Справа № 403/211/18 провадження № 1-кп/403/27/18
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2018 року смт.Устинівка
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Березівка Устинівського району
Кіровоградської області, адреса місця проживання,
зареєстрована у встановленому законом порядку та фактичного
АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта середня, не одруженого, громадянина України, відомості про перебування на обліку як військовозобов"язаного відсутні, раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України
В С Т А Н О В И В:
03 лютого 2018 року близько 17 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до подвір"я будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві власності потерпілому ОСОБА_5 .. Реалізуючи в подальшому свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання,впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії ніким не будуть помічені, обвинувачений ОСОБА_4 зі сторони присадибної ділянки, де відсутня огорожа, зайшов на територію вказаного подвір"я, звідки шляхом вільного доступу від будівлі сараю, з використанням фізичної сили своїх рук, таємно викрав сталеву трубу довжиною 1 м. діаметром 100 мм. вартістю 71 грн. 40 коп. та сталевий лист розміром 1,5х2 м. вартістю 372 грн. 36 коп., після чого із викраденим майном з місця злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в загальному розмірі 443 грн.76 коп..
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Крім того, 04 лютого 2018 року близько 18 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до подвір"я будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві власності потерпілому ОСОБА_5 .. Реалізуючи в подальшому свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання,впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії ніким не будуть помічені, обвинувачений ОСОБА_4 зі сторони присадибної ділянки, де відсутня огорожа, зайшов на територію вказаного подвір"я, звідки шляхом вільного доступу від будівлі сараю, з використанням фізичної сили своїх рук, повторно, таємно викрав металеву вісь до тракторного причепа вагою 40 кг. вартістю 260 грн. 00 коп., після чого із викраденим майном з місця злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєних кримінальних правопорушеннях визнав повністю, суду показав, що дійсно в лютому місяці 2018 року, точної дати не пам"ятає, він, з метою викрадення майна, прийшов до подвір"я будинку потерпілого ОСОБА_6 , що знаходиться по АДРЕСА_1 . На територію подвір"я зайшов зі сторони огороду, де була відсутня огорожа, звідки викрав металеву трубу і лист, які в подальшому здав на пункт прийому металобрухту, отримавши за це грошові кошти. Крім того, в лютому місяці 2018 року, знову маючи на меті вчинення крадіжки, він, зі сторони огороду, де відсутня огорожа, зайшов на територію подвір"я біля будинку потерпілого ОСОБА_6 , звідки викрав металеву вісь до трактора, яку в подальшому також здав на металобрухт. В скоєному щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання по розгляду кримінального провадження не з`явився. Про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлявся у встановленому законом порядку. Згідно поданої до суду письмової заяви прохав розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України без його участі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_7 не має, цивільний позов пред"являти не буде. Міру покарання залишає на розсуд суду (а.п.17).
З огляду на викладене, відповідно до ст.325 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено без потерпілого ОСОБА_4 .. При цьому суд приймає до уваги, що згідно ч.3 ст.56 КПК України брати участь у судовому провадженні є правом потерпілого і за відсутності у нього наміру скористатися цим правом, суд позбавлений можливості примусити потерпілого з"явитися в судове засідання. При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження: прокурора та обвинуваченого, які не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ними визнаються та не оспорюються, зокрема, події кримінальних правопорушень (часу, місця, способу вчинення), винуватості обвинуваченого у їх вчиненні, виду та розміру шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями; переконавшись, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позицій; роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, характеризуючих особу обвинуваченого, речових доказів та судових витрат.
Враховуючи зазначені обставини та показання обвинуваченого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні надав послідовні показання щодо обставин вчинення ним кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, щомали місце діяння, у вчиненні яких він обвинувачується; ці діяння містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, є встановленою та доведеною і він підлягає покаранню за вчинені ним кримінальні правопорушення. При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 злочини класифікуються як злочини середньої тяжкості.
За змістом п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 являється особою раніше не судимою, до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.п.39).
Обвинувачений ОСОБА_4 не працюючий. По місцю проживання характеризується задовільно. Згідно відповіді Устинівської центральної районної лікарні Кіровоградської області на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.40-42).
За змістом досудової доповіді, складеної начальником Устинівського районного сектору пробації РСП Південного МРУ ПВКПП МЮ України стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , останній згідно соціально-психологічної характеристики проживає в будинку брата, займається тимчасовими підробітками. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі, окремих осіб, оцінюється як низький. Виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі. У разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням доцільним є покладення обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України (а.п.30).
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує також вимоги ст.65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При цьому судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_4 є працездатним, однак не працевлаштований, а тому призначення покарання, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у виді виправних робіт є неможливим. Крім того, майновий стан обвинуваченого свідчить про той факт, що він не має офіційних джерел доходів для сплати штрафу.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
На підставі викладеного, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вважає, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, призначене в межах санкцій ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, які передбачають відповідальність за вчинені ним злочини, що, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації юридичної відповідальності буде відповідним характеру вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, їх небезпечності, даним про особу обвинуваченого, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Разом з тим,відповідно до положень ст.75 КК України, з урахуванням: ступеня тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень,які є злочинами середньої тяжкості; особи обвинуваченого, який являється особою раніше не судимою, до кримінальної відповідальності притягується вперше і має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки для суспільства, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; має постійне місце проживання і по місцю проживання характеризується задовільно;відсутності тяжких наслідків вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень та обставин, які обтяжують його покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання та приймає рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, пов`язані із залученням експерта (за проведення судової товарознавчої експертизи №917/918/919/18-27 від 06.03.2018 року) в сумі 858 грн. 00 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 ..
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 371, 373-376, 392, 395, 532 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Речові докази у кримінальному провадженні: сталеву трубу довжиною 1 м., діаметром 10 см.; сталевий лист розміром 1,5х2 м.; металеву вісь від тракторного причепу вагою 40 кг., які під час досудового розслідування були передані на зберігання гр-ну ОСОБА_8 , повернути власнику ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), анулювавши розписку про зберігання.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Березівка Устинівського району Кіровоградської області (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 15.11.2012 року Устинівським РС УДМС України в Кіровоградській області), на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у даному кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи №917/918/919//18-27 від 06.03.2018 року в розмірі 858 грн.00 коп. (вісімсот п"ятдесят вісім гривень 00 копійок).
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуючий ОСОБА_1