У Х В А Л А

06.02.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, яке мотивовано тим, що слідчим відділом слідчого управління прокуратури Закарпатської області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000035 від 30.01.2017.

Досудовим розслідуванням встановлено, що працівник Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новоселиця Тячівського району, розповсюджує наркотичні речовини на території Ужгородського району Закарпатської області.

05.02.2017 під час огляду місця події після затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України, у останнього було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 400 доларів США, грошові кошти у сумі 259 грн., два пакетики із напівпрозорою кристалічною речовиною невідомого походження, службове посвідчення та посвідчення водія ОСОБА_4 , а також 4 пластикові картки, три з яких банківські.
Крім цього, при затриманні під час особистого обшуку у ОСОБА_4 виявлено та вилучено мобільний телефон (смартфон) марки «Lenovo А 7000» чорного кольору із сім-карткою номер НОМЕР_1 .

Так, вилучені у ході досудового розслідування вище зазначені речі можуть зберігати сліди вчиненого службовими особами Мукачівського ВП ГУНП кримінального правопорушення, а тому на таке майно необхідно накласти арешт.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив суд таке задовільнити.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України:
2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення
У відповідності до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3 .1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Отже, заслухавши пояснення слідчого з приводу внесеного клопотання, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи, що вилучені у ході досудового розслідування вище зазначені речі можуть зберігати сліди вчиненого кримінального правопорушення, мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а відомості, які містяться у документах можуть бути використані як докази у провадженні, зазначені речі необхідно також вилучити та арештувати у зв`язку із необхідністю проведення хімічних та інших експертиз для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, однак у разі не накладення арешту на них, їх необхідно негайно повернути, згідно ч.5 ст.171 КПК України, особі у якої вони вилучені, що може привести до втрати чи знищення речових доказів, суд приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події від 05.02.2017 та особистого обшуку ОСОБА_4 , а саме:

грошові кошти у сумі 400 доларів США;
грошові кошти у сумі 259 грн.;
два пакетики із напівпрозорою кристалічною речовиною невідомого походження;
службове посвідчення та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 ;
4 (чотири) пластикові картки, 3 (три) з яких банківські;
мобільний телефон (смартфон) марки «Lenovo А 7000» чорного кольору із сім-карткою номер НОМЕР_1 .

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії).

Слідчий суддя Ужгородського
Міськрайонного суду: ОСОБА_1