Справа № 182/3274/17
Провадження № 1-кп/0182/536/2017
У Х В А Л А
13.10.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2017 за № 0000019 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Докучаєвськ, Волноваського району Донецької області, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_2
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в:
Прокурор Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_5 26.06.2017 надіслав до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні від 02.01.2017 за № 0000019 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України.
Стосовно обвинувачених було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 15.10.2017.
Обвинувачені в судове засідання доставлені не були, на розгляд справи в режимі відеоконференцзв`язку відмовилися, тому суд вважає можливим розглянути питання щодо продовження строків тримання під вартою за їхньої відсутності.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризики переховування від органу слідства і суду, продовження злочинної діяльності, впливу на потерпілих і свідків, а також репутація обвинувачених, які не мають стійких соціальних зв`язків, родичів, які могли б їх забезпечувати, постійного місця роботи, а також те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили нові злочини в той час, як у провадженні суду вже знаходились кримінальні провадження по їх обвинуваченню.
Вислухавши захисників, які покладалися на розсуд суду, суд приходить до наступного.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).
Обираючи дану міру запобіжного заходу, слідчий суддя враховував ті обставини, що існують ризики того, що підозрювані особи можуть переховуватись від органу слідства і суду, можуть продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, впливати на потерпілих і свідків, також була врахована тяжкість вчинених ними злочинів, репутація обвинувачених, відсутність у них стійких соціальних зв`язків, роботи, а також те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили нові корисливі злочини в той час, як у провадженні суду вже знаходились кримінальні провадження по їх обвинуваченню.
На даний час ці ризики не змінились, що, з огляду на інтереси суспільства, потребує продовження строків тримання під вартою обвинуваченим. Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_3 та ОСОБА_4 міри запобіжного заходу.
Оскільки строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим закінчується 15.10.2017, тому суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд, слідчий суддя зобов`язаний визначити обвинуваченому розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК.
Враховуючи всі обставини справи, особи обвинувачених, суд вважає доцільним обрати їм заставу у сумі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у сумі 96 000 грн.
Керуючись ст. 314-315 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинувачених задовольнити.
Продовжити щодо ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на шістдесят днів, тобто до 11 грудня 2017 р.
Одночасно визначити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави у сумі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у сумі 96 000 грн для забезпечення виконання ними обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Обвинувачені або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачені вважаються такими, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язані виконувати наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися із м. Нікополя, Дніпропетровської обл., в якому вони проживають, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1