ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 348/2175/17

Провадження № 1-кп/348/342/17

20 листопада 2017 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

потерпілого: ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000603, за обвинувальним актом від 26.10.2017 року щодо обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Луки Самбірського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, з вищою освітою, працюючого по тимчасових заробітках, не судимого, громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились в вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, пошкодженням та знищення його майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах.

Осінню 2016 року обвинувачений ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дізнавшись про те, що водії ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 з смт. Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, на власних автомобілях займаються міжнародними перевезеннями, з корисливих спонукань, вирішили збагатитися шляхом отримання у даних водіїв виплат по 500 Євро за здійснення міжнародних перевезень та 50 Євро окремо за кожний рейс.

Про свій намір вони повідомили потерпілого ОСОБА_12 , однак він відкинув їх пропозицію та висловив, що з даного приводу звернеться в правоохоронні органи. ОСОБА_7 не повідомивши ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , побоюючись бути викритим правоохоронними органами, вирішив зупинити ОСОБА_12 вчинивши підпал його майна, а саме автомобіля, що заходився на подвір`ї господарства по АДРЕСА_2 , чим завдав шкоди в особливо великих розмірах потерпілому ОСОБА_12 , вважаючи, що останній злякається і нікуди із заявою звертатися не буде.

07 грудня 2016 року обвинувачений ОСОБА_4 з метою реалізації спільного з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 злочинного наміру, прибув на пункт пропуску «Шегині» в с. Шегині, Мостинського району, Львівської області, де підійшов до водія ОСОБА_10 , який здійснює міжнародні перевезення на власному автомобілі «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 , в якого став вимагати сплатити 500 Євро за здійснення пасажирських перевезень та 50 Євро окремо за кожний рейс, при цьому висловив погрозу вчинення насильства над ним та знищенням його майна в разі відмови в сплаті зазначених грошових коштів.

Потерпілий ОСОБА_10 сприймаючи погрозу обвинуваченого ОСОБА_4 , про застосуванням насильства над ним та знищенням його майна в разі не надання грошей як реальну, на все погодився.

Крім того, ОСОБА_4 зобов`язав ОСОБА_10 розповісти про їх так звані умови здійснення міжнародних перевезень водію ОСОБА_6 погрожуючи, вчинити над ОСОБА_6 насильство та знищити його майно вразі відмови.

В подальшому ОСОБА_10 переказав вимоги ОСОБА_4 , водію ОСОБА_6 , який сприймаючи погрози про застосуванням насильства над ним та знищенням його майна в разі не надання зазначених грошових коштів як реальні, на все погодився.

21 грудня 2016 року ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 прибули до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_3 , де о 12 год. 11 хв. зустрілися з водієм ОСОБА_10 , який приїхав на власному автомобілі «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору та водієм ОСОБА_6 , який приїхав на автомобілі «Мерседес спринтер» д.н.з. НОМЕР_2 синього кольору, які того дня здійснювали поїздку за кордон.

ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, стали вимагати у ОСОБА_10 та ОСОБА_6 гроші за рейс в сумі 100 Євро, при цьому погрожуючи застосуванням насильства над ними та знищенням їхнього майна.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_6 сприймаючи їх погрози як реальні, передали вказаним особам грошові кошти, а саме ОСОБА_10 передав гроші в загальній сумі 3000 грн., а ОСОБА_6 гроші в загальній сумі 100 Євро, які згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти НБУ України становлять 2743,40 грн.

Після вчинення злочину, ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з місця події поїхали геть, та грошовими коштами, якими заволоділи у потерпілих, розпорядилися за власним розсудом

26 жовтня 2017 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженнні досуового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні за письмовою згодою потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 189 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п"ять тисяч п"ятсот ) грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, розкаявся у вчиненому. Просить суд затвердити угоду про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі укладення угоди та виключні підстави оскарження вироку розуміє.

Прокурор просить затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ним та підозрюваним ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_6 , дав згоду на укладення угоди, просив затвердити угоду.

Потерпілий ОСОБА_10 , дав згоду прокурору на укладення угоди, про що подав до суду письмову заяву.

Захисник просить про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 .

Заслухавши думку учасників судового розгляду, роз`яснивши сторонам наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст.473 КПК України, та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладену сторонами угоду слід затвердити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 цієї статті КПК угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких школа завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 189 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 і визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Крім того, прокурору всіма потерпілими, які беруть участь у кримінальному провадженні, надана письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості, яку ним приєднано до матеріалів кримінального провадження.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені абз. 1, 3, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Дана угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України щодо змісту угоди про визнання винуватості. Обставин, які би перешкоджали затвердженню угоди - не встановлено.

Cудом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості за ч.2 ст.189 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, пошкодженням та знищення його майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

З врахуванням ступеняю тяжкості вчиненого злочину, суспільної небезпеки вчиненого, даних про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, злочин вчинив вперше, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, позитивно характеризується, а також двох і більше обставин, що помякшують його покарання, таких як щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, повністю відшкодування завданої шкоди, тому узгоджене покарання за ч. 2 ст.189 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмрі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Враховуючи особу обвинуваченого та обставини при яких вчинений ним злочин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід визначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн.

Керуючись ст.314, 468-469,373, 374, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 26 жовтня 2017 року про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн.

Запобіжний захід заставу в розмірі 134720грн00коп., внесену на р/р 2265 ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код 26289647, банк одержувача ДКСУ м.Київ, МФО 820172 повернути ОСОБА_14 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1