Справа № 209/1874/17
Провадження № 1-кп/209/304/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2017 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі: - секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого (адвоката) - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 209/1874/17 (пр. № 1-кп/209/304/17), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000984 від 01 червня 2017 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська (нині Кам`янське) Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не одружений, не працює, хворіє на гепатит С, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24 червня 2010 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;

- 21 жовтня 2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць, згідно ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 червня 2010 року, остаточно до відбування визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці, звільнений із виправної колонії 07 травня 2012 року умовно достроково на 5 місяців 4 дні;

- 05 лютого 2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до арешту строком на 6 місяців, звільнений 24 квітня 2014 року по відбуванню строку покарання;

- 08 вересня 2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;

- 28 жовтня 2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 15, ч. 2. ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України; ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 травня 2015 року скасоване звільнення від покарання, направлений для відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

- 19 травня 2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, згідно ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 жовтня 2014 року, остаточно до відбування визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 7 місяців, звільнений із Синельниковської виправної колонії № 94 Дніпропетровської обл. 28 березня 2017 року за відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
01 червня 2017 року приблизно о 16.30 годині ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину "Світ Чаю" по вул. Воїнів Афганців у м. Кам`янському зустрів візуально знайомого хлопця на ім`я ОСОБА_6 , більш анкетних даних його він не знає. В ході спілкування ОСОБА_6 запропонував пригостити ОСОБА_4 наркотичним засобом "Опій", на що останній погодився, тоді ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 медичний шприц, об`ємом 2 мл, заповнений на 1 мл наркотичним засобом "Опій" за 100 грн. Таким чином, ОСОБА_4 , умисно придбав наркотичний засіб "Опій" для особистого вживання, без мети збуту. Після чого, вказаний медичний шприц, об`ємом 2 мл, заповнений на 1 мл наркотичним засобом "Опій", ОСОБА_4 умисно поклав собі в праву кишеню своєї спортивної кофти з метою зберегти для подальшого вживання. Таким чином ОСОБА_4 умисно, незаконно, без мети збуту, вчинив дії, пов`язані із зберіганням наркотичного засобу "Опій" та пішов у бік зупинки громадського транспорту "5 мікрорайон" по б-ру Героїв, 13 у м. Кам`янському.
Після цього, ОСОБА_4 , умисно, незаконно зберігаючи в правій кишені своєї спортивної кофти наркотичний засіб "Опій", без мети збуту, у той же день, 01 червня 2017 року приблизно о 16.40 годині, знаходячись біля зупинки громадського транспорту "5 мікрорайон" по б-ру Героїв, 13 у м. Кам`янському, де палив тютюнові вироби в громадському місці, чим порушив адміністративне законодавство, а саме ст. 175-1 КУпАП, про що стосовно нього працівниками Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі ст. 264 КУпАП було складено адміністративний протокол. Також, у присутності двох понятих було здійснено огляд речей ОСОБА_4 , у ході якого в правій кишені його спортивної кофти було виявлено і вилучено медичний шприц об`ємом 2 мл, заповнений на 1 мл, за зовнішніми ознаками схожий на наркотичний засіб "Опій".
Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 1/8.6/1799 від 12 червня 2017 року, надана на експертизу рідина коричневого кольору масою 0,9552 г, вилучена 01 червня 2017 року у ОСОБА_4 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0195 г.

У підготовчому судовому засіданні захисник заявив клопотання про закриття провадження у справі згідно ч. 4 ст. 309 КК України та ч. 2 ст. 284 КПК України, оскільки до суду надійшла довідка з КЗ "Кам`янська міська лікарня № 1" ДОР", згідно якої ОСОБА_4 знаходився на лікуванні у наркологічному відділенні № 3 з 21 липня 2017 року по 22 серпня 2017 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади в результаті вживання опіатів, синдром залежності: F11.2. Пройшов повний курс лікування від наркотичної залежності.

ОСОБА_4 просив клопотання захисника задовольнити, а також у підготовчому судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини, що викладені в обвинувальному акті, погодився з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення. Також пояснив, що страждав на наркоманію та потребував лікування від неї, у зв`язку з чим він звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування добровільно, а не вимушено, його метою було вилікуватися від наркоманії, а не ухилитися у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.
Суд розглянувши заявлене клопотання, вислухавши думку сторін кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

У відповідності з ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першої цієї статті.

У ст. 1 Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР (зі змінами та доповненням), зазначено, що особою, хворою на наркоманію, визнається особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз "наркоманія".

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" за № 4 від 26 квітня 2002 року, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ч. 4 ст. 309 КК України, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитися в такій спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Згідно з дослідженої в підготовчому судовому засіданні, в межах заявленого клопотання, довідки КЗ "Дніпродзержинська міська лікарня № 1", ОСОБА_4 має діагноз: психічні та поведінкові розлади в результаті вживання опіатів, синдром залежності: F11.2. 21 липня 2017 року добровільно розпочав лікування та знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗ КМЛ "1 "ДОР", у наркологічному відділенні № 3 до 22 серпня 2017 року, повний курс лікування від наркотичної залежності пройшов.

З урахуванням викладеного суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно страждає на наркоманію, оскільки має діагноз: психічні та поведінкові розлади в результаті вживання опіатів, синдром залежності: F11.2. і потребує лікування від неї, а також судом з`ясовано, що він дійсно добровільно звернувся до лікувального закладу з метою лікування від наркоманії, а не з метою уникнути від кримінальної відповідальності, таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (ч. 4 ст. 309 КК України) умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого і звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого з підстави, передбаченої ч. 4 ст. 309 КК України.

Судові витрати за проведення експертизи покладаються на ОСОБА_4 а відповідно до ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 а у вигляді особистого зобов`язання закінчився і судом не продовжувався та не обирався інший запобіжний захід.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, ч. 4 ст. 309 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 288, п. 2 ч. 3 ст. 314, 369-372, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Клопотання захисника - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 44, ч. 4 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 а у вигляді особистого зобов`язання закінчився і судом не продовжувався та не обирався інший запобіжний захід.

Судові витрати за проведення експертизи у розмірі 989 гривень 60 копійок стягнути з ОСОБА_4 а на корить держави.

Після набрання ухвалою законної сили речовий доказ по справі: 1 спецпакет №0012928 із опечатаним медичним шприцом, об`ємом 2 мл, заповнений на 1 мл рідиною світло-коричневого кольору (квитанція 0000984, порядковий номер 169) - знищити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1