пр. № 1-кп/759/179/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0007308 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Звижень Бродівського району Львівської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого в ТОВ «Ірпінське АТП 13250» на посаді водія, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_8 , інші учасники потерпілий ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 18.08.2017 приблизно о 09 год. 12 хв., керуючи на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 (тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_4 ), подорожнього листа № 495326 та страхового поліса № АМ/0898581, технічно справним маршрутним автобусом «БАЗ-А 079.24», д.н.з. НОМЕР_5 , рухався по вул. Єфремова в м. Києві у третій смузі для руху зі сторони пр. Палладіна в напрямку вул. Чорнобильська без пасажирів. Навпроти будинку № 3 зазначеної вулиці у ОСОБА_4 виникла необхідність виконати маневр розвороту. Наблизившись до місця розвороту, ОСОБА_4 увімкнув показчик лівого повороту та зупинився у третій (крайній лівій смузі). Дочекавшись моменту, ОСОБА_10 розпочав маневр розвороту. В цей же час, по першій смузі руху, минаючи припарковані транспортні засоби, зі сторони вул. Чорнобильська в напрямку пр. Палладіна, рухався велосипедист ОСОБА_9 . Виконуючи маневр розвороту, водій ОСОБА_10 , керуючи автобусом «БАЗ-А 079.24», д.н.з. НОМЕР_5 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, не впевнився, що маневр буде безпечним, не надав перевагу зустрічному транспортному засобу, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме не виконав вимоги п.п. 1.5, 2.3, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, які діють з 15.04.2013 року, у зв`язку з чим скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 , спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді: закритої травми обличчя у вигляді перелому лівої вилицевої кістки, саден голови; закритої травми хребта у вигляді перелому поперечного відростка 1-го грудного хребця зліва; закритої травми грудної клітки: у вигляді перелому 1-го ребра справа, підвивиху акроміального кінця лівої ключиці; садна кінцівок, які в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а тому ці його дії кваліфіковані за ч. 1 ст.286 КК України вірно.

Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винного: до кримінальної відповідальності притягується вперше, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працевлаштований, а саме: працює в ТОВ «Ірпінське АТП 13250» на посаді водія, за місцем роботи характеризується позитивно, на консультативних обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 66 КК України повне визнання своєї вини. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, матеріальний стан обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Обвинуваченим заявлено клопотання, яке підтримане його захисником, про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки на день набрання чинності вказаним Законом у нього-обвинуваченого є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З матеріалів кримінального провадження: копій свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_6 , виданого 26.05.2006, та ОСОБА_6 , серії НОМЕР_7 , виданого 02.10.2008, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно яких не позбавлений, вчинив кримінальне правопорушення, яке не є умисним тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 18.08.2017, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 206 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання. Обвинуваченому роз`яснені судом правові наслідки застосування амністії.

Долю процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України. На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного та додаткового покарання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1484 (одну тисячу чотириста вісімдесят чотири) гривні 40 коп. витрат «за проведення автотехнічної експертизи № 12-1/1848 від 07.09.2017 та 1484 (одну тисячу чотириста вісімдесят чотири) гривні 40 коп. витрат «за проведення автотехнічної експертизи № 12-1/2329 від 09.11.2017.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1