Справа № 577/3199/17
Провадження № 1-кп/577/64/18

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України,
Встановив:
Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи засудженою до покарання в виді громадських робіт, з 03 липня 2017 року в с. Попівка Конотопського району Сумської області ухилилася від відбування цього покарання.
Злочин було скоєно при таких обставинах:
Обвинувачена ОСОБА_4 30.06.2016 року згідно вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області засуджена за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 510 гривень штрафу. У подальшому, 19.06.2017 року ,Конотопським міськрайонним судом відповідно до ч.5 ст.53 КК України несплачена сума штрафу замінена на 30 годин громадських робіт і 30 червня 2017 року в Конотопському МРВ з питань пробації ОСОБА_4 роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, відібрана підписка про ознайомлення з покаранням, роз`яснено про кримінальну відповідальність за ухилення від громадських робіт і що така передбачена ч. 2 ст. 389 КК України, при цьому ОСОБА_4 отримала направлення, згідно з яким повинна відбувати громадські роботи у Попівській сільській ради з 03 липня 2017 року і 05 липня 2017 року до Конотопського МРВ з питань пробації надійшло розпорядження № 22 від 03.07.2017 року, згідно якого ОСОБА_4 приймається на відбуття покарання з 03.07.2017 року. Однак, обвинувачена ОСОБА_4 не приступила до відбування покарання , згідно повідомлення від 05.07.2017 року Попівської сільської ради, ОСОБА_4 03.07.2017 року, 04.07.2017 року, 05.07.2017 року не відбувала громадські роботи з невідомих причин. 05.07.2017 року ОСОБА_4 винесено письмове попередження за не відбуття громадських робіт без поважних причин 03.07.2017 року, 04.07.2017 року, 05.07.2017 року. У поясненні засуджена вказала, що вона дійсно не відбувала покарання без поважних причин, так як в ці дні займалась вдома власними справами. Згідно табелю виходу на громадські роботи за липень 2017 року з Попівської сільської ради ОСОБА_4 06.07.2017 року, 07.07.2017 року, 10.07.2017 року, 11.07.2017 року, 12.07.2017 року не відбувала громадські роботи з невідомих причин. З ОСОБА_4 неодноразово проводились бесіди про наслідки невідбуття громадських робіт, які проігноровано останньою. Засуджена на шлях виправлення не стала, порушує порядок і умови відбуття покарання, схильнадо скоєння нових правопорушень.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні винною себе визнала і показала, що дійсно, вона знала, що засуджена за ч.1 ст.125 КК України до 510 гривень штрафу за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 червня 2016 року. Штраф вона не сплатила,оскільки не мала коштів, і 19.06.2017 року несплачена сума штрафу їй замінена покаранням у виді 30 годин громадських робіт. Вона зверталася в сільську раду, коли оформляла субсидію, але, що треба відробляти , їй не повідомляли. Вона не переховувалася і працювала у власному підсобному господарстві, щоб заробити гроші на прожиття та для допомоги доньці та онукам. Жалкує, що так вийшло, просить суворо не карати.
Свідок ОСОБА_6 , яка є представником сільської ради, в судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 не з`являлася відбувати громадські роботи. Вона ходила до неї додому, але вдома нікого не було. Перед цим з відділу пробації надійшло направлення, оскільки ОСОБА_4 відмовилась його отримувати. Вона склала графік згідно розпорядження. ОСОБА_4 повинна була відбувати громадські роботи з 08 до 12 години, останній день з 08 до 10 години з 03 липня 2017 року по 4 години в день. Орган пробації перевіряє завжди особу, як вона відбуває громадські роботи. Коли ОСОБА_4 не виходила на роботу, то в сільській раді про це робили відмітку і вказано було , що з невідомих причин не вийшла на роботу.
Свідок ОСОБА_7 , що є представником органу пробації, в судовому засіданні показав, що ОСОБА_4 була поставлена на облік, як засуджена до громадських робіт. Він виїздив за місцем її проживання, ознайомив ОСОБА_4 з порядком відбування покарання, але в подальшому отримали від сільської ради повідомлення, що ОСОБА_4 не відбуває покарання. Як наслідок відділом пробіції, відібрано у неї пояснення, попередили про кримінальну відповідальність. Поважності причин ОСОБА_4 не вказала. До відділу пробації вона не з`являлася. З її пояснень зрозуміло, що вона не бажає відбувати громадські роботи, оскільки вважає, що їх призначили неправомірно, а також, що вона має доньку, онуків, домашнє господарство і не може їх залишати. На даний час ОСОБА_4 не відбула жодної години з 30 годин громадських робіт.
Крім того, винуватість ОСОБА_4 доводиться наступними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Так з витягу з ЄРДР вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_4 внесені 15 липня 2017 року, в тому, що ОСОБА_4 засуджена 30 червня 2016 року до 510 гривень штрафу, 19 червня 2017 року несплачена сума штрафузамінена покаранням у виді 30 годин громадських робіт і ознайомлена про умови відбування покарання, про що свідчить розписка, ОСОБА_4 направлена відбувати покарання до Попівської сільської ради та ухилилася від покарання, на що вказують табелі робочого часу за липень 2017 року, повідомлення про ухилення від покарання, і попередження про можливість притягнення до кримінальної відповідальності (а. 6, 9, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16 наданих матеріалів), з характеризуючих відомостей вбачається, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а. 34-38, 42,44 наданих матеріалів), з висновку судово-психіатричного експерта вбачається, що страждає на легку розумову відсталість (а. 50-52 наданих матеріалів), ухилялася від суду та була оголошена в розшук (а.с. 29).
Аналізуючи досліджені докази щодо винуватості ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що вони є належними, допустимими, такими, що логічно узгоджуються між собою, з поясненнями обвинуваченої, а так, в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 в тому, що вона, будучи засудженою до покарання в виді громадських робіт, ухилилася від відбування цього покарання.
Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 повністю доведена і її дії кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт .
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 раніше судима, ухилялася від суду, була оголошена в розшук, характеризується як особа, що перебуває на консультативному обліку у лікаря психіатра з діагнозом «легка розумова відсталість», на обліку у лікаря нарколога не перебуває.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.
Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає активне сприяння розкриттю злочинів, її хворобливий стан здоров`я.
Враховуючи обставини справи, вищевказані обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу ОСОБА_4 , що раніше судима та може вчинити інші злочини, виходячи з принципів індивідуалізації і співмірності заходів примусу, характеру вчинених дій, а також з урахуванням висновку органу пробації, викладеному у досудовій доповіді, та соціально-психологічної характеристики обвинуваченої, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у виді арешту, і що таке покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів і в той же час, враховуючи ставлення обвинуваченої до скоєного злочину, її стан здоров`я, суд вважає за можливе не визначати покарання за статтею, за якою обвинувачується ОСОБА_4 , у максимальному розмірі.
З урахуванням того, що ОСОБА_4 є особою, раніше судимою, вчинила умисний злочин, пов"язаний з ухиленням від відбуття покарання, враховуючи клопотання прокурора і наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може скоїти новий злочин, суд дійшов висновку, що відносно неї, до вступу вироку в законну силу, слід залишити запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Керуючись ст.ст. 177 , 368-1, 370, 374 КПК України, -
Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити їй покарання у виді арешту строком 1 (один) місяць.
У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_4 до призначеного покарання у виді одного місяця арешту частково приєднати невідбуту частину покарання у виді 24 годин громадських робіт за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 червня 2016 року, що згідно ст. 72 КК України відповідає трьом дням арешту, із розрахунку, що одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт, і остаточно призначити покарання у виді 1 (одного) місяця 3 (трьох) днів арешту.
Запобіжний захід у виді особистого зоб`язання і обов`язки прибувати до Конотопського ВП ГУНП в Сумській області за першою вимогою, повідомляти прокурора, суд про зміну місця свого проживання залишити ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1