печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
підозрюваної ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням старшого слідчого в ОВС СВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000067 від 06.03.2017 ОСОБА_3 , -
В С Т А Н О В И В:
15.11.2017 Старший слідчий в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області майор юстиції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про застосування до підозрюваної ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Клопотання обґрунтовує тим, що СВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000067 внесеного 06 березня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою громадянки України ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.
На початку вересня 2017 року невстановлені досудовим слідством особи, отримавши ключі від власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшого її продажу, вирішили використати дану квартиру та шахрайським шляхом заволодіти чужим майном (грошовими коштами).
В подальшому, на виконання злочинного умислу невстановлені досудовим слідством особи підшукали та залучили до своєї злочинної діяльності ОСОБА_3 та запропонували їй, за грошову винагороду у розмірі 1000 доларів США, оформити на неї, на підставі документів, які містять неправдиві відомості, право власності на житлове приміщення, за неіснуючою адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_3 , з метою незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами, шахрайським шляхом, повинна була, виконуючи роль власника цього приміщення, під його заставу, укласти договір позики грошових коштів передавши в заставу неіснуюче нерухоме майно.
У свою чергу ОСОБА_3 погодилась на таку пропозицію та 19.09.2017 року, на виконання спільного злочинного задуму, перебуваючи в Новосілківській сільській раді Вишгородського району, Київської області, отримала від невстановлених досудовим слідством осіб документи необхідні для реєстрації права власності на неіснуючу квартиру за неіснуючою адресою: АДРЕСА_2 .
В результаті означених незаконних дій, 21.09.2017 р. державний реєстратор ОСОБА_8 , яка не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_3 , зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно право власності на житлове приміщення за неіснуючою адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 .
Також, невстановлені досудовим слідством особи, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та уникнення спілкування з позикодавцями, через невстановлених досудовим слідством осіб підшукали ОСОБА_9 , який за грошову винагороду в розмірі 250 доларів США погодився супроводжувати ОСОБА_3 під час всіх зустрічей з позикодавцями.
В подальшому, на 06.11.2017 року, з метою введення в оману позикодавця ОСОБА_10 щодо реальної наявності у власності ОСОБА_3 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , невстановлені досудовим слідством особи ввели в оману ОСОБА_9 та використовуючи раніше отриманні ключі від квартири показали останньому квартиру за адресою: АДРЕСА_1 під виглядом квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
08.11.2017 року ОСОБА_9 , будучі введеним в оману невстановленими досудовим слідством особами, на виконання вказівки невстановлених досудовим слідством осіб, разом з ОСОБА_3 , яка отримала від невстановлених досудовим слідством осіб ключі від квартири за адресою: АДРЕСА_1 , показали позикодавцю ОСОБА_10 , під виглядом квартири, власником якої значилась ОСОБА_3 , квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , чим ввели ОСОБА_10 в оману щодо реального існування предмету застави.
10.11.2017 року невстановлені досудовим слідством особи, на виконання спільного з ОСОБА_3 злочинного умислу направленого на заволодіння чужим майном (грошовими коштами) в особливо великих розмірах шляхом обману, надали вказівку ОСОБА_9 супроводжувати ОСОБА_3 до нотаріуса у якого ОСОБА_3 віддасть в заставу неіснуючу квартиру та в замін отримає грошові кошти в розмірі 25 000 доларів США.
13.11.2017, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , на виконання вказівки невстановлених досудовим слідством осіб, прибули до нотаріальної контори Київського міського нотаріального округу за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 16, офіс 2.
Того ж дня, ОСОБА_3 , в присутності позикодавця ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , з метою доведення спільного злочинного умислу до кінця, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, виконуючи роль власника квартири АДРЕСА_3 , надала нотаріусу ОСОБА_12 завідомо підроблені правовстановлюючі документи на квартиру.
Після перевірки нотаріусом ОСОБА_12 означених вище документів, а також наявності в реєстрі нерухомого майна означеної квартири та відсутність будь-яких обмежень та заборон по ній, ОСОБА_3 особисто підписала зі своєї сторони договори позики та іпотеки від 13.11.2017, відповідно до яких ОСОБА_10 передав, а ОСОБА_3 прийняла у власність грошові кошти у сумі 667500,00 гривень, що є еквівалентом суми 25 000 доларів США.
Тоді ж, на виконання вказаних договорів, під час передачі ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 25 000 доларів США, співробітниками СБ України було припинено її протиправну діяльність та відповідно ОСОБА_3 не змогла виконати свою домовленість з невстановленими досудовим слідством особами та передати їм отриманні від ОСОБА_10 грошові кошти.
14 листопада 2017 року громадянці України ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваній 15.11.2017 об 11-00 год.
Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_3 , яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.
Слідчий вважає наявними ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, що підозрювана, перебуваючи на волі матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Вказані обставини на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваної під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної. При альтернативному розмірі застави, просив визначити її в розмірі 190 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 319 900 грн., вважаючи такий розмір прийнятним при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів.
В судовому засіданні підозрювана зазначила, що визнає свою вину, щиро кається у вчиненому та вказує, що буде співпрацювати зі слідством. Захисник зазначив, що ризики заявлені слідчим не обґрунтовані, підозрювана має місці соціальні зв`язки, перебуває у цивільному шлюбі, а відтак вважає наявними підстави для застосування відносно його підзахисної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.
ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в кримінальному провадженні № 0000067 від 06.03.2017.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведене у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, інкримінованих їй стороною обвинувачення, враховуючи при цьому, що остання визнала свою вину у вчиненому.
Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_3 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу, як на тому наполягала сторона захисту.
Як особа ОСОБА_3 характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, перебуває у цивільному шлюбі, та має визначене місце проживання.
Разом з тим, позитивні характеристики підозрюваної, на які посилався захисник при розгляді клопотання, не можуть бути безумовними підставами для відмови у застосуванні запобіжного заходу, оскільки не спростовують існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених п.п. 1-5 ст. 177 КПК України.
Доказів того, що стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_3 не допускає тримання її під вартою слідчому судді не надано, а тому слід вважати, що таких перешкод не має.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній розмір застави.
Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.
Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, їх корисливий мотив, матеріальне становище підозрюваної, тяжкість правопорушення, у якому вона підозрюється, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 190 прожиткових мінімумів громадян, на якому наполягала у судовому засіданні сторона обвинувачення, буде надмірно обтяжливою та такою, що не виправдує мету застосування запобіжного заходу та все ж вважає застосувати її у межах передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, у сумі 168 000 грн., що зможе забезпечити виконання ОСОБА_3 , покладених на неї обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваної альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на неї такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора із встановленою періодичністю;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає (м. Київ), без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання слідчому або іншій уповноваженій особі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Згідно ч.6 ст.194 КПК України зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому вона перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цієї підозрюваної під вартою.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.01.2018 включно, але не більше ніж на строк проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000067.
Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_3 обов`язків, визначених частиною 5 статті 194 КПК України.
Розмір застави визначити у сумі 168400 (сто шістдесят вісім тисяч чотириста) грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:
Отримувач ТУДСАУ в м. Києві

МФО 820172
Банк Державна казначейська служба України м. Київ
р/р № 2089
Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрювану ОСОБА_3 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора із встановленою періодичністю;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає (м. Київ), без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання слідчому або іншій уповноваженій особі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
У разі внесення коштів застави на вищевказаний рахунок, необхідно надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваної, в тому числі до фактичного внесення коштів на зазначений рахунок, підозрюваний та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваної, обвинуваченої та його явки за викликом.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлена, не з`явилася за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1