АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2010 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого − судді Наставного В.В. суддів Бовтрук В.М., Ковальської В.В. за участю прокурора Мінакової Г.О. захисників Шабали А.П., Гаврилюк О.П. засудженого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_3, захисника Гавриленко О.П. та прокурора Купецького В.Б. на вирок Подільського районного суду м. Києва від 10 листопада 2009 року щодо ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 10 листопада 2009 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Лютіж, Вишгородського району, Київської області, українець, громадянин України, освіта середня, не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, -

засуджений за ч. 3 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в м. Києві 730 грн. 15 коп. за проведення експертиз.

Справа № 11-а-2429 Категорія КК: ч. З ст. 187 Головуючий у першій інстанції: Отвіновський П.Л. Доповідач: Ковальська В.В.

Згідно з вироком ОСОБА_3 засуджений за те, що 19.06.2009 року приблизно о 07 годині 00 хвилин він, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходився по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1, де у нього виник умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами ТОВ «Фан-Гейм».

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 взяв із квартири кухонний ніж та направився до приміщення ТОВ «ФАН-Гейм», де встановлені гральні автомати, яке розташоване по АДРЕСА_2. У подальшому ОСОБА_3 проник до приміщення вказаного ТОВ і перебуваючи там, переконавшись у відсутності в приміщенні сторонніх осіб, окрім касира, дістав із-за пояса ніж, який мав при собі, та здійснив напад з метою заволодіння чужим майном, із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров'я, що виразилось у демонстрації ножа стосовно касира ОСОБА_6 та вимогою негайної передачі йому грошей у сумі 1 200 грн. ОСОБА_6, сприймаючи ніж, яким погрожував ОСОБА_3, як реальну небезпеку для свого життя та здоров'я, дістала з сейфу гроші в сумі 1 200 грн. та передала їх ОСОБА_3 Заволодівши грошима ТОВ «Фан-Гейм» в сумі 1 200 грн., ОСОБА_3 з місця скоєння злочину пішов, а викраденими грошима розпорядився на власний розсуд.

В апеляції засуджений ОСОБА_3, не оспорюючи фактичні обставини справи, просить змінити вирок суду та застосувати до нього ст. 69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 3 ст. 187 КК України без застосування додаткової міри покарання. При цьому апелянт посилається на те, що при призначенні йому покарання суд не врахував ряд пом'якшуючих покарання обставин, що призвело до призначення надмірно необ'єктивного та несправедливого покарання. Зокрема, суд не врахував щире каяття підсудного та його активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином; тяжкий стан здоров'я підсудного, його позитивну характеристику, перебування до вчинення злочину в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7, вчинення злочину у стані розпачу, викликаного програшем 1200 гривень а також те, що раніше він не вчиняв правопорушень.

В апеляції захисник Гаврилюк О.П. просить вирок суду змінити, перекваліфікувавши дії засудженого ОСОБА_3 з ч. 3 на ч. 1 ст. 187 КК України з пом'якшенням призначеного покарання, або пом'якшити покарання, застосувавши ст. 69 КК України. При цьому захисник наводить доводи аналогічні доводам, викладеним в апеляції засудженого. Крім того, захисник оспорює в апеляції фактичні обставини справи, вказуючи на те, що в момент вчинення злочину ОСОБА_3 не перебував у стані алкогольного сп'яніння та заперечуючи висновок суду, викладений у вироку, щодо події та способу вчинення злочину.

В апеляції прокурор Купецький В.Б., який приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції, посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості та особі засудженого внаслідок м'якості, просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію прокурора та заперечував проти апеляцій засудженого і захисника; засудженого і його захисників, які підтримали апеляції засудженого і захисника, проти апеляції прокурора заперечували; виступи учасників процесу в судових дебатах та останнє слово підсудного, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції до задоволення не підлягають, а вирок суду належить залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного у вироку злочину, при обставинах встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджений доказами, перевіреними судом в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 299 КПК України.

Дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 187 КК України кваліфіковані правильно.

Доводи, викладені в апеляції захисника Гаврилюк О.П. щодо фактичних обставини справи, колегією суддів не розглядаються, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 365 КПК України висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких відповідно до вимог ч. 1 ст. 299 КПК України докази не досліджувались, при розгляді справи апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується доводів апеляцій щодо призначення покарання ОСОБА_3, то колегія суддів вважає, що при призначенні покарання підсудному суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який є не судимим в силу ст. 89 КК України, стан здоров'я підсудного, обставину, що обтяжує покарання − вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння, обставини, що пом'якшують покарання − щире каяття та добровільне відшкодування завданої злочином шкоди і обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 187 КК України.

Суд не визнав з'явлення із зізнанням ОСОБА_3 як обставину, що пом'якшує покарання, вмотивувавши свій висновок з посиланням на матеріали справи. Вказаний висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи, з яких вбачається, що з'явлення із зізнанням ОСОБА_3 написав після затримання і у зв'язку з викриттям у вчиненні злочину, тому такий висновок суду є правильним.

Таким чином, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_3 врахував всі обставини, на які посилаються апелянти.

Також у вироку суду є обґрунтування висновку про неможливість застосування до ОСОБА_3 вимог ст. 69 КК України і призначення йому більш м'якого покарання, ніж передбачено законом. Колегія суддів вважає цей висновок також правильним, оскільки вказані обставини, що пом'якшують покарання ОСОБА_3 не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого злочину, а з урахуванням особи підсудного, який є не судимим в силу вимог ст. 89 КК України, не дають підстав для застосування вимог ст. 69 КК України при призначенні покарання.

Колегія суддів вважає, що покарання, призначене ОСОБА_3 судом першої інстанції є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, оскільки воно призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України. Тому колегія суддів не вбачає підстав як для пом'якшення покарання, призначеного судом першої інстанції ОСОБА_3, так і для скасування вироку та призначення засудженому більш суворого покарання.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженого ОСОБА_3, захисника Гаврилюк О.П. та прокурора Купецького В.Б. залишити без задоволення, а вирок Подільського районного суду м. Києва від 10 листопада 2009 року відносно ОСОБА_3 - без змін.

Судді:

Наставний В.В. БовтрукВ.М. Ковальська В.В.