АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/686/18 Справа № 207/274/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,
обвинувачених ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001577 за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 лютого 2018 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянин України, проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 187, ч. 3 ст. 262 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянин України, проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 187, ч. 3 ст. 262 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України,
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати в частині повернення обвинувального акту прокурору як незаконну та необґрунтовану, призначивши новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, а в частині продовження обвинуваченим строк тримання під вартою ухвалу залишити без змін.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК

України містить вимоги щодо анкетних відомостей кожного обвинуваченого, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання,

громадянство, які і були вказані в обвинувальному акті, а тому жодних посилань на зазначення більш розширених анкетних даних обвинувачених, що були встановлені під час досудового розслідування КПК України не містить.

Посилається на то, що суд вийшов за межі ст. 314 КПК України, оскільки встановлення суб`єктів кримінального провадження є предметом судового розгляду.

Крім того, текст обвинувального акту містить прізвище, ім`я та по батькові особи, котрій не пред`явлено обвинувачення у цьому кримінальному провадженні, але в реєстрі досудового розслідування зазначено, що особі, яка вказана як співучасник злочину повідомлено про підозру в рамках об`єднаного кримінального провадження №0001577 та матеріали щодо якого виділені в окреме провадження.

Також, визнаючи таку підставу, як не зазначення захисника в
обвинувальному акті як причину повернення його прокурору, свідчить про те,
що суд свідомо нехтує нормами процесуального законодавства чи іншу зацікавленість у штучному створенні судової тяганини по кримінальному провадженню.
Вважає, що не було порушення права на захист, оскільки було винесено постанову про залучення адвоката, якою залучено адвоката ОСОБА_14 до участі у кримінальному провадженні в якості захисника підозрюваного ОСОБА_12 , та в подальшому всі слідчі дії

проводились тільки за участі зазначеного захисника, однак 18 січня 2018 року ОСОБА_12 відмовився від захисника за призначенням, про що ним було написано заяву та вказаний факт ним було підтверджено під час підготовчого судового засідання.

Крім того, посилання в реєстрі матеріалів кримінального провадження на те, що підозрюваному ОСОБА_12 та його захиснику надавався доступ до матеріалів кримінального провадження, але захисника обвинуваченого не вказано, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки Кримінальний процесуальний кодекс України не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 лютого 2018 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 187, ч. 3 ст. 262 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України, та продовжено обвинуваченим строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не більше ніж до 05 березня 2018 року включно.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що в обвинувальному акті за ч. ч. 2, 3 ст. 187, ч. 3 ст. 262 КК України щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зазначено національність обвинувачених, що не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України у зв`язку із відсутністю відповідних документів, що посвідчують особу громадянина України, також в обвинувальному акті вказано прізвище, ім`я та по батькові особи, котрій не пред`явлено обвинувачення або підозру у цьому кримінальному провадженні і не вказані підстави зазначення цієї особи серед учасників вчинення злочинів, крім того під час досудового слідства було порушено право на захист, оскільки обвинуваченому ОСОБА_12 не було залучено захисника, однак у реєстрі матеріалів зазначено, що ОСОБА_12 та його захиснику надавався доступ до матеріалів кримінального провадження, що не відповідає даним обвинувального акту у якому захисник обвинуваченого ОСОБА_12 не вказаний. Також, враховуючи наявність існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд продовжив строк тримання під вартою обвинувачених не більше як на 30 діб.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу, потерпілих, які просили задовольнити апеляційну скаргу прокурора, обвинувачених та їх захисників, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

На думку апеляційного суду суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, згідно із якою визначаються вимоги, які ставляться до обвинувального акту.

Відповідно до вимог п. п. 2, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування не дотримані в повному обсязі.

При перевірці матеріалів провадження встановлено, що до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001577 за обвинуваченням ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 187, ч. 3 ст. 262 КК України, в якому при викладенні фактичних обставин кримінальних правопорушень зазначено, що ОСОБА_12 вчиняв свої умисні дії за попередньою змовою із ОСОБА_15 та ОСОБА_13 .

Однак відповідно до обвинувального акту будь-яке обвинувачення ОСОБА_15 не висувається, не має відомостей про те, в якому статусі ця особа перебуває, що свідчить про недотримання вимог ст. 291 КПК України та наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки в разі виділення матеріалів кримінального провадження щодо інших осіб в інше провадження в обвинувальному акті мають зазначатися саме такі відомості з огляду на дотримання принципу презумпції невинуватості цих осіб.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині суд вважає необґрунтованими.

Зазначені в ухвалі суду недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, зміст якого, на переконання суду, не відповідає даним обвинувального акту щодо надання ОСОБА_12 та його захиснику доступу до матеріалів кримінального провадження, а також викладені судом обставини недотримання органом досудового розслідування права на захист обвинуваченого ОСОБА_12 , не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору відповідно до ст. 291 КПК України.

Крім того, хоча ст. 291 КПК України і не передбачає зазначення таких відомостей як національність обвинуваченого, разом з тим, зазначення таких відомостей у обвинувальному акті не вказує на порушення вимог ст. 291 КПК України, що є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

З урахуванням наведеного вище, оскільки встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та враховуючи, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, таким як презумпція невинуватості та забезпечення кожному обвинуваченому права на захист, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог за апеляційною скаргою прокурора та залишення ухвали суду без змін.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд першої інстанції ретельно підійшов до вирішення такого питання, враховуючи осіб обвинувачених, тяжкість скоєних злочинів, наявність ризиків встановлених ст. 177 КПК України, які не змінилися і продовжують існувати, у зв`язку з чим обґрунтовано продовжив строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статтею 7 цього Кодексу.

Абзацом 2 частини 3 статті 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Приймаючи до уваги, що строк запобіжного заходу обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у виді тримання під вартою спливає 05 березня 2018 року, суд вважає, що обраний запобіжний захід підлягає продовженню, про що також клопотали в судовому засіданні прокурори, оскільки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів, вину у вчинені інкримінованих злочинах не визнають, що не виключає можливість переховування від суду, не працюють, тобто постійного джерела доходу не мають, міцних соціальних зв`язків не підтримують, також продовжують існувати ризики, що були підставою для обрання запобіжного заходу можливість впливу на свідків, оскільки судом першої інстанції судовий розгляд ще не розпочато.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 лютого 2018 року залишити без задоволення.
Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 лютого 2018 року щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_13 залишити без змін.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до 03 квітня 2018 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4