Справа № 539/1036/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з участю: прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілих - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни кримінальне провадження №0000137 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с-ще Ромодан Миргородського району Полтавської області, громадянки України, освіта не повна середня, не заміжньої, має на утриманні малолітнього сина, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що разом із ОСОБА_7 (відомості щодо даної особи виділено органом досудового слідства в окреме кримінальне провадження № 0000571 від 19.04.2017, яке на даний час зупинено) та ОСОБА_8 (кримінальне провадження судом відносно даної особи зупинено , у зв"язку із розшуком останньої) домовилися про вчинення крадіжки чужого майна.

Так, в ході реалізації своєї домовленості, підійшовши до будинку за адресою АДРЕСА_2 близько 12 год. 30.01.2017 у вищевказаних осіб, а саме у ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , виник спільний умисел на вчинення крадіжки майна з даного будинку. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , шляхом вибиття металопластикового вікна проникли до будинку за адресою АДРЕСА_2 . В ході вчинення крадіжки ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заволоділи майном належним потерпілій ОСОБА_4 , яке знаходилося в будинку за вищевказаною адресою, а саме м`ясорубкою «Мулінекс» вартістю 1211,20 грн, соковижималкою «Вітек» вартістю 810 грн, обігрівач «Сатурн» вартістю 295 грн, 2 наборами постільної білизни загальною вартістю 400 грн, грошовими коштами в сумі 500 грн, трьома парами взуття: кросівками марки «N» вартістю 240 грн, жіночими туфлями вартістю 80 грн, мокасинами вартістю 64 грн, махровим полотенцем вартістю 34 грн.

З вищевказаним майном ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , покинули місце вчинення злочину та розпорядились ним на власний розсуд чим спричинили потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 3634 грн. 20 коп.

Дії ОСОБА_5 по вищезазначеному епізоду стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням у житло.

Крім цього, у ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які перебували біля будинку за адресою АДРЕСА_3 близько 11:00 год. 31.01.2017, виник спільний умисел на вчинення крадіжки майна з вищезазначеного будинку.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , шляхом відчинення дверей за допомогою ключа проникли до будинку за адресою АДРЕСА_3 .

В ході вчинення крадіжки ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заволоділи майном належним потерпілому ОСОБА_3 , яке знаходилося в будинку за вищевказаною адресою, а саме: телевізором марки «Бравіс» вартістю 2200 грн, DVD-плеєром «Оріон» вартістю 336 грн, електричною машинкою для стрижки «Маестро» вартістю 144 грн, акустичною системою марки «CJC-319» вартістю 534 грн, махровим полотенцем вартістю 36 грн.

З вищевказаним майном ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , покинули місце вчинення злочину та розпорядились ним на власний розсуд чим спричинили потерпілому ОСОБА_3 матеріальних збитків на суму 3280 грн.

Дії ОСОБА_5 по вказаному епізоду стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням у житло.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаних злочинів не визнала та пояснила, що після нового року вона разом зі своїм хлопцем ОСОБА_9 приїхала до його тітки в м.Лубни, яка проживає в районі райдержадміністрації . Потім вони поїхали в гості до його сестри ОСОБА_10 , яка проживає в районі магазину "Кислий" в м.Лубни. Вони залишилися в них ночувати. Вранці ОСОБА_7 пішов по своїх справах, як пояснив на попередню квартиру, яку знімав, щоб забрати свої речі, і через деякий час зателефонував, повідомивши, що знаходиться біля "Автовокзалу" та хоче щоб вона разом з ОСОБА_8 до нього прийшли. В цей час вона з ОСОБА_11 та її хлопцем вже йшли до "Автовокзалу" зняти кошти в банкоматі на продукти харчування. Коли зустріли ОСОБА_12 , то у нього були невеликі три коробки та два пакети з речами. Думініка ОСОБА_13 поговоривши з ОСОБА_14 , кудись знову пішов, а вони сіли втрьох в таксі. ОСОБА_7 розрахувався зразу з таксистом однією коробкою. Вона вважала, що речі які були при ОСОБА_13 , це його особисті речі.

Вони приїхали на таксі додому до ОСОБА_10 . Потім ОСОБА_7 по телефону зняв квартиру і вони поїхали на зйомну квартиру. ОСОБА_13 сказав їй, що вранці поїде в м.Миргород та буде там знімати квартиру. Їй він заборонив їхати з ним.

Вранці, коли вона прокинулась, то ОСОБА_15 вже не було. Двері в квартиру були зачинені. Через деякий час прийшов ОСОБА_13 та приніс телевізор та ще якісь речі.

Потім вони розрахувались за квартиру та вийшовши з під`їзду, ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_10 , щоб та прийшла до магазину, де продаються тварини.

З магазину ОСОБА_8 викликала таксі. Вони їхали на м.Миргород з таксистом на ім`я ОСОБА_16 . Думініка ОСОБА_13 в машині комусь постійно телефонував, та говорив, що речі здасть в ломбард. Вона на свій паспорт здала телевізор в ломбард приблизно за 2300 грн. Інше майно не прийняли.

Телевізор здали на її паспорт тому, що у ОСОБА_7 та в ОСОБА_8 не було паспортів. В цей день вони повернулися в м.Лубни до помешкання ОСОБА_8 , а наступного дня поїхали в м.Миргород на зйомну квартиру. Потім прийшли працівники поліції та забрали ОСОБА_7 в поліцію. Вона з ОСОБА_8 , спочатку, були як свідки, а потім, як ОСОБА_7 втік, їм було вручено повідомлення про підозру. Вона не знала про те, що телевізор, який вона здавала в ломбард був крадений, так само як і інші речі.

В поліції вона підписувала папери під психологічним тиском, бо декілька днів її та ОСОБА_8 тримали в одному із кабінетів Лубенського ВП. За два дня до поїздки в м.Миргород, ОСОБА_7 виходив з квартири лише вранці і був відсутній лише 2-3 години.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що їй зателефонувала її матір та повідомила про те, що в її будинку по АДРЕСА_4 було здійснено крадіжку. Вона взагалі не знайома з обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_8 та в судовому засіданні побачила їх вперше. ОСОБА_7 також не знає. У неї з будинку було викрадено срібло, соковижималку, гроші, м`ясорубку, особисті речі та інше.

В її помешкання крадії проникли через вікно, яке вибили. Вхідні двері в будинок були не пошкоджені. В іншій половині будинку проживає брат матері, який і зателефонував матері та повідомив про крадіжку .

Вона приймала участь у впізнанні своїх речей по фотокартках. Зокрема : постільної білизни, взуття. Дозвіл на огляд будинку працівникам поліції давала її мати, постільки вона знаходилася в м.Києві.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що 31 січня 2016 року з його помешкання було викрадено телевізор, самбуфер та інше належне йому майно. Слідів злому до його житла не було, оскільки ключі від вхідних дверей він залишає на підвіконнику.

Він не побачив та йому не надавали працівники поліції в матеріалах справи беззаперечних доказів тих обставин, що саме обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_8 вчинили крадіжку майна з його помешкання, зокрема : відбитки пальців, сліди взуття, тощо. Йому лише показували належні йому речі. Особисто обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 він не знає та ніколи не зустрічав .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_5 вона не знає та ніколи раніше не бачила.

Її донька проживає окремо в своєму будинку за адресою АДРЕСА_2 . 30.01.2017 року її донька знаходилася в м.Києві. Близько 15 години їй зателефонував її брат, який проживає в іншій частині будинку та повідомив, що в домоволодінні доньки відчинена хвірточка та зламане вікно. Прийшовши в домогосподарство доньки, вона виявила, що дійсно хвірточка до двору відчинена, а також зламане вікно в будинок.

Потім вони викликали працівників поліції. Двері до будинку були закриті та заблоковані ключем зсередини, і тому працівник поліції потрапив до будинку через зламане вікно.

Зайшовши до будинку, виявили, що в будинку були розкидані речі та вчинена крадіжка коштів, належних дочці в сумі 500 грн, обручки, срібла, м`ясорубки, соковижималки, вентилятора, обігрівача та інших речей.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що 14 січня 2017 року він підвозив двох дівчат та хлопця, яких він зустрів біля автовокзалу в м.Лубни. В руках у хлопця та однієї з дівчат були три коробки. Він їх знає, бо останні живуть по сусідству . Він підвіз їх додому на вул. Індустріальну в м.Лубни, вони вийшли разом з коробками та пішли у двір. Одна з дівчат це -дружина хлопця, а інша - сестра. Вони пропонували йому купити речі, що знаходилися в коробках, однак він відмовився. Йому дали вентилятор з документами в заводській упаковці. Потім ОСОБА_7 сказав, що як продасть речі, то тоді з ним розрахується.

Наступного дня він відвіз їх в м.Миргород і вони з коробками та монітором пішли до ломбарду. Коли повернулися, то дали йому соковижималку та м`ясорубку, якими з ним розрахувались за поїздку. В подальшому, він видав працівникам поліції вказані речі. Після того як він відвіз пасажирів до м.Миргород, то більше їх не бачив.

У нього не було сумнівів, що речі, які знаходилися в коробках пасажирів, належать їм, тому що вони були в коробках, з паспортами та чеками.

В судовому засіданні досліджені письмові докази, а саме :

- протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від 30.01.2017 року, згідно якого слідчий СВ Лубенського ВП ОСОБА_19 прийняв усну заяву від потерпілої ОСОБА_17 щодо вчинення у неї невідомими особами крадіжки майна, вартість якого складає близько 2500 гривень (а.с.58);

- протокол огляду місця події від 30.01.2017 року та фототаблицею до нього, згідно якого проведено огляд господарства в АДРЕСА_5 (том 1 а.с.59-64). Вказаний огляд господарства було проведено без ухвали слідчого судді, а на підставі дозволу матері потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_17 ;

- протокол огляду від 11.02.2017 року та фототаблицею до нього м`ясорубки та соковижималки, які добровільно приніс до Лубенського ВП гр. ОСОБА_20 (том 1 а.с.65-69);

- протокол пред`явлення речей для впізнання за фотознімками та фототаблицями до них від 21.02.2017 (том 1 а.с.83-100), згідно яких потерпілому ОСОБА_17 було пред`явлено для впізнання речі;

- висновок експерта ТОВ Регіональної оціночної компанії «Полтаваексперт» ОСОБА_21 про вартість майна №Л/2102/3 (том 1 а.с.101-120);

- висновок експерта №168 Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 09.03.2017 року (том 1 а.с.124-137);

- протокол пред`явлення речей для впізнання за фотознімками та фототаблицями до них від 10.03.2017 (том 1 а.с.138-155), згідно яких потерпілому ОСОБА_4 було пред`явлено для впізнання речі;

- протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від 01.02.2017 року, згідно якого слідчий СВ Лубенського ВП ОСОБА_22 прийняв усну заяву від потерпілого ОСОБА_3 щодо вчинення у нього невідомими особами крадіжки майна, вартість якого складає близько 6000 гривень (а.с.159);

- протокол огляду місця події та фототаблицею до нього від 01.02.2017 року, згідно якого проведено огляд господарства потерпілого ОСОБА_23 за його згодою в АДРЕСА_6 (том 1 а.с.160-165);

- повідомлення, згідно запиту слідчого, ПТ «Климчук і Компанія «Ломбард Капітал» щодо звернення ОСОБА_5 до ломбарду (а.с.167);

- протоколи пред`явлення речей для впізнання за фотознімками та фототаблицями до них від 21.02.2017 (том 1 а.с.168-178), згідно яких потерпілому ОСОБА_3 було пред`явлено для впізнання речі;

- висновок експерта ТОВ Регіональної оціночної компанії «Полтаваексперт» ОСОБА_21 про вартість майна №Л/2102/2 (том 1 а.с.179-192);

- висновок експерта №169 Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 17.03.2017 року (том 1 а.с.195-203);

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість поза розумним сумнівом.

Фактично обвинувачення ґрунтується лише на показах самої ж ОСОБА_5 , котрі вона дала на досудовому слідстві і від котрих вона в судовому засіданні відмовилась, мотивуючи тим, що покази, які вона надала на досудовому слідстві є неправдивими, вони писалися під психологічним тиском та під диктовку працівників поліції, бо декілька днів її та ОСОБА_8 працівники поліції тримали в одному із кабінетів Лубенського ВП.

Відповідно до ч.1 ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Згідно ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Суд вважає за необхідне зазначити, що безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у частині 1 статті 94 КПК, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Недотримання засади безпосередності призводить до порушення інших засад кримінального провадження: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункти 10, 13, 15 статті 7 КПК). Тому засада безпосередності виступає необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду.

Стороною обвинувачення не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про причетність обвинуваченої ОСОБА_5 до інкримінованих їй злочинів, зокрема : покази свідків, які були очевидцями злочинів, наявність слідової інформації в місцях вчинення злочинів, тощо. Отже, стороною обвинувачення не доведено о"єктивну сторону злочинів.

Також прокурором не доведено суб"єктивну сторону злочинів, тобто наявність умислу обвинуваченої ОСОБА_5 на вчинення злочинів.

Крім цього, з показів потерпілих, свідків, допитаних в судовому засіданні, з письмових доказів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження не вбачається причетність ОСОБА_5 до вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

Розцінюючи всі покази, як рівні в своїй доказовості, тлумачачи всі сумніви на користь обвинуваченої, відповідно до принципу презумпції невинуватості, суд вважає недостатніми покази обвинуваченої ОСОБА_5 , дані останньою на досудовому слідстві, для встановлення вини ОСОБА_5 в інкримінованованих їй кримінальних правопорушеннях.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає недоведеним обвинувачення в скоєнні інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати невинуватою та виправдати за пред`явленим обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

Запобіжний захід у виді особистого зобов"язання відносно ОСОБА_5 застосованого відносно останньої 19.05.2017 року на підставі ухвали Лубенського міськрайонного суду скасувати.

Витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування віднести за рахунок державти.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1