Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/2920/17
Провадження № 1-кп/209/390/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в м. Кам`янське обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001326 з угодою про визнання винуватості відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта базова зальна середня, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-засуджений 23.04.2010 року Зборівським районним судом Тернопільскої області за ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, вирок вступив законну силу 11.05.2010;

- 19.08.2011 року засуджений Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.2 ст.309, ч.І ст. 311 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 гривень, на підставі ст.71 КК України визначити покарання у вигляді штрафу 1000 гривень, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років за вироком Зборівського районного суду Тернопільскої області від 23.04.2010 із застосуванням ст.75,76 КК України з іспитовим строком 2 роки виконувати самостійно, вирок вступив в законну силу 03.09.2011,звільнений із залу суду 19.08.2011;

- 07.12.2012 року засуджений Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.2 ст.309, ч.2 ст. 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки із конфіскацією майна, на підставі ст.70. ч.З ст.72 КК України покарання за вироком Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 19.08.2011 року виконувати самостійно, вирок вступив в законну силу 06.01.2013року, звільнений 01.07.2014 з Криворізької ВК (№ 80) за ст.2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Повторно, 03 липня 2017 року приблизно о 12 год. 00 хв. (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у лісосмузі поблизу ТЦ «Епіцентр», який розташований на території Петриківського району Дніпропетровської області, під кущами знайшов - придбав медичний шприц об`ємом 20 мл заповнений на 18 мл рідиною коричневого кольору, для власного вживання, без мети збуту.

Після придбання вищевказаного наркотичного засобу, 03.07.2017 року, ОСОБА_4 поклав вищезазначений медичний шприц об`ємом 20 мл, заповнений на 18 мл рідиною коричневого кольору до правої кишені своїх штанів, приніс медичний шприц об`ємом 20 мл, заповнений на 18 мл рідиною коричневого кольору, додому за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , та поклав його у невстановлене в ході досудового розслідування місце, тим самим почавши незаконно зберігати наркотичні засоби, обіг яких заборонений при собі для власного вживання, без мети збуту.

03.07.2017 року , у період часу з 19 години 50 хвилини до 20 години 30 хвилин на підставі ухвали слідчого судді від 23.06.2017 за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_2 , проведено обшук, в ході виявлено та вилучено медичний шприц об`ємом 20 мл, заповнений на 18 мл рідиною коричневого кольору, який ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав при собі з метою особистого вживання, без мети збуту.

Згідно висновку експерта №1/8.6/2150 від 10.07.2017 року Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, надана на експертизу 05.07.2017 рідина масою 17,726 г, вилучена 03.07.2017 в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 у ОСОБА_4 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,274 г.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, вчиненому повторно без мети збуту, особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ч.2 ст. 307 КК України.

23 жовтня 2017 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеному 02.08.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001326 з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні, ОСОБА_4 , з іншого боку ,в присутності захисника ОСОБА_5 на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно змісту укладеної та підписаної сторонами угоди:

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у обсязі підозри у судовому провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.309 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, тому згідно з ч.4 ст.469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст.67 КК України не встановлено.

З урахуванням обставин кримінального провадження, особи ОСОБА_6 , повного визнання ним вини, раніше судимого, який за місцем проживання характеризується задовільно, перебуває на обліку у лікаря нарколога, не перебуває на обліку у лікаря психіатра не одруженого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставини, що пом`якшуює покарання (щире каяття), сторони угоди узгодили покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначивши іспитовий строк , вважаючи, що таке покарання відповідає особі обвинуваченого, буде достатнім та необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, із змісту угоди також вбачається, що при укладенні угоди обвинуваченому були також були роз`яснені наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:

а) для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, йому роз`яснено і є зрозумілими.

б) для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів йому роз`яснено і є зрозумілими.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання нею Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст.309 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі стороком на 3 роки. Злочин вчинив при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах, просить затвердити укладену між ним і прокурором угоду

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і міри покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості.

При цьому суд виходить з наступного.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючи що кримінальне правопорушення відноситься до злочину середньої тяжкості, відсутність потерпілого, та у випадку завдання кримінальним правопорушенням шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, а тому визнання ОСОБА_4 винуватості є цілком виправданим.

З урахуванням особи винного, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, те що ОСОБА_4 має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку лікарів психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога , повне визнання вини, щире каяття, суд прийшов до висновку, що ці обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні, а тому вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості, а саме: призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 3 роки , на підставі ст. 75 КК України звільнити відвідбування покарання з іспитовим строком.

Питання щодо судових витрат та речових доказів слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.10.2017 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 02.08.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001326 з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні, ОСОБА_4 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України і призначити йому ,у покарання у позбавлення волі на 3(три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 2 (два)роки.
На підставі п.1 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-на підставі п.2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи .
-на підставі п.2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 989,60 грн. витрат на проведення судово-хімічної експертизи № 1/8.6/2150 від 10.07.2017 року.

Речовий доказ, а саме спецпакет МВС України № 0006606 з медичним шприцем об`ємом 20 мл, заповнений на 18 мл рідиною коричневого кольору, вилучений під час обшуку, що знаходяться на зберіганні у камері схову Дніпровського ВП - знищити.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку у випадках, встановлених ст. 473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1