г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/925/17
Номер провадження 1-в/213/225/17
У Х В А Л А
Іменем України
06 листопада 2017 року, Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі:

засудженого - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника ГК ВСР ШВЦ №75 - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу заяву ОСОБА_3 про застосування до нього Закону України «Про амністію», -

В С Т А Н О В И В:

До Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_3 , в якій він просить розглянути питання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» на підставі статті 1 пункту «в» цього закону, так як він має неповнолітню дитину та на підставі статті 8 цього закону, так як йому залишилось відбувати покарання менше одного місяця до кінця строку.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав свою заяву повністю, просив задовольнити її і долучив до матеріалів справи копії документів свідоцтва про одруження, про народження дитини, про його народження та пенсійного посвідчення його матері.

Представник ГК ВСР ШВЦ №75 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, пояснивши, що ОСОБА_3 після ухвалення вироку суду не відбув покарання і знову вчинив умисний злочин, а в такому разі згідно пункту «а» статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується.

Прокурор в судовому засіданні вважала, що заява не підлягає задоволенню на тій підставі, яку зазначив представник ШВЦ №75.

Суд, заслухавши ОСОБА_3 , представника виправного центру та прокурора, дослідивши заяву ОСОБА_3 , матеріали справи, а також оглянувши Особову справу засудженого ОСОБА_3 приходить до наступного.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VII від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році».

Пунктом «в» статті 1 вказаного Закону, передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Пунктом «є» статті 1 вказаного Закону, також передбачено звільнення осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Статтею 8 вказаного Закону визначено звільнити з місць обмеження волі засуджених, невідбута частина покарання у яких на день набрання чинності цим Законом становить менше одного року.

Відповідно до ст. 10 вказаного Закону, у разі якщо до особи може бути застосовано декілька підстав, передбачених цим Законом, застосовується підстава, яка найбільшим чином поліпшує становище особи.

Щодо прохання засудженого ОСОБА_3 звільнити його від відбування покарання на підставі пункту "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки суду не надані відомості, що він не позбавлений батьківських прав відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо прохання засудженого ОСОБА_3 звільнити його від відбування покарання на підставі пункту "є" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки суду не наданий оригінал пенсійного посвідчення його матері ОСОБА_7 та не надані документи, підтверджуючі зміну її прізвища з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 , а також відсутні відомості, що в неї немає інших працездатних дітей.

Щодо прохання засудженого ОСОБА_3 звільнити його від відбування покарання на підставі статті 8 Закону України "Про амністію у 2016 році", суд приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню, оскільки невідбута частина покарання у ОСОБА_3 на день набрання чинності цим Законом становить менше одного року.
Так, судом, при вивченні матеріалів Особової справи засудженого ОСОБА_3 , встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 року за ч.2 ст.185, 71 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі (а.с. Особової справи 1-2). Станом на 06.11.2017 року невідбута частина покарання складає 06 місяців 25 днів.
Щодо думки представника ГК ВСР ШВЦ №75 та прокурора, про неможливість застосовування амністії до ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту «а» статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», на який посилаються представник ШВЦ №75 та прокурор, амністія дійсно не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
Проте, як встановлено судом, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, не під час відбуття покарання, оскільки вироками Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.03.2015 року та Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.03.2015 року ОСОБА_3 , на підставі статті 75 КК України, був звільнений від відбування покарання.
Між іншим, відповідно до пункту «в» статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин. Але ОСОБА_3 , як встановлено судом, до закінчення визначеного судом іспитового строку вчинив злочин середньої тяжкості, отже заборона застосування амністії згідно пункту «в» статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» в його випадку не застосовується.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, статті 8 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання призначеного вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2015 року, на підставі статті 8 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .