Справа № 199/2873/16-к
У Х В А Л А
іменем України
04 грудня 2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту та повернення майна,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 квітня 2017 року накладено арешт на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , з забороною використовувати, відчужувати та розпоряджатися вказаним майном будь-яким способом.

Арешт був накладений за клопотанням слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за яким досудовим розслідуванням встановлено, що до ЧЧ АНД ВП надійшло повідомлення про те що 05.04.2017 було виявлено автомобіль марки «Тоуоtа» модель «Lаnd Сruіsеr 200», білого кольору. Під час огляду автомобіля та перевірки по базі «НАІС» були виявлені зміни номерів агрегатів.(ЖЄО 8859). 06 квітня 2017 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000789, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України. 05 квітня 2017 року до АНД ВП надійшов рапорт від інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Дніпро, лейтенанта поліції ОСОБА_7 про те, що у ході патрулювання у складі а/п 0051 за адресою: м. Дніпро, вул. Петрозаводська, 301 було виявлено евакуатор на якому знаходився автомобіль марки «Тоуоtа Lаnd Сruіsеr 200», білого кольору, евакуатор було зупинено з метою перевірки автомобіля «Тоуоtа Lаnd Сruіsеr 200» на предмет угону. Під час перевірки номеру кузову було помічено, що номер кузова було пошкоджено. Даний факт внесений до ЄРДР № 0000789 від 06.04.2017 з правовою кваліфікацією ст. 290 КК України. 06.04.2017 року, автомобіль марки «Тоуоtа Lаnd Сruіsеr 200» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_3 вилучений в ході огляду місця події у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0000789 від 06.04.2017.
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням, за яким просить скасувати накладений арешт на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та повернути транспортний засіб ОСОБА_5 , у якого цей транспортний засіб було вилучено, оскільки на даний час досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні триває понад 6 місяців, але жодних аргументованих відповідей з приводу того, скільки ще автомобіль буде перебувати на штрафному майданчику, поліція не надає. Просить звернути увагу на те, що в кримінальному провадженні вже проведено експертизу, відповідно до висновків якої останні дев`ять символів номера шасі знищені, але встановити їх не надається можливим. За результатами вивчення вказаної експертизи можна дійти висновку про те, що складу злочину, передбаченого ст. 290 КК України в даному випадку не вбачається. Вважає, що на даний час органом досудового розслідування проведено всі можливі слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення всіх обставин справи, водночас будь-яких результатів це не дало, оскільки жодній особі не повідомлено про підозру, робота слідства звелась нанівець. В разі, якщо судом не буде задоволено клопотання ОСОБА_5 , це призведе до суттєвих порушень конституційних прав, оскільки досудове слідство у вказаному кримінальному провадженні може тривати безкінечно, а автомобіль з кожним місяцем втрачає свої функціональні властивості та вартість.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав в повному обсязі вимогу за клопотанням та фактичні обставини, на яких воно ґрунтується.

Слідчий СВ Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 не заперечив проти задоволення клопотання, пояснив що 29 листопада 2017 року кримінальне провадження, внесене 06 квітня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000789 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Судом до участі у розгляді клопотання про скасування арешту майна були залучені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були належним чином та завчасно повідомленні про час та місце розгляду клопотання, однак в судове засідання з розгляду клопотання не з`явилися та будь яких заперечень з приводу скасування арешту майна не висловили.

Суд виходить з того, що за ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Перший протокол, Конвенція), відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

Перший протокол ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року й із огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України застосовується судами України як частина національного законодавства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Судом досліджено матеріали кримінального провадження, внесеного 06 квітня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000789, на підставі яких встановлено, що після накладення 07 квітня 2017 року ухвалою слідчого судді арешту на транспортний засіб, постановою слідчого від 29 листопада 2017 року кримінальне провадження, у межах якого було накладено арешт на майно, закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Таким чином, потреба у подальшому збереженні зазначеного майна органом досудового розслідування та його обтяження на цей час відпала. На теперішній час відсутній будь-який суспільний чи приватний інтерес, за якого була б нагальною потреба в продовженні арешту транспортного засобу і подальше збереження обтяження майна не відповідає критерію законності, призводить до свавільного втручання у право власності, не відповідає принципу пропорційності.

На підставі викладеного, клопотання в частині скасування арешту транспортного засобу є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо повернення арештованого майна ОСОБА_5 , суд виходить з того, що оцінені в сукупності рапорт інспектора роти № 1 батальйону № 3 УПП в м. Дніпрі лейтенанта поліції ОСОБА_11 , протокол огляду місця події від 06 квітня 2017 року та ухвала слідчого судді від 07 квітня 2017 року, якою було накладено арешт на транспортний засіб, поза всяким розумним сумнівом доводять, що фактичним володільцем автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 200», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на час його вилучення був ОСОБА_5 , у якого автомобіль і був вилучений співробітниками поліції.

На час розгляду клопотання у суду відсутні відомості щодо наявності в провадженні суду чи правоохоронних органів проваджень, за якими б оспорювалася правомірність володіння ОСОБА_5 зазначеним майном.

З огляду на викладене, майно підлягає поверненню особі у якої воно було вилучене ОСОБА_5 .

При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що судом не вирішується питання щодо наявності чи відсутності у ОСОБА_5 або інших осіб права власності, володіння чи експлуатації вказаного транспортного засобу, оскільки зазначене питання, за наявності спору, підлягає вирішенню в порядку цивільного провадження.

Керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Скасувати арешт автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 200», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 квітня 2017 року (справа № 199/2405/17-к, провадження № 1-кс/175/306/17), повернувши вказаний транспортний засіб особі, у якої він був вилучений ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя:

04.12.2017