Справа №№ 148/462/18
В И Р О К
Іменем України

19 квітня 2018 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина матеріали кримінального провадження про вчинення кримінального правопорушення по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одружений, освіта вища, працює оператором котельні Тульчинської музичної школи, не судимий на підставі ст. 89 КК України, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , 19.01.2018, близько о 17:30-18:00 год. зустрівся з ОСОБА_7 поблизу зупинки «ВПУ» в м. Тульчин, де остайня передала кредитну картку ОСОБА_4 повідомивши три останні цифри пін коду. При цьому, ОСОБА_7 вказала, що картка належить їй, однак не пам`ятає першої цифри пін-коду, та попросила зняти всі грошові кошти iз вказаної банківської картки та передати їй.

Того ж дня, близько о 19:00-20:00 год. ОСОБА_5 за невстановлених слідством обставин, попросив ОСОБА_8 зняти та віддати йому грошові кошти з кредитної картки, яку йому дала ОСОБА_7 , повідомивши, що ця картка належить його знайомій дівчині та їй необхідно допомогти підібрати першу цифру пін-коду, на що ОСОБА_8 погодився та взяв картку. 20.01.2018, в період часу з 01:40 02:00 год. через банкомат «Укрсиббанку», розташованого по вул. М. Леонтовича, 108, м. Тульчин, Вінницької області, підібравши першу цифру пін-коду, ОСОБА_8 зняв грошові кошти в сумі 7200 гривень. Вказані грошові кошти разом з кредитною карткою останній передав в себе вдома за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , який керуючись раптово виниклим умислом на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, не повідомляючи про свій злочинний намір ОСОБА_8 , вирішив заволодіти вказаними грошовими коштами. Будучи впевненим про необізнаність ОСОБА_8 про його злочинні плани, розраховуючи, що його дії не будуть сприйматися ним як протиправні, став розпоряджатися викраденим, а саме в знак подяки за допомогу у підібрані цифри до пін-коду, дав з вказаних коштів 1500 гривень ОСОБА_8 - інші коштів в сумі 5700 залишив собі, розпорядившись на власний розсуд.

Того ж дня близько об 11 годині при зустрічі з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого умислу на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, які були зняті з кредитної картки «Приват банку» належної ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, повідомив їй, що підібрати цифру до пін-коду не надалось за можливе, після чого повернув кредитну картку.

Під час підготовчого судового засідання представлено угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим від 26.02.2018.

Відповідно до вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину визнав повністю і беззастережно, про що підтвердив свої покази в судовому засіданні. При цьому вказав, що угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, наслідки укладання угоди йому повністю зрозумілі і він погоджується із визначеною мірою покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 850 грн.

Потерпілий ОСОБА_4 висловив свою позицію щодо затвердження судом угоди про примирення.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що є всі законні підстави для затвердження угоди.

Суд, вивчивши зібрані по справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в судовому засіданні доведена в повному обсязі, а тому його дії слід кваліфікувати за ст. 185 ч. 1 КК України.

До обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд відносить щире каяття в скоєному злочині, відшкодування завданого збитку.

Обтяжуючих вину обвинуваченого обставин в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, дослідивши матеріали кримінального провадження, угоду про примирення, заслухавши позицію учасників судового розгляду, суд вважає, що угода про примирення відповідає, вимогам передбаченими статтями 468-475 цього Кодексу, укладена сторонами добровільно. Міра покарання узгоджена сторонами відповідає вимогам КК України та санкції статті 185 ч.1 КК України.

За таких обставин підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення в судовому засіданні не встановлено.

Підстави для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185 КК України, ст. 314, 468-475 КПК України,суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 26.02.2018 укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України і призначити йому узгоджену міру покарання у виді сплати штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 850 грн.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга відповідно до вимог ст. 394 ч.3 КПК України до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку вручити сторонам.

Суддя: