БРУСИЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________
Справа № 275/377/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2017 року смт. Брусилів Житомирської області

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

її представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

за наслідками судового розгляду у кримінальному провадженні №275/377/17,

номер у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000256

за обвинуваченнямОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лисичанськ Луганської області, громадянина України, українця, освіта середня, не працевлаштований, не одружений, раніше не судимий,
зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_1
місце мешкання:АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.

СУД ВСТАНОВИВ:
1.Формулювання висунутого обвинувачення
1.1.Органами досудового розслідування і прокуратури ОСОБА_6 пред`явлене кримінальне обвинувачення у тому, що він в період часу з 09.00 годин до 11.00 годин 20 серпня 2015 року умисно, з метою вчинення крадіжки чужого майна, проник на огороджену територію подвір`я будинку ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи на подвір`ї, піднявся сходами до незамкненого вікна, через яке проник у середину будинку звідки, з шафи, з шкатулки таємно, умисно викрав:

-золотий перстень з каменем вагою 8,87 грамів, вартістю 799 гривень за один грам, загальною вартістю 7987,13 гривень;

-весільне чоловіче золоте кільце вагою 4,8 грамів, вартістю 799 гривень за один грам, загальною вартістю 3835,2 гривень;

-жіночу золоту підвіску (хрестик) вагою 0,99 грамів, вартістю 799 гривень за один грам, загальною вартістю 791,01 гривень;

-чоловічий золотий ланцюжок вагою 4,8 грамів. Вартістю 799 гривень за один грам, загальною вартістю 3835,2 гривень;

-жіноче золоте кільце з камінцем вагою 2,7 грамів, вартістю 799 гривень, загальною вартістю 2157,3 гривень,

-жіноче золоте кільце вагою 2,75 грамів, вартістю 799 гривень за один грам, загальною вартістю 2197,25 гривень,

-жіночий золотий ланцюжок вагою 4,3 грамів, вартістю 799 гривень за один грам, загальною вартістю 3435,7 гривень;

-жіноче золоте кільце вагою 2,2 грама, вартістю 799 гривень за один грам, на загальну суму 1757,8 гривень,

-грошові кошти в сумі 2500 гривень,

-грошові кошти в сумі 5 доларів США, вартістю 110,33 гривень.

А всього на суму 27706,92 гривень.

Маючи змогу вільно розпорядитись викраденим майном, того ж дня, 20.08.2015 року, о 16.07 годин, ОСОБА_6 заклав викрадений золотий перстень до ломбардного відділення ПТЗТ «Ломбард-Скарбниця» в місті Києві на пр.Свободи, 15/1.

1.2.Виходячи з вищевказаних обставин, ОСОБА_6 пред`явлене обвинувачення в умисному, таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.

2.Позиція обвинуваченого
2.1.Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав і пояснив суду, що 20 серпня 2015 року він був вдома у своїх батьків в селі Хомутець Брусилівського району Житомирської області і зранку поїхав до міста Києва, де він домовився зустрітися зі своєю донькою ОСОБА_8 . З собою він мав гроші 730 гривень, які взяв у матері ОСОБА_9 ОСОБА_10 донька дала йому належний їй золотий перстень для обміну його на гроші у ломбарді, де він мав дисконт. Того ж дня в ломбарді він за гроші матері викупив закладені раніше сережки колишньої дружини, а потім заклав отриманий у донки перстень.

Крадіжку він не вчиняв. Про те, що його розшукує поліція він не знав, а коли його затримали, то розгубився і піддався тиску з боку поліцейських, а також потерпілої, яка є сусідкою батьків і чинила тиск на матір. Тоді він визнав свою вину і сказав, що це він вкрав речі потерпілої.

Поліцейські «надали» йому безкоштовного захисника, який раніше теж працював в міліції. Цей захисник радив йому взяти вину на себе, щоб все швидше скінчилось і заспокоїлось. Далі він слідував цій пораді, аж допоки не зустрівся з теперішнім захисником і не визнав, що раніше він обмовив себе.

3.Докази обвинувачення
Показання:
3.1.Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що вона із своєю сім`єю живуть по сусідству із сім`єю ОСОБА_11 вже десь 20 років. Відносини у них із Скляровими нормальні. Едуард (обвинувачений) приїжджає часто до матері. В той день, 20.08.2015 року вона встала рано, вийшла на подвір`я і бачила як ОСОБА_6 збирав яблука в батьківському саду. Вона пішла на роботу, а її мати поїхала до брата. Було близько 08.45 годин, коли вони уїхали. Те, що вони поїхали, ОСОБА_6 мав почути. Десь о 10.20 її мати зателефонувала їй і сказала що в будинку на полу лежить вазон. Вона приїхала додому і виявила крадіжку шкатулки з золотими прикрасами, що знаходилась у шафі, в антресолі, яку востаннє вона бачила 15 серпня 2015 року. Це була невеличка шкатулка, за розмірами її можна було покласти у кишеню. У шкатулці знаходились ювелірні вироби. Ще зникли грошові кошти, які зберігались у подарунковій коробочці. Біля будинку на землі було знайдено золоту каблучку та золотий ланцюжок.
Коли вони уїхали зранку, вікно на другому поверсі було відчинено.
Вона одразу опитала всіх сусідів, але ніхто нічого не бачив. Коли приїхала поліція, то поцікавились, де знаходиться ОСОБА_6 . Його мати ОСОБА_9 повідомила, що він уїхав десь до десятої години ранку.
Десь за тиждень до крадіжки вона казала ОСОБА_6 про те, що бажає закласти свої золоті прикраси, які має, та придбати нові вікна в будинок.
На відеозаписі з ломбарду, вона впізнала в руках ОСОБА_6 викрадений перстень свого чоловіка та гроші купюрами по 500 гривень, які були викрадені в неї. Проте впізнання, як процесуальна дія не проводилось. Перстень з ломбарду їй не повернули, оскільки він був реалізований.
Бирочки від викрадених речей надала пізніше слідчому. Слідчому також в телефоні показувала фото персня такого самого, як вкрали в неї. Слідчий оглянув телефон з цим фото.
3.2.Свідок ОСОБА_12 пояснив, що він є сусідом ОСОБА_4 і батьків ОСОБА_6 . В той день, коли сталася крадіжка у ОСОБА_4 , він зранку був у себе на подвір`ї, робив поштову скриньку. Його будинок напроти Склярових і в період з 09.00 о 09.30 він бачив ОСОБА_6 , як той ходив по своєму подвір`ю. На подвір`ї ОСОБА_13 він не бачив. Територія будинку ОСОБА_14 з боку городу не огороджена. Пізніше того дня до нього прибігла ОСОБА_14 , яка поскаржилась, що їх обікрали. Він пішов і побачив, що було відкрито вікно та перекинуті квіти.

3.3.Допитана в якості свідка за клопотанням прокурора ОСОБА_15 пояснила суду, що вона раніше працювала у сільраді в селі Хомутець. Про крадіжку у ОСОБА_14 дізналась від односельців. Потім міліція запитувала в неї характеристику на ОСОБА_6 , якого вона вперше бачить у залі суду. Ніяких фактів щодо крадіжки в неї немає.
3.4.Свідок ОСОБА_16 повідомив суд, що він є слідчим Брусилівського відділення поліції і був слідчим у справі ОСОБА_6 . Під час проведення слідчого експеримента на подвір`ї були ще працівники поліції. Фотографування здійснював він особисто. ОСОБА_11 під час слідчого експерименту надавав показання про те, як саме він вчиняв крадіжку, вказав на вікно і на шафу, яку було переміщено. Проте не вказав на вазон, який зі слів потерпілої, впав на підлогу під час крадіжки.
3.5.Свідок ОСОБА_17 пояснила суду, що вона була понятою при проведенні слідчого експерименту з участю ОСОБА_6 під час досудового слідства. При проведенні слідчого експерименту ОСОБА_11 надав показання як залазив через вікно і вчинював крадіжку з шафи. Під час проведення слідчого експерименту було троє поліцейських і також була присутня потерпіла ОСОБА_4 .
3.6.Допитана в якості свідка за клопотанням прокурора донька обвинуваченого - ОСОБА_8 , пояснила, що того дня її батько ОСОБА_6 приїздив до неї у ОСОБА_18 , оскільки вона завчасно просила його приїхати. Перед приїздом зранку, близько 08.00 годин вона також дзвонила ОСОБА_6 . Зокрема, вона просила його відвідати з приводу її проблем паспортний стіл та здати її ювелірні прикраси для того, щоб мати гроші на лікування. В неї були два персні чоловічий і жіночий. Вона віддала їх ОСОБА_6 , щоб він обміняв в ломбарді на гроші, бо мав там дисконт і часто здавав золото. В нього було й своє золото. Крім того, вона просила його купити їй ліки, а ще батько привіз їй передачу від бабусі. ОСОБА_6 передав їй після обміну і купівлі ліків близько 3000-4000 гривень. Вона не носила ті персні і точно не пам`ятає як вони виглядали. Тому, коли до неї на роботу, в підземний перехід прийшов слідчий та показав декілька фото з перснями, вона обрала той, що, по пам`яті більше за все був схожий.

Протоколи слідчих дій та інші докази
3.7.Протокол огляду місця події від 20.08.2015 року, розпочатого о 14.15 годин, закінченого о 15.55 годин, з фото-таблицями, виконаний рукописним важко розбірливим почерком, встановлює, що за місцем мешкання потерпілої: АДРЕСА_3 , проведено огляд місця події з дозволу власника будинку ОСОБА_19 . Під час огляду виявлено поліетиленовий пакет із золотим ланцюжком та каблучкою. З інформації, що міститься у фототаблиці видно відкриту кватирку біля металевої драбини та деякі внутрішні кімнати будинку, в одній з яких на ліжку стоїть вазон з квітами (а.с. 100-109).
3.8.Протокол огляду речей від 28.08.2015 року, розпочатий о 17.35 годин, закінчений о 18.00 годині. Згідно протоколу, у приміщенні відділення поліції, в присутності понятих було проведено огляд мобільного телефону Nokia у корпусі рожевого кольору, в якому на флеш-карті мікро-CD, у папці під назвою «мої фото» знаходиться фотознімок персня з металу жовтого кольору, який одягнений на скручений «у трубочку» лист паперу. Згідно протоколу, фотознімок було скопійовано до службового комп`ютеру, роздруковано на принтері і долучено до протоколу. Фототаблиця, долучена до протоколу з роздрукованим зображенням містить підпис лише слідчого і не містить підписів інших учасників слідчої дії (а.с.111-114).
3.9. Протоколом огляду речей від 01.09.2015 року (17.00-18.00 годин) зафіксовано перегляд відеозаписів, наданих ПТ «Заставне товариство Скарбниця-Ломбард». Перегляд здійснено слідчим з участю понятих. У протоколі, зокрема, зазначено, що зображений на відеозаписі чоловік дістав та здав два кільця. Також у протоколі зазначено, що чоловік передав касиру дві грошові купюри по 500 гривень. (а.с.115-117)
3.10.Під час судового розгляду, компакт диск, долучений до вищевказаного протоколу і описаний у ньому, був переглянутий безпосередньо учасниками судового провадження. Обвинувачений визнав, що зображений на відео чоловік це він під час здачі переданих донькою ювелірних прикрас.

3.11.Зазначений компакт диск долучений до матеріалів провадження (а.с.118).

3.12.Протокол слідчого експерименту від 13.05.2015 року (16.20 17.40) та ілюстрації до протоколу слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 . Містять інформацію про те, що під час зазначеної слідчої дії ОСОБА_6 , за участю потерпілої ОСОБА_4 , в присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_17 в будинку по АДРЕСА_3 показав на незачинене вікно, пояснивши що через нього він проникав у приміщення. Вказав на шафу, з якої, як пояснив, викрав золоті вироби. З боку поліції, в якості присутніх у протоколі, зазначений один слідчий ОСОБА_21 (а.с.119-127).
3.13.Фотокопія чотирьох бирок від ювелірних виробів (а.с.127), яка містить напис «з оригіналом згідно» і підпис слідчого.

3.14.Лист Повного товариства «Заставне товариство «Скарбниця-Ломбард» №796/9 від 01.09.2015 року в адресу слідчого містить інформацію про те, що 20.08.2015 року о 16.06 та о 16.07 годин ОСОБА_6 закладав до ломбардного відділення ПТЗТ «Ломбард - Скарбниця, розташованого в м. Києві, проспект Свободи,15/1 «перстень деформований за реактивом з камінням», з золота 585, загальною вагою 8,65 гр. та чистою вагою 8,5 гр., а також каблучку, деформовану за реактивом з камінням, з золота 585, загальною вагою 2,65 гр., чистою вагою 2,5 гр. Обидва вироби реалізовані (а.с.128).
3.15.Протокол пред`явлення речей для впізнання за фотознімками в м. Києві 06.11.2015 року, згідно якому свідку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було пред`явлено для впізнання речі за фотознімками, на яких свідок ОСОБА_8 впізнала перстень на фотознімку №5 (а.с.134-136).
3.16.Рукописний аркуш з переліком ювелірних виробів, не підписаний автором, без заголовку та дати складання, що містить перелік ювелірних виробів та їх вагу (а.с.137).

3.17.Згідно постанови слідчого про визнання та приєднання речових доказів від 02.09.2015 року, вищевказані фотознімок персня з мобільного телефону (п.3.8.), відеозаписи з ломбарду (п.3.10., 3.11.), копії чотирьох бирок (п.3.13.) та список викрадених прикрас (3.16.), наданий потерпілою, долучені до провадження в якості речових доказів (а.с.138)

3.18.Письмова довідка слідчого ОСОБА_16 без дати, долучена до провадження на аркуші справи 143 містить розрахунки вартості викрадених речей, зроблені особисто слідчим, з використанням відомостей про переведення з різних величин ваги, множення вартості золота за офіційним банківським курсом.
3.19.Ще один лист Повного товариства «Заставне товариство «Скарбниця-Ломбард» від 24.07.2017 року № 1158/8 про те, що ОСОБА_6 , 20.08.2015 року звертався до ломбардного відділення ПТЗТ «Ломбард Скарбниця», розташованого в м. Києві, проспект Свободи,15/1 з приводу закладу двох ювелірних виробів. А саме, заклав перстень деформований за реактивом, з 585 золота, загальною вагою 8,65 гр., чистою вагою 8,5 гр., та каблучку деформовану за реактивом загальною вагою 2,65 гр., чистою вагою 2,5 гр., з 585 золота. Того ж дня відкупив закладені 14.07.2015 року о 16.09 годині сережки з 585 золота, загальною вагою 1,01 гр. та чистою вагою 1,01 гр. Вартість відкуплених сережок 474 гривні (а.с.144).
3.20.Згідно довідки управління оперативної інформації МВС України від 31.05.2017 року, щодо ОСОБА_6 не зазначено якихось відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності чи судимості до висунення обвинувачення у цій справі (а.с.99).

4.Докази сторони захисту

4.1.Свідок ОСОБА_9 мати обвинуваченого пояснила, що того дня, 20 серпня 2015 року ОСОБА_6 знаходився у неї вдома і зранку допомагав по господарству. Того дня він збирався у Київ по справах докері і тому у 10.40 годин поїхав. Вона зібрала сумку для онуки та дала йому гроші 630 або 730 гривень. Потім прийшла сусідка і сказала, що її обікрали і що вона вважає, що це зробив ОСОБА_6 . Також приходили працівники міліції. У них з Нечипоренками конфліктні відносини починаючи з 2008 року.

4.2.Згідно копії доручення від 13 травня 2017 року, для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за ч.3 ст.185 КК України призначено захисником адвоката ОСОБА_22 .

4.3.Згідно листа заступника голови ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області, ОСОБА_22 проходив службу на посаді начальника Брусилівського районного відділу УМВС України в Житомирській області у 2005-2006 роках.

4.4.Згідно листа начальника Брусилівського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП України в Житомирській області від 29 серпня 2017 року №3083/217/01-217, протягом липня, серпня та вересня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено три кримінальні провадження за фактами крадіжок з будинків в селі Хомутець Брусилівського району.

4.5.Згідно наданим захисником фотознімкам, роздрукованим з відеозапису камери у ломбарді (3.10.), на кольорових знімках людина, якою, як визнав обвинувачений, є саме він під час обслуговування у ломбарді під час відкуплення сережок і закладення перснів, що дала його донька. На оцінку суду, зміст цієї інформації, зображеної на фотознімках і на відеозаписі (3.10.) не містить ознак, достатніх для визначення номіналу та кількості купюр грошових коштів, якими ОСОБА_6 розраховувався в ломбарді.

5.Оцінка суду
5.1.Згідно ст.84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

5.2.Згідно ст.86 КПК України, допустимим вважається доказ, отриманий в порядку, визначеному цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень.

5.3.Згідно статті 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
5.4.Тому з початку суд вважає за необхідне проаналізувати допустимість кожного з наданих сторонами доказів, після чого оцінити їх у сукупності.

5.5.Надаючи оцінки показанням потерпілої суд зазначає, що вони не містять ознак недопустимості і свідчать про те, що потерпіла 20.08.2015 року виявила крадіжку належного їй цінного майна та грошових коштів. Докази вчинення крадіжки у виді бирок від викрадених ювелірних виробів віддала слідчому. Суд критично ставиться до показань потерпілої про впізнання нею на відео з ломбарду (3.9.) викрадених в неї коштовностей та грошових купюр, оскільки за власною оцінкою суду якість відеозапису не забезпечує можливість визначити індивідуальні ознаки ювелірних виробів в руках у Склярова та номінали грошових купюр. Суд також звертає увагу на те, що переданий потерпілою слідчому фотознімок в мобільному телефоні, не був, за визнанням самої потерпілої, знімком викраденого персня, а був зображенням «такого самого» персня (3.1.).

5.6.Показання потерпілої про вчинення крадіжки підтверджуються протоколом огляду місця події (3.7.) Проте через вкрай неякісне виконання тексту цього протоколу, більша його частина залишилась непридатною для прочитання, а решта може свідчити лише про те, що в будинку виявлене відкрите вікно та у дворі знайдено ланцюжок з биркою.

5.7.Водночас, суд не може визнати допустимими доказами фактичних даних про перелік, вигляд і вартість викраденого майна надані стороною обвинувачення: протокол огляду мобільного телефону від 28.08.2015 (3.8.), фотокопію чотирьох бирок (3.13.), рукописний аркуш з переліком коштовностей (3.16.) та довідку слідчого про їх вартість (3.18.). Згідно ч.3 ст.99 КПК України, сторона повинна надати суду оригінал документа. Наявність в розпорядженні слідчого саме оригіналів цих документів підтвердила потерпіла, яка зазначила, що вона передала слідчому свій мобільний телефон з карткою пам`яті і бирки від викрадених коштовностей. Однак оригінали цих доказів суду не були надані незважаючи на те, що сторона захисту торкалась у своїх заявах і поясненнях під час судового розгляду, питання ненадання їх оригіналів. Таким чином, маючи у розпорядженні оригінал доказу, сторона обвинувачення подала суду фотокопії, не засвідчені належним чином, бо слідчий не наділений повноваженнями робити посвідчувальні написи на копіях документів. Обґрунтування висновків щодо обставин справи на підставі таких фотокопій є неможливим.

5.8.Так само не можливим є обґрунтування висновків щодо вартості викраденого майна на підставі довідки з розрахунками слідчого (3.18.). Згідно п.6 ч.2 ст.242 КПК України, для визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних злочином, слідчий і прокурор зобов`язані звернутись до експерта для проведення експертизи. Кримінальний процес не передбачає можливості використання слідчим власних спеціальних знань в галузі оцінки та оціночної справи, тому що статуси слідчого та експерта як учасників кримінального провадження є взаємовиключними.

5.9.Таким чином, суд приходить до висновку про те, що сам факт вчинення крадіжки майна потерпілої ОСОБА_4 мав місце, однак перелік, характеристики та вартість викраденого майна не доведені належними і допустимими доказами.

5.10.Показання свідка ОСОБА_12 (3.2.) не містять ознак недопустимості. Проте ці показання не є прямими чи непрямими доказами обвинувачення, оскільки свідок лише підтвердив слова обвинуваченого, що той з ранку перебував у дворі батьківської хати. Так само жодним чином не підтверджують обвинувачення показання свідка ОСОБА_15 , яка взагалі про крадіжку ніяких фактичних даних не повідомила (3.3.).

5.11.Показання свідка ОСОБА_16 та свідка ОСОБА_17 про обставини проведення слідчого експерименту, суд може взяти до уваги лише в частині самого факту проведення цієї процесуальної дії, та не може взяти до уваги при оцінці змісту показань обвинуваченого. Показання цих свідків про зміст показань обвинуваченого при проведенні слідчої дії, є показаннями з чужих слів, які згідно ч.7 ст. 97 КПК України не можуть бути визнані допустимим доказом, якщо стосуються пояснень, наданих слідчому, прокурору під час здійснення кримінального провадження.

5.12.Щодо самого факту проведення слідчого експерименту та змісту відповідного письмового доказу протоколу слідчого експерименту (3.12.) то суд вбачає, що за своїм характером, він повністю побудований на показаннях ОСОБА_6 і не містить якихось суттєвих об`єктивних (експериментальних) складових, що існували б незалежно від показань обвинуваченого. Згідно цьому протоколу, ОСОБА_6 вказав на вікно, про існування якого він не міг не знати, бо воно розташоване з боку будинку його батьків. Також він вказав на шафу в середині будинку, яка не була прихована жодним чином і була доступна, розташування її було очевидним. Водночас, суд визначає, що шафи існують в різних будинках і сам факт того, що обвинувачений вказав на неї не може безсумнівно свідчити про його виключну обізнаність про обставини крадіжки. Врешті, за визнанням потерпілої і обвинуваченого, вони були знайомі близько двадцяти років, як сусіди і обізнаність обвинуваченого з обстановкою в будинку потерпілої сама по собі не свідчить про причетність до крадіжки. Суд також зазначає встановлену під час судового розгляду обставину, на яку було звернено увагу сторони захисту, а саме того, що під час цього слідчого експерименту, ОСОБА_6 не згадав про вазон з квітами, який був на вікні і за твердженнями потерпілої, знаходився на підлозі після вчинення крадіжки.

5.13.Стороною захисту суду не надані достовірні докази тиску на обвинуваченого під час проведення слідчих дій, не надано достовірні докази недобросовісної поведінки захисника ОСОБА_22 . Водночас сукупність обставин, про які, спираючись на письмові документи, повідомив захист, зокрема, присутність при проведенні слідчого експерименту декількох поліцейських, відомості про яких не внесені до протоколу, відсутність реагування на це захисника, який декілька років до того займав керівну посаду в цьому ж органі міліції, очевидні для суду неприязні відносини між потерпілою та обвинуваченим у поєднанні з присутністю потерпілої при проведенні слідчого експерименту, лишають у суду серйозні сумніви щодо можливості використання цього доказу в якості самостійного і самодостатнього доказу обвинувачення, здатного забезпечити доведення обвинувачення поза розумним сумнівом.

5.14.Оцінюючи листи ПТ «Заставне товариство «Скарбниця-Ломбард» про обслуговування ОСОБА_6 20.08.2017 року (3.14., 3.19.), суд зазначає, що обвинувачений не заперечує відвідування ломбарду і надав пояснення обставин цього відвідування. Зокрема, він пояснив, що відвідував ломбард з метою відкуплення закладених раніше сережок та закладу двох наданих його донькою перснів. Відповідні пояснення знайшли підтвердження навіть серед доказів обвинувачення, оскільки їх підтвердила свідок ОСОБА_8 , допитана за клопотанням прокурора. Суд вважає, що, як визначено вище, ці пояснення обвинуваченого не спростовані відеозаписом камер спостереження ломбарду, на яких конкретні ознаки принесених ОСОБА_23 ювелірних виробів та грошових купюр не відобразились.

5.15.Крім того, суд звертає увагу, що у згаданих листах визначена вага обох перснів не відповідає жодним з тих ювелірних засобів, які вказані в обвинуваченні на підставі доказів поданих стороною обвинувачення. Так, згідно листів ломбарда, вага перснів закладених ОСОБА_6 складає 8,65 гр та 2,65 гр, тоді як виробів з такою вагою серед викраденого майна немає.

5.16.Пояснення обвинуваченого обставин відвідування Києва 20.08.2015 року з метою надання допомоги доньці ОСОБА_8 підтверджено показаннями свідка ОСОБА_9 (4.1.) яка повідомила про те, що ця поїздка була ОСОБА_6 запланована завчасно і узгоджена з донькою. Крім того, свідок ОСОБА_24 повідомила суду, що на кануні того дня та з ранку 20.08.2017 року вони зв`язувались з батьком по телефону.

5.17.Суд вважає, що стороною обвинувачення не надано доказів спростування тверджень свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_8 . Протокол пред`явлення для впізнання ОСОБА_8 зображень каблучок, від 06.11.2015 р. (3.15.), згідно якому, вона не впізнала викрадений у ОСОБА_4 перстень, не є таким доказом, оскільки він підтверджує лише факт того, що ОСОБА_8 не бачила того персня, у крадіжці якого звинувачено її батька. Ця обставина жодним чином не спростовує тверджень обвинуваченого, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які узгоджуються між собою.

5.18.Відсутність доказів спростування версії ОСОБА_6 , підтвердженої вищевказаними доказами, свідчить про недоведеність обвинувачення поза розумним сумнівом. В той же час, наявність будь-якого сумніву, не спростованого стороною обвинувачення, згідно ст.62 Конституції України має тлумачитись виключно на користь обвинуваченого.

5.19.Таким чином, за наслідками дослідження та аналізу доказів сторін, суд приходить до висновку, що обвинувачення фактично побудоване на самовикриваючих показаннях ОСОБА_25 , наданих ним під час слідчого експерименту. Будь-яких інших доказів, що мали б пряме відношення до причетності ОСОБА_6 до злочину, суду не надано. Водночас, існування не спростованих сумнівів у твердженнях обвинувачення, наведених вище, ці показання, надані слідчому і від яких у подальшому обвинувачений відмовився, самі по собі не можуть бути доказом обвинувачення, достатнім для надання позитивних відповідей на всі питання, передбачені у статті 368 КПК України.

5.20.Згідно ст.368 КПК України, суд спершу має відповісти на питання, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи містить діяння склад кримінального правопорушення? Відповідаючи на це питання, суд виходить з того, що сукупність доказів, наданих стороною обвинувачення дозволяють встановити, що крадіжка з будинку потерпілої ОСОБА_4 мала місце.

5.21.Наступне питання, на яке, згідно п.3 ч.1 ст.368 КПК України, має відповісти суд, чи винен обвинувачений у вчиненні правопорушення? З огляду на те, що точний перелік і, головне, вартість викраденого майна, належними і допустимими доказами не доведено, враховуючи наявність не спростованих розумних сумнівів, що слідують з альтернативної версії подій обвинуваченого, відсутність прямих доказів причетності його до крадіжки, ґрунтуючись на наведеному вище аналізі доказів, суд приходить до висновку про невинуватість ОСОБА_25 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

5.22.На підставі вищевикладеного, згідно пункту 2 частини першої статті 373 Кримінального процесуального кодексу України, за наслідками кримінального провадження має бути винесений виправдувальний вирок.

6.Рішення по інших процесуальних питаннях

6.1.В межах кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 подано цивільний позов, який, враховуючи підстави виправдання обвинуваченого, згідно до ч.3 ст. 129 КПК України підлягає залишенню без розгляду.

6.2.Згідно ухвали суду від 12.06.2017 року про призначення судового розгляду відносно ОСОБА_25 застосовано запобіжний захід, який підлягає скасуванню.

6.3.Доказів наявності процесуальних витрат сторонами не надано.

6.4.Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

7.На підставі вищевикладеного, керуючись ст.100, 129, п.2 ч.1 ст.373
Кримінального процесуального кодексу України
СУД УХВАЛИВ:
7.1. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виправдати у пред`явленому обвинуваченні у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.
7.2.Позовну заяву ОСОБА_26 від 22 грудня 2015 року, про стягнення зі ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 27500 гривень залишити без розгляду.
7.3.Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_6 скасувати.
7.4.Речові докази: фотознімок персня (а.с.114), компакт-диск з відеозаписом (а.с.118), копії бирок (а.с.127) та перелік викрадених речей (а.с.137) зберігати в матеріалах кримінальної справи.
7.5.Копію вироку негайно після його проголошення вручити сторонам кримінального провадження.
7.6.На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
7.7.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
7.8.Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб.

Суддя ОСОБА_1