Провадження №1-кс/193/18/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
31 січня 2018 року сел.Софіївка

Слідчий суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка скаргу скаржника ОСОБА_3 на рішення та дії слідчого ОСОБА_4 (залишено без належного розгляду клопотання від 16.01.2018 року щодо витребування та долучення додаткових документальних доказів до матеріалів кримінального провадження з метою забезпечення цивільного позову), -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на рішення та дії слідчого ОСОБА_4 (залишено без належного розгляду клопотання від 16.01.2018 року щодо витребування та долучення додаткових документальних доказів до матеріалів кримінального провадження з метою забезпечення цивільного позову).
В обгрунтування поданої скарги скаржник вказує на ті обставини, що не може добитися від слідчого ОСОБА_4 відповіді на чітко поставленні питання в заявах від 29.06.2015 року, 27.10. 2016 року, та клопотаннях від 17.08.2015 року, 30.03.2016 року, 15.04.2016 року, 15.08.2016 року, 21.09.2017 року, 25.10.2017 року, а також на останнє клопотання від 16.01.2018 року щодо витребування та долучення до матеріалів кримінального провадження з метою забезпечення цивільного позову додатковими документальними доказами та показами свідків.
В судовому скаржник скаргу підтримала за обставин викладених у ній, суду пояснила, що слідчий безпідставно та необґрунтовано не надає відповіді по його клопотанням.
Прокурор та слідчий не були присутні у судовому засіданні, хоча належним чином були повідомлені про час та місце його проведення.
Слідчий суддя вважає, що неприбуття в судове засідання слідчого та прокурора по справі, не перешкоджає судовому розгляду скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України, ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Стаття 306 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченимистаттями 318-380цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше пяти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обовязкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобовязання припинити дію;

3) зобовязання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Згідно ч.1,2 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Згідно ч.1,2 ст.246 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. Негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені статтями 260, 261, 262, 263, 264 (в частині дій, що проводяться на підставі ухвали слідчого судді), 267, 269, 270, 271, 272, 274 цього Кодексу, проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Як вбачається з рішення про припинення юридичної особи КП «Відродження плюс» шляхом ліквідації, яке міститься в матеріалах кримінального провадження №0000006, контроль за виконання даного рішення покладено на постійну комісію сільської ради з питань бюджету і фінансів та соціальних питань (а.с.33).
Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04.11.2014 року на користь ОСОБА_3 з КП «Відродження плюс» було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 39664 грн., та моральну шкоду у сумі 2000 грн., а також поновлено на посаду директора КП «Відродження плюс» (а.с.8).
Згідно рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.01.2015 року апеляційну скаргу Новоюліївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області задовільнили в частині стягнення з сільського голови Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області на користь КП «Відродження плюс» суми 39664,00 грн (а.с.9).
Також з рішення про створення ліквідаційної комісії КП «Відродження плюс», вбачається з пункту 3, що уповноважено керівника КП «Відродження плюс» ОСОБА_5 вчинити всі дії державної реєстрації по ліквідації КП «Відродження плюс», а також представляти інтереси КП «Відродження плюс» та ліквідаційної комісії передбаченні чинним законодавством України.
Ліквідація - це одна з форм припинення юридичної особи. Ліквідація юридичних осіб здійснюється без переходу прав i обов`язків ліквідованого до інших осіб, тобто без правонаступництва. При ліквідації підприємства його права та обов`язки припиняються.

Відповідно до статей 104 Цивільного кодексу України та 59 Господарського кодексу України юридична особа припиняється також в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Ліквідація повинна забезпечувати захист інтересів як кредиторів, так і учасників юридичної особи.

Майнові претензії кредиторів юридичної особи, що ліквідується, задовольняються з його майна. При цьому законодавець припускає, що відповідного майна для задоволення претензій всіх кредиторів може не вистачити. Тому для виплати грошових сум кредиторам встановлена спеціальна черговість, яка визначена статтею 112 Цивільного кодексу України.

Так, в першу чергу задовольняються вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом. В другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результатів його інтелектуальної, творчої діяльності. В третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів). У четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Як вбачається зі статуту КП «Відродження плюс» з розділу 5 «Управління підприємством»: 5.2 «Засновник» -призначає на посаду та звільняє з посади керівника «Підприємства»; - затверджує статут «Підприємства» та зміни до,нього, здійснює контроль за додержанням стату та приймає рішення у зв`язку з його порушенням; - здійснює контроль за ефективністю використання майна, що є у комунальній власності і передане у користування «Підприємству»; - здійснює планування і фінансовий контроль за господарською діяльністю «Підприємства»; - затверджує умови та фонд праці « Підприємства» з урахуванням умов передбачених галузевою угодою;

5.3«Засновник» не має права втручатися в оперативну діяльність керівника «Підприємства»

5.4 Поточне (оперативне) управління «Підприємством» здійснює його керівник з яких «Засновник» укладає контракт.

5.5Керівник «Підприємства» самостійно вирішує питання діяльності підприємства за винятком віднесених законодавством та статутом до компетенції «Засновника».

А також з розділу 9 «Ліквідація і реорганізація підприємства»: 9.1 Припинення діяльності "Підприємства" проводиться шляхом його ліквідації або реорганізації (перетворення, злиття, приєднання, поділ виділення). Ліквідація «Підприємства» проводиться за рішенням засновникїв чи рішення суду чи арбітражного суду.

9.2«Підприємство» ліквідується також у випадках: -визнання його банкрутом ;-заборони його діяльності, через невиконання умов установлених законодавством і в передбачений строк не забезпечено додержання цих умов або змінено вид діяльності; -якщо рішенням суду будуть визначені недійсними документи і рішення про створення «Підприємства»; при прийнятті рішення про закриття малого "Підприємства " «Засновником»; в інших випадках, передбачених законом.

При ліквідації підприємства будівлі, споруди, машини, обладнання, оснащення, матеріали і інше майно передається „Засновнику, придбане підприємством продається. Виручка від реалізації майна і грошові кошти , що залишилися після розрахунків по оплаті праці з робітниками, виконання обов`язків перед бюджетом, банками і іншими кредиторами переходять у власність «Засновника».

Судом враховується, що положенням ч. 3 ст. 96 ЦК України передбачено, що засновник юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, крім випадків встановлених установчими документами та законом.

В той же час суд вважає, що у випадку відсутності документів у боржника та їх не надання на вимогу слідчого, витребування яких ініційовано потерпілим, не може позбавляти права скаржника на встановлення об`єктивної істини по справі та реалізацію прав потерпілого у кримінальному провадженні. Вказані у клопотанні скаржника документи стосувались саме боржника КП «Відродження плюс», мали б зберігатись на вказаному підприємстві і на вимогу слідчого в рамках кримінального провадження голова ліквідаційної комісії такі документи мав би надати. Але в порушення вимог КПК України боржник, який перебуває в процесі ліквідації на вимогу слідчого такі документи до матеріалів кримінального провадження не надає, а засновник відмовився надати документальну інформацію, посилаючись при цьому на те, що є самостійним суб`єктом господарювання, що у будь-якому випадку порушує права потерпілого.

Документи боржника який ліквідується засновником, що підлягають обов`язковому зберіганню, передаються у встановленому законодавством порядку відповідним архівним установам (ч. 13 ст. 111 Цивільного кодексу України, ЦК). Перелік видів документів, пов`язаних із забезпеченням соціального захисту громадян, що мають надходити до архівних установ у разі ліквідації підприємств, установ, організацій, які не належать до джерел формування Національного архівного фонду», затверджений наказом Міністерства юстиції України від 14.03.2013 № 430/5. Така передача засвідчується довідкою архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню, яка подається державному реєстратору. Документація, що не підлягає переданню до архівної установи, може бути передана на зберігання безпосередньо засновникові юридичної особи, що ліквідується, або знищена. Отже, у випадку відсутності витребуваної слідчим документації у боржника, такі документи можуть зберігатись у Новоюлівської сільської ради, як засновника комунального підприємства «Відродження плюс».

В судовому засіданні, з пояснень скаржника та самої скарги слідчим суддею встановлено, що слідчим не надано обгрунтованої відповіді по поданому заявником клопотанню про проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження №0000006 від 06.05.2015 року та не вжито заходів щодо пошуку та витребування документів стосовно проведення ліквідаційної процедури КП «Відродження плюс», які просив витребувати потерпілий, а тому скарга в цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення решти викладених у скарзі вимог, оскільки інформація з УПФУ в Софіївському районі та з Криворізької північної ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (Софіївське відділення) щодо всього нарахованих коштів та утриманого податку з нарахованої суми по ОСОБА_3 , а також дата звільнення скаржника з роботи на КП «Відродження плюс» є доступною для отримання таких персональних даних ОСОБА_3 самостійно, і скаржник не надав будь-яких доказів, що підтверджують неможливість отримання таких відомостей та доказового значення таких відомостей для кримінального провадження.

На підставі вищенаведеного вважаю необхідним скаргу ОСОБА_3 на рішення та дії слідчого ОСОБА_4 (залишено без належного розгляду клопотання від 16.01.2018 року щодо витребування та долучення додаткових документальних доказів до матеріалів кримінального провадження з метою забезпечення цивільного позову) - задовольнити частково.
На підставі викладеного, керуючись ст. 40,303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу скаржника ОСОБА_3 на рішення та дії слідчого ОСОБА_4 (залишено без належного розгляду клопотання від 16.01.2018 року щодо витребування та долучення додаткових документальних доказів до матеріалів кримінального провадження з метою забезпечення цивільного позову)- задовольнити частково.
Зобовязати слідчого ОСОБА_4 витребувати у Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області документальні докази стосовно боржника - КП "Відродження плюс", який перебуває в стадії ліквідації , а саме:
- акт інвентаризації - стан і оцінка та зобов`язання боржника;
- кошторис щодо кредиторської заборгованості і доходів підприємства;
- статистичні дані про стан підприємства (чи збиткове?);
- реєстр вимог кредитора;
- передавальний акт комісії з припинення юридичної особи, на кого покладено обов`язок по сплаті за рішенням суду що набрало законної сили.
Іншу частину скарги залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Повний текст ухвали було проголошено 01 лютого 2018 року.

Слідчий суддя: