Справа № 738/1614/17
№ провадження 1-в/738/385/2017
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2017 року Менський районний суд
Чернiгiвської області
в складi:
головуючої суддi ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника установи ОСОБА_6
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена із застосуванням відеоконференції з Менською виправною колонією № 91 клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році»,

В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2017 року до суду із клопотанням звернувся засуджений ОСОБА_4 , в якому просить застосувати відносно нього Закон України «Про амністію у 2016 році», посилаючись на те, що він є учасником бойових дій в Афганістані, до засудження проживав з жінкою, яка є інвалідом 2-ї групи, за місцем відбування покарання характеризується позитивно, є пенсіонером МВС, стягнень та покарань від адміністрації установи не має.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та зазначив, що на його думку, він підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» та просив суд застосувати до нього амністію в передбачених законом межах та звільнити від подальшого відбування покарання за вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 28 травня 2015 року.
Захисник засудженого ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подане засудженим клопотання та наполягав на його задоволенні.
Представник установи виконання покарання в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що клопотання не підлягає задоволенню відповідно до пункту «е» статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши пояснення засудженого, його захисника, враховуючи думку представника установи виконання покарання та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судом, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 набрав чинності Закон України №1810-VIІI від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».
Згідно з положеннями ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», виконання цього закону покладається на суди, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарання, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Згідно з положеннями ст. 11 Закону України «Про амністію у 2016 році», рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 засуджений вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 28.05.2015 за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі.
Згідно ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження при обтяжуючих обставинах (частина друга статті 121 КК України 2001 року).
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, засуджених за нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що потягнули за собою смерть.
Отже, з огляду на вищевикладене, та враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України, тобто за вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що потягнуло за собою смерть потерпілого, тому він має обмеження щодо застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році», в зв`язку з цим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

На пiдставi викладеного i керуючись ст. ст. 85, 86 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1