Справа № 442/4640/17
Провадження № 1-кп/442/305/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі матеріали об`єднаних кримінальних проваджень внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000356 від 14.03.2017 року, №0002162 від 21.10.2017 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Борислав, Львівської області, українка, громадянка України, із середньою спеціальною освітою, не одруженої, не працююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима вироком Бориславського міського суду Львівської області від 16.11.2017 року за ч.3 ст. ст.. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання із іспитовим терміном 1 рік,

- у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 13 березня 2017 року приблизно о 12 год. 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшла через відчинені двері до будинку АДРЕСА_3 , під приводом просити милостиню та знаходячись в приміщенні вищевказаного будинку, шляхом вільного доступу з полички шафи, яка знаходилась в одній із кімнат будинку,таємно викрала 130 гривень, золоті ювелірні вироби вагою 27.1 грами вартістю 26 287 гривень, срібне колечко вагою 2.5 грами вартістю 250 гривень, чим спричинила майнової шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 26 667 гривень 00 копійок.

Окрім цього 09 травня 2017 року приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшла через відчинені двері до будинку АДРЕСА_4 , під приводом просити милостиню та знаходячись в приміщенні вищевказаного будинку, шляхом вільного доступу з полички серванту, який знаходилась в одній із кімнат будинку, таємно викрала 8 000 гривень, золотий перстень 375 проби вагою вартістю 1.86 грам вартістю 5000 гривень та золоті сережки вагою 3.31 грам вартістю 3000 гривень, чим спричинила майнової шкоди потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 16 000 гривень 00 копійок.

06 червня 2017 року приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшла через відчинені двері до будинку АДРЕСА_5 , під приводом просити милостиню та знаходячись в приміщенні вищевказаного будинку, шляхом вільного доступу до жіночої сумки, яка знаходилась в одній із кімнат будинку намагалась таємно викрасти майно ОСОБА_9 , а саме: золоте колечко вагою 1 грам, вартістю 1455 гривень, 100 доларів США (по курсу НБУ станом на 06.06.2017 року становить 2628 гривень 09 копійок) та 5000 гривень, на загальну суму 9083 гривні 09 копійок.

Вказані грошові кошти та золотий виріб ОСОБА_4 заховала у свою жіночу сумочку, намагалась вийти з приміщення, однак з причин, що не залежали від її волі не вчинила усіх дій, які вважала за необхідне для доведення свого наміру по викраденню чужого майна до кінця, так як була затримана власниками будинку в гостьовій кімнаті будинку АДРЕСА_5 .

19.10.2017 року в обідній час ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_6 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, викрала чоловічий золотий перстень вагою 7,53 грами. 585 проби, чим заподіяла ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 7530 гривень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 послідовно та в повній мірі підтвердила обставини вчиненого нею злочину. Також суду повідомила, що вчиняла дані крадіжки під приводом просити милостиню на лікування рідних. І в період відсутності мешканців будинків та квартир вона вчиняла дії щодо викрадення грошей та цінностей. Отримані кошти використовувала для власних потреб та на продукти харчування дітям. На даний час немає коштів, щоб відшкодувати завдану матеріальну шкоду потерпілим. У вчиненому злочині щиро розкаюється, визнає та просить суд суворо її не карати. Також подала заяву в якій просить застосувати до неї Закон України «Про амністію в 2016 році».

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що має претензії матеріального характеру до обвинуваченої, так як їй нічого не відшкодовано обвинуваченою. Щодо міри покарання покладається на думку суду.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що має претензії матеріального характеру до обвинуваченої, так як їй нічого не відшкодовано обвинуваченою. Щодо міри покарання то просить суд суворо її карати.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися за певних обставин, однак подали до суду заяви в яких просять кримінальне провадження слухати у їхній відсутності, претензій до обвинуваченої ніяких не мають. Щодо міри покарання покладається на думку суду.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченою ОСОБА_4 , її винуватість у вчиненні інкримінованого їй правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При таких обставинах суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України, оскільки вона своїми протиправними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки вона, своїми протиправними діями вчинила повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, оскільки вона, своїми протиправними діями здійснила не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

При призначенні покарання обвинуваченій, суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засуджених є їхнє виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З урахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, то таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, яка не вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не знаходиться, має на утриманні малолітніх дітей: дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посередньо характеризується за місцем проживання та обставини вчинення кримінального правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд враховує її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд дійшов до переконання, що наведені вище пом`якшуючі покарання обставини та дані про особу обвинуваченої істотно знижують ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, і впливають на можливість пом`якшення їй покарання, а тому виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75, п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, про що також свідчить доповідь Дрогобицького МРВ з питань пробації.

Крім того, враховуючи те, що кримінальні правопорушення, з приводу яких розглядається дане кримінальне провадження, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила до винесення вироку Бориславським міським судом Львівської області від 16.11.2017 року, суд вважає за необхідне керуватися при визначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів правилами ч.4 ст. 70 КК України.

Поряд з цим, суд, зважаючи на прийняття Закону України "Про амністію у 2016 році" (далі Закону), враховуючи письмову заяву обвинуваченої про застосування до неї вимог вищезазначеного Закону, вважає за необхідне, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону, так як на день набрання чинності цим Законом в неї на утриманні мається малолітні діти: дочка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно яких вона не позбавлена, що підтверджується доповідю Дрогобицького МРВ з питань пробації.

Судових витрат та речових доказів не має.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та обрати їй покарання:

- за ч.1 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів зарахувати покарання відбуте частково за попереднім вироком Бориславського міського суду Львівської області від 16.11.2017 року, та призначити остаточне покарання у виді - 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від основного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

У відповідності до вимог п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного за даним вироком покарання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1