Справа № 589/2523/17
Провадження № 1-кп/589/98/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2018 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження №0000016 щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області м. Середина-Буда, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, який утриманців не має, в порядку ст.89 КК України раніше не судимий, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
10 січня 2017 року близько 15:00-16:00 год. ОСОБА_4 перебував разом з потерпілим ОСОБА_6 в гостях їх спільної знайомої ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 , де вживали спиртні напої. Після спільного розпивання спиртних напоїв, перебуваючи на веранді зазначеного домогосподарства, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла словесна сварка, котра в подальшому переросла в бійку. В ході бійки ОСОБА_4 схопив дерев`яну биту, яка знаходилась біля крісла, після чого, усвідомлюючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, завдав нею удар в ліву скроневу ділянку голови ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому тяжке тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, від якого ОСОБА_6 помер приблизно 14 січня 2017 року за місцем мешкання, а саме в будинку, розташованому по АДРЕСА_3 .

При проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження, що знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті - закрита черепно-мозкова травма у вигляді: крововиливу на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лівій скроневій ділянці; крововиливу у скроневий м`яз зліва, вдавлений перелом скроневої кістки зліва; травматичного крововиливу під оболонки головного мозку (у лівій скроневій ділянці з переходом на лобну, тім`яну ділянки та основу мозку зліва); ділянки забою головного мозку у лівій скроневій ділянці.

Згідно висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_6 наступила в результаті закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому скроневої кістки зліва, травматичного крововиливу під оболонки головного мозку (у лівій скроневій ділянці з переходом на лобну, тім`яну ділянки та основу мозку зліва), забою-стиснення головного мозку.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, не визнав. Зазначив, що не мав умислу завдавати потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, а також вказав, що сумнівається в тому, що потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, внаслідок яких помер, саме від його удару, а не від інших осіб. Більш детально пояснив, що 09.01.2017 року йому зателефонувала знайома ОСОБА_7 , сказала, що у неї відбувся конфлікт з якоюсь бабусею, яку ударив ОСОБА_6 , тому їй погрожують насильством родичі цієї бабусі, попросила його прийти і допомогти. Він поспілкувався з цими людьми по телефону і вони також йому нагрубили та погрожували. Близько 23.30 год. він прийшов до ОСОБА_7 , яка проживає по АДРЕСА_2 . Приніс з собою для оборони биту. Вдома була також сестра ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Вони випили разом. Залишився ночувати. Прокинувся о 10.00 год. на наступний день. Потім прийшов ОСОБА_6 . Вони також посиділи, випили. Пішли разом з ним в місто, купили спиртного та пішли назад (до ОСОБА_9 ). Сіли випивати. Спілкувались. Перед тим як почалась сварка, потерпілий почав не культурно висловлюватись, розповідав історії як служив в армії, які йому були не цікаві. Потім вони вдвох вийшли на веранду палити. Сиділи в кріслах, спілкувались. Потерпілий знову продовжив тему служби, на що обвинувачений вказав, що йому не цікаво. ОСОБА_6 образився, сказав, що той його не поважає, підскочив та почав наносити удари, схватив його одною рукою за шию та почав душити, а іншою продовжив наносити удару по голові та шиї. В свою чергу обвинувачений схопив його одною рукою за ту руку, якою потерпілий душив його, іншою відштовхувався від стінки. Коли ОСОБА_6 наносив удари, він нащупав биту, яка була на підлозі в кутку. Намагаючись відштовхнути, з останніх сил відірвав руку ОСОБА_6 від горла, відштовхнув потерпілого та махнув битою по ньому. Всі ці дії вчинив сидячи в кріслі, а ОСОБА_6 стояв над ним. Після удару ОСОБА_6 схватився за голову та вийшов на вулицю. Він пішов обутися, так як був в носках і думав, що ОСОБА_6 повернеться та буде продовжувати бійку. Коли вийшов на вулицю, потерпілий вже лежав в снігу. Він побіг одягнути куртку. Вибігла ОСОБА_10 , потім ОСОБА_8 , підійшли до ОСОБА_6 . Витерли кров. Він запитав, за що той його вдарив. ОСОБА_4 пояснив і він вибачився, попросив нікому не казати. Далі всі пішли випивати. До вечора продовжили спілкуватися та періодично випивати. Потім ОСОБА_6 , так як був в сильному алкогольному сп`янінні, ліг відпочити. Потім і він ліг. 11 січня він ( ОСОБА_4 ) пішов додому. Також зазначив обвинувачений, що отримав від ударів потерпілого синець під оком, синці та подряпини та шиї.

Всебічно вивчивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття рішення, суд, незважаючи на заперечення обвинуваченим вини у вчиненні злочину, прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , які потягли за собою смерть потерпілого, виходячи з наступного.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 (сестра потерпілого) зазначила, що бачила брата на наступний день після того, як його вдарили. У нього був великий синець під оком з опухлістю. Вона запитала, хто його вдарив, однак він не відповів. Про смерть брата дізналась від сусідки, яка їй подзвонила і сказала прийти до нього до дому. Приїхавши туди, вона побачила працівників поліції та швидкої допомоги.

Свідок ОСОБА_12 повідомив, що після старого нового року (2017) зайшов до ОСОБА_6 в гості і побачив його мертвим. Покликав сусіда лікаря на прізвище ОСОБА_13 , дружина якого викликала медичну допомогу.

Свідок ОСОБА_14 , фельдшер швидкої допомоги, пояснила, що приїхала за адресою по вул. Глухівській на виклик. На підлозі було виявлено труп чоловіка. Зафіксовано смерть.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_2 . 08 січня 2017 року була в гостях у знайомої ОСОБА_15 разом з потерпілим ОСОБА_16 , де вони всі випивали спритні напої. Там між ОСОБА_6 та ОСОБА_17 виник конфлікт та він її вдарив. ОСОБА_17 подзвонила своїм родичам в ОСОБА_18 , які сказали, що приїдуть їх вбивати. В зв`язку з цим її сестра ОСОБА_19 подзвонила ОСОБА_4 , з яким вони товаришували, і попросила прийти їх захистити. ОСОБА_4 прийшов до неї додому за адресою АДРЕСА_2 , 09 січня 2017 року ввечері, де вона знаходилась із сестрою ОСОБА_19 та своїми двома дітьми. В цей час вона вже спала. Прокинувшись на наступний день зранку, побачила, що ОСОБА_4 приніс із собою биту. Також в цей день прийшов ОСОБА_6 і вони всі разом розпивали спиртні напої. Перебуваючи в будинку між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла сварка близько 16:00 год. Потім вони вдвоє вийшли на веранду попалити, так як в неї в будинку не палять. Коли вона вийшла на веранду, то побачила, що ОСОБА_4 стоїть на порозі і в нього в руках знаходиться бита, а ОСОБА_6 лежить на вулиці з раною на лівій стороні голови. На снігу була кров. Після цього ОСОБА_6 підвівся, розмовляв, почував себе добре. В нього запитали чи необхідно викликати швидку допомогу, на що він відмовився. В цей же день вони всі разом продовжили розпивати спиртні напої. ОСОБА_6 ще приходив на наступний день до неї, однак вона не відчинила.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що 08 січня 2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , яку вона знає як бабусю Ліду, виник конфлікт, в ході якого він її вдарив. Після цього її сестрі подзвонили і погрожували Тому вона попросила допомоги у свого знайомого ОСОБА_4 , який 09 січня 2017 року прийшов до дому до її сестри з битою. Вони почали розпивати алкогольні напої, а потім лягли спати. 10 січня 2017 року прокинулись, знову пили. В цей день також прийшов ОСОБА_6 . Ближче до вечора ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вийшли покурити на веранду. Про конфлікт, який стався між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , їй стало відомо від сестри, яка вийшла на веранду перша, а потім зайшла в будинок і повідомила, що ОСОБА_20 вдарив ОСОБА_6 . Коли вона вийшла, то побачила ОСОБА_6 , який лежав на снігу на вулиці. Витерла йому кров з голови, на якій містилась рана на лівій виличній частині. ОСОБА_6 запропонували викликати швидку допомогу, однак він відмовився. Після конфлікту у ОСОБА_4 на обличчі під оком утворився синяк. Далі всі продовжили пити. 10 січня 2017 року ОСОБА_6 декілька раз приходив і уходив, деякий час спав. Знову пішов 11 січня 2017 року зранку. Пізніше в цей же день знову приходив, однак йому не відчинили.

Свідок ОСОБА_21 повідомила, що 12 січня 2017 року та з 13 на 14 січня 2017 року до неї приходив ОСОБА_6 , вона дала йому в борг гроші на випивку, бо він був в запої. Зазначила, що потерпілий був побитий. На голові зліва була кров. На ньому була світла куртка, яка також була в крові, а на наступний день зверху ще щось накинуто чорне. Кров на рані була не свіжа, а «запекшаяся». Як отримав травми не сказав.

Також вчинення обвинуваченим злочину підтверджується наступними дослідженими та оціненими судом письмовими доказами:

-протоколом огляду місця події від 15 січня 2017 року з фото-таблицею до нього, під час якого був оглянутий будинок АДРЕСА_3 , в якому виявлено труп ОСОБА_6 ;

-протоколом огляду трупа ОСОБА_6 від 15 січня 2017 року з фото-таблицею до нього, яким зафіксовано тілесні ушкодження на трупі та вилучено для експертизи біологічні зразки потерпілого, а також його одяг;

-протоколом огляду предметів від 16 січня 2017 року, яким оглянуто речі, в які був одягнутий труп ОСОБА_6 , а саме: куртку чорного кольору, светер білого кольору, футболку чорного кольору, штани чорного кольору, труси, шкарпетки, черевики;

-висновком експерта № 207 від 23 лютого 2017 року, згідно якого на штанях потерпілого виявлено кров, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_6 . Не виключається домішка крові ОСОБА_4 ;

-лікарським свідоцтвом про смерть від 15 січня 2017 року № 05, в якому зазначено дату смерті потерпілого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та вказано причиною смерті закриту черепно-мозкову травму, перелом склепіння черепа, крововилив під оболонки головного мозку;

-висновком судово-медичної експертизи № 5 від 14 березня 2017 року, згідно якого смерть ОСОБА_6 наступила в результаті закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому скроневої кістки зліва, травматичного крововиливу під оболонки головного мозку (у лівій скроневій ділянці з переходом на лобну, тім`яну ділянки та основу мозку зліва), забою-стиснення головного мозку (підтверджено гістологічно). Враховуючи динаміку розвитку трупних явищ, слід вважати, що смерть ОСОБА_6 наступила в період більше 24 годин до огляду трупа в морзі. При проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження, що знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті - закрита черепно-мозкова травма у вигляді: крововиливу на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лівій скроневій ділянці, крововиливу у скроневий м`яз зліва, вдавленого перелому скроневої кістки зліва, травматичного крововиливу під оболонки головного мозку (у лівій скроневій ділянці з переходом на лобну, тім`яну ділянки та основу мозку зліва), ділянці забою головного мозку у лівій скроневій ділянці. Дані тілесні пошкодження у ОСОБА_6 мають ознаки прижиттєвого походження та виникли в результаті безпосередньої ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою та контактуючою поверхнею з місцем прикладання сили в лівій скроневій ділянці (свідчить характер перелому скроневої кістки зліва), могли утворитися в строк за 2-3 доби до моменту настання смерті. Тілесні ушкодження у вигляді закритої черепної травми по ступеню тяжкості кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, так як були небезпечними для життя в момент заподіяння та знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті. Також згідно даного висновку на тілі потерпілого виявлені ушкодження, що не знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті: садна у лівій та правій лобній ділянках, на зовнішній поверхні лівого п`ясного суглобу, на тильній поверхні правої кисті, на передній поверхні в середній третині правої гомілки; синці навколо лівого ока, у ділянці спини, на передній поверхні в проекції правого колінного суглобу. Характер встановлених пошкоджень свідчить про те, що вони утворились від ударно-ковзаючої дії тупого (тупих), твердого (твердих) предмета (предметів), характерні особливості травмуючої поверхні якого (яких) в пошкодженнях не відобразилися. Враховуючи характер виявлених пошкоджень, можливо припустити, що вони могли утворитися в строк за 2-3 доби до моменту настання смерті і відношення до неї не мають. Тілесні ушкодження у вигляді синців та саден по ступеню тяжкості кваліфікують як легкі тілесні ушкодження.

-поясненнями експерта ОСОБА_22 , в яких вона зазначила, що отримані потерпілим ушкодження, від яких він помер, дійсно мали місце за 2-3 дні до смерті. Також підтвердила, що, з наукової точки зору, можлива така ситуація, що особа помирає не одразу після удару, а через певний час, оскільки гематома може утворитися як одномоментно, а може і накопичуватися. В такому випадку смерть настає від стиснення головного мозку гематомою, що поступово накопичилася внаслідок перелому кісток.

-висновком судово-медичної експертизи №126 від 15 березня 2017 року, згідно якого на фрагменті склепіння черепа потерпілого ОСОБА_6 виявлено лінійний перелом, що міг утворитися внаслідок дії тупого твердого предмета. Форма і конструктивні особливості травмуючого предмета в ушкодженні не відобразилися. Дане ушкодження, ймовірно, могло утворитися внаслідок дії одного предмета (чи його частинами). Точка прикладання сили, ймовірно, на лівій скроневій кістці (в місці розходження ліній переломів). Лінійний перелом, виявлений при дослідженні фрагмента черепа потерпілого ОСОБА_6 , міг утворитися внаслідок дії дерев`яної бити, представленої на експертизу, не виключена можливість утворення даного ушкодження іншим предметом, оскільки конструктивні особливості травмуючого предмета в ушкодженні не відобразилися.

-протоколом огляду місця події від 15 січня 2017 року, яким оглянуто будинок по АДРЕСА_2 , на підставі ухвали слідчого судді Середина-Будського районного суду Сумської області № 1кс/586/317/17 від 18 січня 2017 року. Під час огляду виявлено та вилучено дерев`яний предмет схожий на биту; утеплений пуховим наповнювачем капюшон з верхом з плащової тканими світло-сірого кольору; совкова лопата; наволочка рожевого кольору; рушник махровий білого кольору; марлевий тампон, який просочений речовиною коричнево-бурого кольору, виявленою на сніговому покритті двору домоволодіння; аркуш паперу з чотирма відкопійованими слідами рук, які зняті зі скляної пляшки з написом «Перепелка Класична».

-протоколом огляду предметів від 16 січня 2017 року, яким оглянуто дерев`яний предмет схожий на биту; утеплений пуховим наповнювачем капюшон з верхом з плащової тканими світло-сірого кольору, на якому знаходились плями бурого кольору; совкова лопата, на якій виявлена пляма бурого кольору; наволочка рожевого кольору з плямами бурого кольору; рушник махровий білого кольору з плямами коричнево-бурого кольору; марлевий тампон, який просочений речовиною коричнево-бурого кольору, зі змивом із снігового покриття; аркуш паперу з чотирма відкопійованими слідами рук;

-висновком експерта № 204 від 16 лютого 2017 року, яким встановлено групову приналежність крові та категорію видільництва ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ;

-висновком експерта № 216 від 23 лютого 2017 року, згідно якого на рушнику, вилученому під час огляду місця події 15 січня 2017 року по АДРЕСА_2 , знайдено кров, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_6 . Не виключається домішка крові ОСОБА_4

-висновком експерта № 215 від 23 лютого 2017 року, згідно якого на наволочці, вилученій під час огляду місця події 15 січня 2017 року по АДРЕСА_2 , знайдено кров, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_6 . Не виключається домішка крові ОСОБА_4

-висновком експерта № 217 від 23 лютого 2017 року, згідно якого на капюшоні, вилученому під час огляду місця події 15 січня 2017 року по АДРЕСА_2 , знайдено кров, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_6 . Не виключається домішка крові ОСОБА_4

-висновком експерта № 52 від 01 березня 2017 року, згідно якого на полотні робочої поверхні лопати виявлено кров людини, статева належність крові не встановлена. Епітеліальні клітини не знайдені, походженні слідів крові можливе від особи будь-якої статі, в крові якої містяться антигени А та Н ізосерологічної крові АВО, у тому числі, і від ОСОБА_6 , не виключено змішування крові ОСОБА_6 та ОСОБА_4

-протоколом огляду місця події від 16 січня 2017 року, яким оглянуто будинок, в якому проживає ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , та вилучено спортивні штани, светер з плямами бурого кольору, футболка з плямами бурого кольору, куртка з плямами бурого кольору, шапка, напівчоботи, кросівки з плямами бурого кольору. (огляд проведено на підставі ухвали слідчого судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 18 січня 2017 року № 1кс/586/318/17.)

-протоколом огляду предметів від 17 січня 2017 року, яким оглянуто речі вилучені під час проведення огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: спортивні штани, светер з плямами бурого кольору, футболка з плямами бурого кольору, куртка з плямами бурого кольору, шапка, напівчоботи, кросівки з плямами бурого кольору, що належать ОСОБА_4

-висновком експерта № 210 від 23 лютого 2017 року, згідно якого на светрі, вилученому за місцем мешкання ОСОБА_4 , виявлено кров, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_6 . В цих слідах можлива домішка крові ОСОБА_4

-висновком експерта № 213 від 23 лютого 2107 року, згідно якого на правій кросівці ОСОБА_4 виявлено кров, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_6 . В цих слідах можлива домішка крові ОСОБА_4 ;

-висновком експерта № 211 від 24 лютого 2017 року, згідно якогона спортивних брюках ОСОБА_4 виявлено кров, походження якої можливе від нього самого;

-висновком експерта № 209 від 23 лютого 2017 року, згідно якого на куртці ОСОБА_4 виявлено кров, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_6 . Не виключається домішка крові ОСОБА_4

-протоколом проведення слідчого експерименту з фото таблицею до нього та відеозаписом експерименту від 17 січня 2017 року за участю ОСОБА_4 , під час якого останній детально показав при яких обставинах та яким чином наніс удар битою по голові потерпілого ОСОБА_6 , зокрема, показав як потерпілий наносив йому удари по голові та тримав за шию, коли він сидів в кріслі, потім обвинувачений відштовхнув потерпілого від себе, встав, взяв биту, яка стояла на підлозі та наніс йому з розвороту удар в голову з правого боку;

-висновком експерта № 27 від 27 березня 2017 року, в якому зазначено, що, враховуючи характер пошкоджень отриманих потерпілим ОСОБА_6 та обставини продемонстровані ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту, можливо пропустити, що тілесні ушкодження у померлого ОСОБА_6 могли утворитися при вищезазначених обставинах, і таким чином механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому відповідає продемонстрованому ОСОБА_4 при проведенні слідчого експерименту.

-висновком судово-психіатричної експертизи № 132 від 27 березня 2017 року, згідно якого на момент скоєння злочину ОСОБА_4 будь-якими психічними захворюваннями не страждав, не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час також не страждає психічними захворюваннями, може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Досліджені докази не містять протиріч, переконливі як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку. Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування, отриманий в установленому законом порядку.
(Зміст інших досліджених у судовому засіданні документів, які надані прокурором та не містять доказової інформації, судом в вироку не висвітлюються.)

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 умисно заподіяв ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.
Доводи сторони захисту з приводу того, що смерть потерпілого ОСОБА_6 настала не внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , а через отримані травми від інших осіб під час бійки біля кафе "Каприз", не знайши свого підтверження під час судового розгляду.
Вказана версія захисту ґрунтується на показаннях свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , протоколі допиту свідка ОСОБА_24 та пояснення як свідка слідчого ОСОБА_25 , надані в судовому засіданні, з приводу того, що вона підтверджує факт надання свідком ОСОБА_24 відповідних показань під час досудового розслідування.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 повідомила суду, що в період, коли мали місце обставини досліджувані судом, біля кафе бачила кров. Їй сказали, що була бійка, але хто сказав, вона не пам`ятає. Будь-якої іншої інформації не знає.

Свідок ОСОБА_23 пояснив, що вночі з 13 на 14 січня 2017 року до нього додому прийшов ОСОБА_6 , в якого на голові була кров, сказав, що його побили біля бару "Каприз" малолітні особи. Свідок обмив голову потерпілому і він пішов. Як зазначив свідок, голова у потерпілого була розбита ззаду з права і праве плече було залито кров`ю. Рана на голові була одна . 14 січня 2017 року десь о 10.00 год. знову бачив ОСОБА_6 як він ходив по місту.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що чула від знайомої ОСОБА_26 , що остання бачила як ОСОБА_6 біля кафе били якісь люди.

Для перевірки вказаних обставин судом були допитані свідки - всі працівники кафе "Каприз" ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 .
Жоден із свідків не зміг згадати, хто саме з них був на зміні в кафе в період з 10 по 14 січня 2017 року, однак кожна окремо зазначили, що їм не відомо про будь-які конфлікти, бійки за участю ОСОБА_6 . Вони не були свідками таких подій та ні від кого не чули про ймовірну бійку, хоча завжди обмінюються інформацією у випадку, якщо такі події трапляються.
Свідки ОСОБА_27 , ОСОБА_28 повідомили, що в ті дні біля бару бачили велику червону пляму, вважали, що це кров, однак потім від прибиральниці дізнались, що пляма утворилась від розбитої пляшки вина.
Суд оцінює критично пояснення свідка ОСОБА_19 , в яких вона послалась на слова свідка ОСОБА_26 , що остання бачила як ОСОБА_6 біля кафе били, оскільки в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_30 , яка повідомила, що вона не була свідком побиття ОСОБА_6 біля кафе, вказаних подій не бачила та про це нічого взагалі не чула. Також вказала, що ОСОБА_19 нічого подібного не говорила.

Таким чином суд вважає, що версія сторони захисту є неспроможною.

Суд не виключає те, що потерпілий ОСОБА_6 дійсно міг говорити свідку ОСОБА_23 про те, що його побив хтось інший, а не ОСОБА_4 , однак вважає, що останній міг зробити це лише з тією метою, щоб приховати факт конфлікту з саме ОСОБА_4 .. При цьому суд бере до уваги пояснення обвинуваченого, який під час допиту зазначив, що після бійки з ОСОБА_6 , той просив нікому про це не розповідати.

Пояснення свідка ОСОБА_23 про те, що у ОСОБА_6 на голові була рана з правої сторони спростовується дослідженими судом висновками експертизи та протоколом огляду трупа потерпілого.

Протокол допиту свідка ОСОБА_24 від 17 січня 2017 року та пояснення як свідка слідчого ОСОБА_25 , надані в судовому засіданні, з приводу того, що вона підтверджує факт надання свідком ОСОБА_24 показань під час досудового розслідування, суд не визнає допустимими доказами у кримінальному провадженні з огляду на положення ст. 95, 97 КПК України. Відповідно до вимог ст. 95, 97 КПК України, суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового розгляду. Суд не вправі обгрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому або посилатися на них.У будь-якому разі не можуть бути визнані допустимими доказами показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим стосовно пояснень осіб, наданих слідчому під час здійснення ними кримінального провадження.

Одночасно суд зауважує на тому, що сторона захисту, незважаючи на підтримання вищезазначеної версії протягом судового розгляду, у судовому засіданні просила перекваліфікувати дії обвинуваченого з ч. 2 ст. 121 КК України на ст. 124 КК України, визнавши обвинуваченого винним в умисному нанесені тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, при перевищені меж необхідної оборони, які в подальшому призвели до його смерті.

Цим самим сторона захисту погодилась з тим, що ОСОБА_4 було умисно завдано потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, що стали причиною смерті потерпілого.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для такої перекваліфікації, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. (Згідно ч. 3 ст. 36 КК України, перевищенням меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність у випадках, спеціально передбачених, зокрема, у ст. 124 цього Кодексу.)
Таким чином, стан необхідної оборони існує лише протягом суспільного небезпечного посягання, яке має початковий і кінцевий момент, а також лише за умови необхідності негайного відвернення або припинення такого посягання. Необхідність негайного відвернення або припинення суспільного небезпечного посягання виникає там і тоді, де і коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди посягаючому, загрожує негайною і невідворотною шкодою для правоохоронюваних інтересів.
У правових висновках Верховного Суду України (справи: № 5-12кс14, № 5-29кс14, № 5-34кс14), зазначено, що особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме: прагнення захистити інтереси особи, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у випадку необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

У тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Як вбачається з даних відеозапису слідчого експерименту, між моментом нанесення потерпілим обвинуваченому ударів однією рукою в обличчя із здавленням горла іншою рукою та моментом удару обвинуваченим потерпілого битою існував певний проміжок часу, хоча і незначний. А саме: обвинуваченому вдалося ногою відштовхнути потерпілого від себе та встати з крісла, в цей час, тримаючи однією рукою потерпілого за одяг. Після того, як він вчинив ці дії, тобто, коли потерпілий вже не наносив йому удари і не був у положенні, яке переважає його силу, обвинувачений взяв биту з підлоги та наніс удар з розвороту потерпілому по голові.

Тобто, в обвинуваченого умисел на нанесення удару виник після того як пряма загроза його життю та здоров`ю відпала - відпала ситуація, яка б вимагала негайного відвернення або припинення суспільного небезпечного посягання без зволікання.
Крім того, суд бере до уваги те, що потерпілий не є особою фізично сильнішою за обвинуваченого, а тому при обставинах перебування обвинуваченого та потерпілого в рівних умовах (обоє стоячи), обвинувачений міг би іншим чином зупинити дії потерпілого або вирішити конфліктну ситуацію, крім як шляхом нанесення йому удару битою по голові, у тому числі шляхом відштовхування тією ж битою чи взагалі залишення веранди будинку.
Такі обставини дають підстави для висновку, що ОСОБА_4 не перебував у стані необхідної оборони. Мотивом вказаних дій суд визнає бажання обвинуваченого спричинити шкоду потерпілому (розправитися) за його попередню поведінку щодо нього.

При цьому, слід зазначити, що в судовому засіданні обвинувачений не оспорював сам механізм нанесення удару потерпілому продемонстрований під час слідчого експерименту. Лише вказав, що через те, що був в кайданках, не зміг вільно показати рухи рукою під час удару.
Надані в судовому засіданні під час допиту пояснення обвинуваченим про те, що він наніс удар потерпілому сидячи в кріслі, є неспроможними.
Як вбачається з відеозапису слідчого експерименту, крісло, в якому сидів обвинувачений, знаходилось таким чином, що бита стояла на підлозі по ліву руку обвинуваченого і лише нею він міг би до неї дотягнутися. Тобто, якби обвинувачений взяв биту з підлоги лівою рукою, то удар припав на потерпілого в праву частину голови.
Разом з тим, потерпілому було нанесено удар в ліву скроневу частину голови, що свідчить про те, що удар здійснювався правою рукою, так як про це зазначив обвинувачений під час слідчого експерименту. А отже механізм продемонстрований ним під час слідчого експерименту є правдивим.
Крім того, як вбачається з вищезазначеного висновку експерта, механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому відповідає продемонстрованому ОСОБА_4 при проведенні слідчого експерименту.

Більше того, близьке розміщення крісла до стіни, не дало б змоги обвинуваченому замахнутися для нанесення сильного удару по голові потерпілого.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років, характер злочину, його обставини, зокрема, те, що обвинуваченим було нанесено потерпілому лиш один удар, однак в життєво важливий орган; поведінка потерпілого, яка передувала вчиненню злочину, носила негативний по відношенню до обвинуваченого характер; посткримінальна поведінка обвинуваченого та потерпілого не свідчила про байдуже ставлення обвинуваченого до вчинених ним дій.
Також при призначенні покарання, суд враховує вік обвинуваченого, те, що він не працює, не одружений, дітей не має, проживає разом з матір`ю, яка є особою похилого віку, за місцем мешкання обвинувачений характеризується негативно: схильний до зловживання спиртних напоїв, порушення громадського порядку, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, у лікаря-психіатра на обліку не перебуває .
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Доводи обвинуваченого щодо того, що можливо не від його дій потерпілий помер та те, що він оцінює свої дії як необхідну оборону, жодним чином не свідчить про те, що він не шкодує, що завдав потерпілому тілесних ушкоджень. Щирість його висловлювань у суду не викликає сумніви.
Зміна позиції обвинуваченого під час судового розгляду щодо невизнання вини у вчиненні злочину також не спростовує те, що обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину, про що зазначає в суді прокурор. Більше того, в обвинувальному акті, затвердженому прокурором, дані пом`якшуючі обставини визнано встановленими.
Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням вищезазначеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком в мінімальних межах.
Враховуючи призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, з метою забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили, суд вважає необхідним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому залишити в силі.
Крім того, виходячи з положень ст. 5 КК України та ст. 72 ч. 5 КК України (в редакції закону № 838-VІІІ від 26.11.2015 року) ОСОБА_4 в строк відбування покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 16 січня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України, судових витрат - відповідно до ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з 16 січня 2017 року.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України (в редакції закону № 838-VІІІ від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16 січня 2017 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення в два дні позбавлення волі.
Продовжити ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 880,40 грн.

Речові докази: куртку чорна, светр сірого кольору, футболку чорного кольору, штани чорного кольору, підтяжки чорного кольору, труси чорні, шкарпетки, черевики чорного кольору, що належать потерпілого ОСОБА_6 знищити;

мобільний телефон марки «Нокиа» з сім-картою мобільного оператора «Лайфселл» потерпілого ОСОБА_6 передати потерпілій ОСОБА_31 ;

спортивні брюки чорного кольору, спортивну кофту темно-синього кольору, футболку блакитного кольору, куртку чорного кольору зі шкірозамінника та штучного хутра, шапку чорного кольору, чоловічі черевики чорного кольору, чоловічі кросівки, що належать ОСОБА_4 повернути власнику ОСОБА_4 ;

зрізи нігтьових пластин, витяжки з піднігтьового вмісту, біологічні зразки з трупа ОСОБА_6 , предмет схожий на биту, витяжки з предмета схожого на биту, витяжки зі слідами поту, марлевий тампон зі змивом, совкову лопата з витяжками слідів крові, капюшон світло-сірого кольору, наволочку, рушник, сліди рук та чотири дактилоскопічні карти знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1