Провадження № 1-КП/522/1564/17
У Х В А Л А
11 грудня 2017 року
Місцевий Приморський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В :
03 жовтня 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 в скоєнні вищевказаного кримінальних правопорушень.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 обрана у вигляді тримання під вартою, термін якої спливає.
04 жовтня 2017 року по зазначеному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
На момент винесення даної ухвали судове провадження не завершено, по ньому триває підготовче судове засідання, термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених спливає.
11 грудня 2017 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, неодружений, непрацюючий та немає міцних соціальних зв`язків. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. Інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованою та такою, що дає право на застосування найбільш суворого заходу.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник під час розгляду клопотання просили суд відмовити у його задоволенні та змінити запобіжний захід на більш м`який, посилаючись на відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України,
При цьому, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 зазначила, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, позитивно характеризується.
Розглянувши клопотання прокурора, вивчивши надані суду матеріали, вислухавши обвинуваченого, його захисника, а також думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню оскільки.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.186 КК України, за яке законом передбачено позбавлення волі до 6 років.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є запобігання подальшим спробам переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останньому спроби переховуватись від суду, та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Суд також вважає, що надані матеріали є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 314-317 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали становить 60 /шістдесят/ днів, тобто до 09 лютого 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1