Справа №585/3942/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/521/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження №585/3942/17 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2017 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Анастасівка, Роменського району, Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_8 органами досудового розслідування підозрюється у кримінальному провадженні №0000953 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за наступних обставин.

Так, досудовими розслідуванням встановлено, що 22 вересня 2017 року ОСОБА_8 під час проведення оперативної закупки біля с. Анастасівка, Роменського району, Сумської області, збув громадянину під зміненими анкетними даними ОСОБА_10 , частково подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину - 301,0 г. за грошові кошти в сумі 800 грн., яку ОСОБА_10 видав працівникам поліції.

Крім того 24 жовтня 2017 року близько 13.40 год., під час проведення оперативної закупки ОСОБА_8 повторно збув частково подрібнену речовину рослинного походження, яку виготовив та зберігав з метою збуту громадянину під зміненими анкетними даними ОСОБА_11 за грошові кошти в сумі 1000 грн.

24 жовтня 2017 року о 14 год. 56 хв. ОСОБА_8 був затриманий відповідно до ст. 208 КПК України.

25 жовтня 2017 року о 12 год. 10 хв. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

Старший слідчий Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, мотивуючи свої вимоги обгрунтованістю підозри, тяжкістю злочину, санкція якого передбачає покарання до 10 років позбавлення волі та наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст.177 КПК України.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2017 року в задоволенні клопотання органу досудового розслідування було відмовлено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Обрання відповідного запобіжного заходу слідчий суддя мотивував недоведеністю зазначених органом досудового розслідування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а також недостатності застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання існуючого ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , посилаючись на необґрунтованість та незаконність оскаржуваного судового рішення, порушує питання про його скасування та постановлення нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Свої вимоги мотивує тим, що органом досудового розслідування доведена обставина, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Зокрема, вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_8 за місцем свого проживання характеризується негативно, схильний до крадіжок, офіційно не працевлаштований, не має постійного законного джерела доходів, неодружений, не має на утриманні дітей, зловживає спиртними напоями, що є причиною вчинення ним корисливих злочинів проти власності, а також забезпечення власного існування за рахунок протиправного заволодіння чужим майном. Окрім того зауважує, що допитані в рамках досудового слідства особи по вказаному провадженню як свідки проживають в одному населеному пункті, що і ОСОБА_8 , при цьому підозрюваний підтримував тривалі відносини з особою, якій збув наркотичний засіб. Разом з тим прокурор вказує, що у Недригайлівському районному суді Сумської області на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження відносно підозрюваного ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України та наголошує, що вказаній особі повідомлено також про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України, що у сукупності із зазначеними вище обставинами, дає підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігання вказаним ризикам під час досудового слідства та в подальшому в ході судового розгляду кримінального провадження за даним фактом.

Заслухавши суддю доповідача про зміст ухвали слідчого судді та суть поданої апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_9 на підтримку поданої апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, які просили залишити ухвалу слідчого судді без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 29 Конституції України регламентує право кожної людини на свободу та особисту недоторканість й передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Такі підстави та порядок визначені ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.ст. 176-178, 183, 194 КПК України.

З цих норм кримінального закону слідує, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, який обирається лише за наявності підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним чи обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, що випливають з ч.2 ст.177 КПК України, та його належної поведінки.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини справи.

Так, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Розглянувши клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать лише про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та існування передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України ризику.

Разом з тим, при розгляді питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурором не доведено наявність зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання існуючого ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суддя цілком вірно взяв до уваги вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Згідно вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням вищенаведених положень закону, слідчий суддя, на думку колегії суддів, цілком вірно та обґрунтовано дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

При вирішенні цього питання, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог ст.ст.176, 177, 178, 180 і 194 КПК України, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, при прийнятті оскаржуваного судового рішення слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, вагомість доказів прокурора у підозрі, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному; усталеність соціальних зв`язків підозрюваного, який проживає з братом ОСОБА_13 , з дідом ОСОБА_14 , з бабою ОСОБА_15 пенсіонером, інвалідом І групи, що підтверджується довідкою про склад сім`ї та характеристикою за місцем проживання підозрюваного. Крім того, слідчий суддя врахував поведінку ОСОБА_8 в ході досудового слідства та судового розгляду в іншому кримінальному провадженні, який з`являвся до слідчого для проведення слідчих дій та для розгляду кримінального провадження Недригайлівським районним судом Сумської області.

За таких обставин доводи прокурора в частині необґрунтованості оскаржуваного судового рішення та наявності і іншого кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України, з огляду на врахування слідчим суддею вказаної обставини в оскаржуваному судовому рішенні, не є слушними.

Що стосується тверджень прокурора з приводу наявності ряду характеризуючих підозрюваного даних з негативної сторони та зазначення стороною обвинувачення обставин на підтвердження наявності ризиків переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та/або суду і незаконного впливу на свідків, а також повідомлення вказаній особі про підозру у вчиненні і інших кримінальних правопорушень, то вказані доводи прокурор належним чином не обгрунтував, а тому вони не є підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а обрання запобіжного заходу не є мірою покарання, а є лише заходом забезпечення кримінального провадження.

Наведені у поданій апеляційній скарзі прокурором доводи щодо незгоди з оскаржуваним судовим рішенням, колегія суддів розцінює як такі, що не порушують його законності і обґрунтованості, та не є визначеними законом підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Вказане вище свідчить про правильне застосування слідчим суддею вимог КПК України, що надало змогу ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та є підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги прокурора ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2017 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.