АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/4245/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

представника власника майна - адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено частково клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, а саме кошти в сумі 427 800 гривень, 85 800 доларів США та 1 500 євро, що виявлені та вилучені 03.08.2017 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України та прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання з метою збереження речових доказів.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник власника майна ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат зазначає, що органом досудового розслідування розслідується не факт заволодіння будь-яким майном, а спроба проникнення у лютому 2017 року на територію ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», а тому, як вказує апелянт, висновки про те, що вилучені кошти здобуті кримінально протиправним шляхом не ґрунтуються на обставинах справи, оскільки будь-якого заволодіння майна не відбулось та не встановлено.
Також адвокат вказує, що процесуальні документи, які підтверджують можливу причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, не містять даних про його протиправну поведінку у лютому 2017 року. Додає, що у даному кримінальному провадженні відсутні документи про законність та обґрунтованість використання у ньому процесуальних документів з кримінального провадження № 0000552.
Далі апелянт зазначає, що протокол допиту свідка ОСОБА_10 містить персональні дані ОСОБА_8 та інформацію про зареєстровані за ним об`єкти нерухомості, засоби зв`язку, транспортні засоби та мисливську зброю. Крім того, адвокат вказує, що оціночні судження даного свідка, який є оперуповноваженим поліції, за відсутності інших будь-яких даних, які підтверджують протиправну діяльність ОСОБА_8 , не можуть бути покладені в основу висновків про кримінально протиправний характер походження вилучених грошей.
Також представник власника майна стверджує про те, що вилучені кошти не є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні, а сума задекларованих ОСОБА_8 готівкових грошових коштів значно більша від вилученої під час обшуку.
Крім того, адвокат зазначає, що ОСОБА_8 про підозру не повідомлялось, що, як стверджує апелянт, спростовує наявність достатніх даних про його причетність до кримінального правопорушення та кримінального походження грошових коштів. Додає, що слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва, при постановлені ухвали про надання дозволу на проведення в домоволодінні ОСОБА_8 обшуку від 07.07.2017 року, не дозволено вилучати кошти за відсутності достатнього обгрунтування слідчим свого клопотання в цій частині.
Одночасно автор апеляційної скарги вказує, що дане клопотання слідчим суддею розглянуто без повідомлення власника майна, чим порушено засади змагальності та рівності сторін у кримінальному провадженні. Додає, що слідчим суддею вирішувалось питання про арешт тимчасово вилучених коштів, які вже знаходяться у віддані сторони обвинувачення, а тому дані про можливість не забезпечення арешту майна відсутні.
Також апелянт звертає увагу суду на тривалість судового засідання, а саме 5 хвилин, що, на його думку, вказує на формальний підхід слідчого судді до вирішення питання про арешт майна.
У підсумку адвокат зазначає про те, що під час обшуку вилучено 497 800 гривень, а в клопотанні ставиться питання про арешт 427 800 гривень. Крім того, вказує, що арештовані грошові кошти не ідентифіковані, не перелічені їх серії та номера купюр та не вказано в якій упаковці вони зберігалися під час їх виявлення. Додає, що стороною обвинувачення визнано арештовані кошти речовими доказами з огляду на отримання їх іншою особою, що, як стверджує апелянт, спростовує обґрунтованість підстав визнання коштів речовим доказом та накладення на них арешту.
Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000295, відомості про яке 05.02.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на кошти вилучені 03.08.2017 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ., яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року задоволено частково.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що доводи захисника в частині необґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, його протиправної поведінки у лютому 2017 року, не заслуговують на увагу, оскільки необхідність доведення обгрунтованої підозри має місце у разі накладення арешту з метою передбаченою пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, що у цьому випадку не мало місця, з огляду на мету арешту передбачену п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. З цих же підстав не заслуговують на увагу і твердження автора апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 не повідомлено про підозру.

Посилання апелянта на те, що покази свідка ОСОБА_10 не можуть бути підставою для висновку про кримінально протиправний характер походження грошових коштів та накладення на них арешту, колегія суддів визнає необгрунтованими, з урахуванням того, що увипадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, що мало місце в даному випадку.

Твердження апелянта про те, що слідчим суддею не взято до уваги те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2017 року не надано дозвіл на вилучення грошових коштів, не заслуговують на увагу, оскільки, відповідно до змісту даної ухвали, слідчий суддя вказав на те, що слідчий не позбавлений можливості при проведення обшуку самостійно вилучити майно та в подальшому звернутися із клопотанням про його арешт, що мало місце в даному випадку (а.с.16-17).
Посилання апелянта на те, що розгляд клопотання про арешт тимчасово вилученого майна відбувся без повідомлення власника майна заслуговують на увагу, з урахуванням вимог ст. 172 КПК України, проте не тягнуть за собою скасування оскаржуваного судового рішення, з огляду на положення ст. 173 КПК України, яка містить перелік підстав для скасування і до яких наведена підстава не належить. За цих же обставин не належить до підстав для скасування оскаржуваного судового рішення і посилання апелянта про тривалість судового засідання.
Також не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення і посилання автора апеляційної скарги на те, що слідчим суддею вирішувалось питання про арешт тимчасово вилучених коштів, які вже знаходяться у віддані сторони обвинувачення, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 168 КПК України.

Разом з цим, вирішуючи питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речового доказу, слідчий суддя мав перевірити відповідність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, вимогам ст. 98 КПК України.
Так, в матеріалах справи наявна постанова слідчого про визнання грошових коштів речовими доказами, з огляду на те, що в матеріалах кримінального провадження міститься достатньо даних, які можуть свідчити про наявність сумнівів щодо законності отримання ОСОБА_11 вказаних коштів, а саме законним шляхом, бо останній може бути причетним до вчинення заволодіння майном, а тому у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що виявлені та вилучені кошти одержані внаслідок вчинення кримінальних правопорушень (а.с. 24).
Як вбачається з доданих прокурором до клопотання матеріалів відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до ЄРДР за ч. 4 ст. 187 КК України.
Згідно витягу з ЄРДР невстановлені особи в складі організованої групи з метою проникнення на територію заводу та заволодіння його майном, утримуючи в руках предмети схожі на вогнепальну зброю та висловлюючи погрози її застосування здійснили напад на працівників охорони, однак їхні злочинні наміри не були реалізовані, оскільки працівники охорони не дозволили проїхати через КПП № 23. До вчинення кримінального правопорушення можливо причетні, зокрема ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . Такі відомості містяться в рапорті заступника начальника відділу ДКР НП України ОСОБА_12 та кваліфіковані ним як хуліганство.
В протоколі допиту ОСОБА_13 зазначено про відомі йому факти вчинення організованою злочинною групою таємного викрадення майна ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та те, що до цієї групи входить зокрема ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .
Разом з цим, жодних фактів та обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України додані до клопотання матеріали не містять, тому колегія суддів не може погодитись з висновком слідчого судді про наявність підстав арешту майна з метою його збереження як речового доказу. До наведеного висновку колегія суддів дійшла з урахуванням відсутності доказів того, що вилучені під час обшуку грошові кошти отримані внаслідок замаху на вчинення кримінального правопорушення яке було припинено діями співробітників охорони підприємства.
Також заслуговують на увагу і твердження адвоката про те, що під час обшуку вилучено 497 800 гривень, з урахуванням того, що 400 купюр номіналом по 200 грн., це 80 000 грн., а не 10 000 грн., що свідчить про помилковість сторони обвинувачення при проведенні прорахунків (а.с. 20).

Крім того, як вбачається з клопотання, прокурор просить накласти арешт на майно, а саме грошові кошти виявлені та вилучені 03.08.2017 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , не зазначаючи при цьому на серії, ні номера купюр, ні їх родові ознаки, що є грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону України. Не містять таких даних і протокол обшуку від 03.08.2017 року та постанова про визнання майна речовим доказом від 03.08.2017 року (а.с.18-23, 2425).

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України та з урахуванням положень ч. 2 ст. 404 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України, що явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року, якою задоволено частково клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, а саме кошти в сумі 427 800 гривень, 85 800 доларів США та 1 500 євро, що виявлені та вилучені 03.08.2017 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 щодо накладення арешту на майно, а саме кошти в сумі 427 800 гривень, 85 800 доларів США та 1 500 євро, що виявлені та вилучені 03.08.2017 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4