Справа №: 398/540/16-к
провадження №: 1-кп/398/58/18
ВИРОК
Іменем України
"23" березня 2018 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Олександрії кримінальне провадження №0002939 від 06.10.2015 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Олександрії Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого ФОП « ОСОБА_4 », одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, за таких обставин.
Так, 05 жовтня 2015 року близько 17 години 00 хвилин, керуючи автомобілем «Ford Тоrnео Соnnесt», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у порушення вимог п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, (п.2.3. Для забезпечення безпеки руху водій повинен: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі) рухаючись на регульованому світлофором перехресті вулиці Першотравневої та проспекту Леніна в місті Олександрія, Кіровоградської області, зі сторони вулиці Калініна по вулиці Першотравневій, повертаючи ліворуч на проспект Леніна, проявив особисту неуважність і безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху. Порушуючи вимоги п.10.1 та 16.6 ПДР України, (п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.16.6 Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертаючи праворуч), не впевнився у наявності мотоциклу «VIPER ZS 150-J», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався прямо, в зустрічному напрямку, від вулиці Шевченка до вулиці Калініна в місті Олександрії Кіровоградської області. В момент коли обом транспортним засобам горів зелений сигнал світлофора, ОСОБА_3 не надав переваги в русі мотоциклу та почав здійснювати маневр повороту ліворуч щодо напрямку свого руху, чим створив перешкоду в русі (аварійну ситуацію) для водія мотоциклу «VIPER ZS 150-J», в результаті чого допустив зіткнення з останнім.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу «VIPER ZS 150-J», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи №55 від 21.01.2016 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: травматичної ампутації лівої стопи на рівні нижньої третини лівої гомілки; уламкового перелому в нижній третині лівого стегна зі зміщенням; закритого перелому шийки лівого стегна зі зміщенням; рани лівого колінного суглобу, лівого передпліччя; закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, травматичний шок другого ступеня. Дані тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), могли бути спричинені в зазначений строк і при обставинах дорожньо-транспортної пригоди та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоциклу «VIPER ZS 150-J» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи №58 від 15.01.2016 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден колінних суглобів. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, могли утворитись при самих різноманітних обставинах, в тому числі і при обставинах дорожньо-транспортної пригоди та в зазначений строк, і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, суду пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому. Пояснив, що одразу після події надавав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну допомогу на лікування в розмірі 35 150,40 грн., заявлений позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 57 714 грн. 95 коп. визнає в сумі 53 490,72 грн., оскільки таку суму визнає як цивільний співвідповідач ПрАТ «СК «Провідна», так як оригінали документів, що підтверджують матеріальну шкоду, перебувають в страховій компанії. Позов щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 000 грн., визнає частково на суму 50 000 грн., оскільки він матеріально не може більше відшкодувати.
Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, врахувавши думку прокурора, яким запропоновано дослідити докази у справі відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку потерпілих, обвинуваченого та захисника, які погодились дослідити докази в порядку запропонованому прокурором, після роз`яснення наслідків такого розгляду, судом обмежено дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та оголошенням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, оскільки показання останнього повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
При цьому суд в повному обсязі дослідив матеріали, надані потерпілою на підтвердження матеріальної шкоди.
При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за частиною 2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд на підставі вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також думку потерпілої ОСОБА_6 про призначення покарання, яка не наполягає на суворому покаранні.
Злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, віднесено законом до тяжких злочинів, що карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, працює ФОП « ОСОБА_4 », характеризується позитивно, одружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаявся, добровільно відшкодував заподіяну шкоду в розмірі 35 150,40 грн., під час ДТП не перебував у стані алкогольного сп`яніння, має хронічні захворювання.
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням особи обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, злочин вчинений з необережності, потерпіла не наполягає на суворому покаранні, тому суд вважає, що покарання у виді мінімального розміру позбавленні волі є справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Враховуючи, що обвинувачений працює та йому для роботи та забезпечення себе й сім`ї засобами до існування необхідно постійно керувати транспортним засобом, те, що під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки це буде справедливо, а також сприятиме швидшому відшкодуванню присуджених йому за вироком виплат.

Беручи до уваги обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його щирого каяття, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без відбування покарання та вважає за необхідне звільнити ОСОБА_3 від відбування основного виду покарання з випробуванням на 2 роки.
Підстав для застосування ст.69 КК України не вбачається.
У зв`язку з виконанням обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, суд вважає за доцільне не обирати йому запобіжний захід на період апеляційного оскарження. По даному кримінальному провадженню ОСОБА_3 під вартою не перебував.
Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
По справі потерпілою ОСОБА_6 заявлений позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 57 714 грн. 95 коп., який визнаний обвинуваченим та співвідповідачем ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» в розмірі 53 490 грн. 72 коп., тому суд вважає, що саме таку суму слід стягнути з ОСОБА_3 , оскільки на підтвердження цієї шкоди потерпілою надано належні підтверджуючі документи, оригінали яких, з її слів, знаходяться у страховій компанії.
Також по справі потерпілою ОСОБА_6 заявлено позов про стягнення моральної шкоди в сумі 500 000 грн. Позов мотивовано тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона втратила ліву стопу і стала інвалідом 2 групи загального захворювання. Вказані ушкодження перешкоджають активному спілкуванню, пересуванню навіть по квартирі, викликають незручності при виконанні елементарних справ по господарству, внаслідок чого її життя перетворилось на щоденну боротьбу. Вказане спричиняє їй фізичний біль та моральні страждання, вона постійно перебуває в стані стресу, не має можливості повноцінно спілкуватись з рідними, близькими та друзями, позбавлена можливості активно брати участь у вихованні онуків. Крім цього, її транспортний засіб потребує ремонту.
Обвинувачений визнав позов потерпілої щодо моральної шкоди частково в сумі 50000 грн.
Згідно з п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
На підставі викладеного, суд враховує, що потерпіла ОСОБА_6 дійсно перенесла моральні та фізичні страждання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 05.10.2015 року та отриманням нею тілесних ушкоджень, та змушена була докладати додаткових зусиль для організації свого життя після отримання нею тяжкого тілесного ушкодження, необхідністю періодично знаходитися на стаціонарному лікуванні, витрачати на лікування кошти, а також через присвоєння їй інвалідності 2 групи загального захворювання та неможливістю в подальшому в повній мірі вести такий спосіб життя як до події злочину.
З урахуванням обставин справи, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов потерпілої про стягнення моральної шкоди частково в розмірі 100000 грн. та стягнути вказану суму з обвинуваченого.
Судові витрати в сумі 3686,40 грн. за проведення інженерно-транспортних експертиз також підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі вимог ст.100 КПК України.
Керуючись статтями 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому не обирати.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення інженерно-транспортних експертиз в сумі 3686 грн. 40 коп.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 53 490 грн. 72 коп. та 100 000 грн. моральної шкоди.
Речові докази:

-автомобіль «Ford Тоrnео Соnnесt», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, який передано на зберігання ОСОБА_3 , - залишити в його розпорядженні;
- мотоцикл «VIPER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на зберігання до Олександрійського МВ УМВС, - повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя