліції, які під час поверхневого огляду ОСОБА_4 виявили та вилучили у нього зазначений наркотичний засіб.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Під час досудового розслідування між прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 якому на підставі ст.36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000346, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 18.12.2017 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.468, 469, 470, 472 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого ставиться йому у провину. Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімум доходів громадян, що становить 850 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відноситься до середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.309 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст.476 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні пояснив, що спроможний його виконати.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З обвинувального акту вбачається, що витрати на проведення експертизи по даному кримінальному провадженню становлять 989 грн. 60 коп., суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Керуючись ст. ст. 314, 374, 475 КПК України, суд

засудив:
затвердити угоду від 18 грудня 2017 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімум доходів громадян, що становить 850 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп. (Отримувач: державний бюджет м. Острог, код отримувача 38043501, р/р 0005, банк отримувача ГУДКУ в Рівненській області, МФО 833017).

Речові докази: речовина рослинного походження, зеленого кольору - канабіс, який поміщений у пакет експертної служби МВС № 3798722, які зберігаються в камері схову речових доказів Острозького ВП ГУНП в Рівненській області знищити після вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Суддя Острозького районного судуОСОБА_1