Справа № 743/108/18
Провадження №1-кп/743/31/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2018 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки кримінальне провадження № 0000011, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Вільнюс Литовської Республіки, з базовою загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, не військовозобовязаного, проживаючого в АДРЕСА_1 , маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, в силу ст.89 КК України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України;
ВСТАНОВИВ:
03.08.2016 року, в період часу з 15 години 30 хвилин до 16 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою КМУ № 576 від 12.10.1991 року, в дорожній сумці яка перебувала при ньому, на автомобілі OPEL VIVARO д.н. НОМЕР_1 , перевіз з вул.І.Богуна, 45 в м.Чернігові до Центрального автовокзалу м.Чернігова, розташованого по проспекту Перемоги, 3, два багнет-ножі та один багнет, які являються холодною зброєю.
В подальшому, 03.08.2016 року, у період часу з 17 години 30 хвилин до 20 години, ОСОБА_4 , в дорожній сумці яка перебувала при ньому, на автобусі сполученням Чернігів-Гомель, перевіз з автовокзалу м.Чернігова до митного посту Нові Яриловичі Чернігівської митниці два багнет-ножі та один багнет, які являються холодною зброєю.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що в серпні 2016 року він, на прохання свого знайомого ОСОБА_5 , будучи введеним останнім в оману, але обізнаним про те, що в дорожній сумці знаходиться холодна зброя, вільний обіг якої обмежено, перевіз вказану сумку на автомобілі до автовокзалу м.Чернігова, а потім, на рейсовому автобусі сполученням Чернігів-Гомель - до пункту пропуску через державний кордон Нові Яриловичі, де зброя була виявлена працівниками правоохоронних органів. Наміру переміщувати зброю через державний кордон України ОСОБА_4 не мав. У скоєному обвинувачений щиро кається та не заперечує щодо застосування відносно нього Закону України Про амністію у 2016 році.
З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які учасниками судового розгляду не оспорюються.
Суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, а дії обвинуваченого органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, обставини помякшуючі його покарання.
Обставинами помякшуючими покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин обтяжуючих покарання обвинуваченого, по справі не встановлено.
З матеріалів справи вбачається, що в силу ст.89 КК України, ОСОБА_4 є несудимим, має на утриманні двох неповнолітніх доньок та являється єдиною працездатною особою в сімї, до складу якої входить також матір обвинуваченого - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З досудової доповіді вбачається, що органом пробації визначено середню ймовірність вчинення обвинуваченим повторного правопорушення, середній рівень ризику його для суспільства та можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі.
Приймаючи до уваги сукупність помякшуючих покарання обставин, визнання обвинуваченим своєї вини, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також відомостей про особу винного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому для даного виду покарання, в межах санкції ч.2 ст.263 КК України, з встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України та покладенням обовязків, передбачених ст.76 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком чинності, необхідно залишити попереднім - особисте зобовязання.
У відповідності до п. в) ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році, ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування призначеного покарання, оскільки він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, щодо яких не позбавлений батьківських прав, а скоєний обвинуваченим злочин не віднесено до категорії тяжких, або особливо тяжких.
Речовими доказами необхідно розпорядитися в порядку, визначеному ст.100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати за проведення експертиз, в розмірі 1055 грн. 52 коп., необхідно покласти на обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, у відповідності до ст.76 КК України, обовязки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
- періодично зявлятись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі п. в) ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком чинності, залишити попереднім - особисте зобовязання.
Стягнути з ОСОБА_4 , в дохід держави, процесуальні витрати у розмірі 1055 грн. 52 коп.
Речові докази: поліетиленовий пакет, два багнет-ножі та один багнет, після набрання вироком чинності, знищити.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів, з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1