Провадження № 1-кс/359/1836/2017
Справа № 359/8055/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2017 року м.Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на рішення слідчого СВ відділення поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:
12.10.2017 адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах підзахисного підозрюваного ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду з вищевказаною скаргою, з проханням : скасувати постанову слідчого СВ відділення поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 від 12 вересня 2017 року в частині відмови в задоволенні заявлених клопотань.

За змістом скарги зазначеною постановою було частково відмовлено в задоволенні клопотання захисника підозрюваного, копію постанови йому вручено під розписку 28.09.2017 року. Також зазначено, що закінчення строку на подання даної скарги припадає на неробочий день 08.10.2017 року, тому останнім днем цього строку згідно до вимог ст.115 КПК України слід вважати 09.10.2017 року (наступний за ним робочий день), в який і подано дану скаргу поштовою кореспонденцією.

Заявник зазначає, що не погоджується з постановою слідчого, вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки відмова слідчого в задоволенні нам заявлених клопотань позбавляє можливості щодо встановлення об`єктивних обставин, які мають важливе значення для проведення належного досудового розслідування, тобто докази, які допоможуть слідству бути більш переконливими щодо майбутнього звинувачення ОСОБА_3 або обставини, які йому інкримінуються, можуть бути спростованими.

Так, зазначено, що підозра щодо ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України - у заздалегідь не обіцяному отриманні майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаного злочинним шляхом, ґрунтується на протоколі огляду місця події від 30.11.2016 року та показаннях свідка в даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , засудженого вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2017 року за ч.1 ст. 185 КК України і показаннях свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

При цьому зазначено, що підозрюваний заперечує свою причетність до викрадених речей. Йому не відомо за яких обставин викрадені речі потрапили до його шафи. Дактилоскопічна судова експертиза не виявила відбитків пальців підозрюваного на викрадених речах.

Захисником підозрюваного ОСОБА_3 09.09.2017 року було подано клопотання про: проведення одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_3 з ОСОБА_6 ; проведення одночасних допитів підозрюваного ОСОБА_3 зі свідком ОСОБА_7 та зі свідком ОСОБА_8 щодо обставин в аеропорту «Бориспіль» 30.11.2017 року; проведення слідчого експерименту щодо відтворення місця та обставин події злочинів 30.11.2017 року в аеропорту «Бориспіль», до якого залучити підозрюваного ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_6 та свідків: ОСОБА_7 ОСОБА_8 ; про допит в якості свідка ОСОБА_9 який 30.11.2017 року о 19 годині 25 хвилин по лінії «102» повідомив чергового Бориспільського ВП капітана ОСОБА_10 про те, що в працівника САБ ДПМА «Бориспіль» ОСОБА_3 у шафі для одягу знаходяться викрадені речі.
Як зазначено адвокатом, згідно постанови слідчого від 12.09.2017 року ОСОБА_9 допитаний як свідок 11.09.2017 року за клопотання захисника підозрюваного від 09.09.2017 року. В задоволенні інших заявлених клопотань слідчим відмовлено. Відмова мотивується тим, що проведення одночасних допитів підозрюваного ОСОБА_3 зі свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не представляється за можливе, адже власноручно написаними заявами від 09.03.2017 року останні на підставі ст.63 Конституції України відмовилися від проведення одночасного допиту із ОСОБА_3 . На своїх показаннях, наданих під час допитів у кримінальному провадженні наполягають у повному обсязі. Щодо проведення слідчого експерименту, то слідчий зазначив, що у цьому не має необхідності, оскільки слідчі експерименти проведено окремо із ОСОБА_6 та окремо із ОСОБА_8 . Із ОСОБА_7 слідчий експеримент не проводився із причин тимчасового перебування останнього за межами Київської області.
Заявник вважає необґрунтованими посилання слідчого на ст.63 Конституції України, оскільки свідки дали показання щодо ОСОБА_3 і не перебувають з ним в родинних відносинах.
Вважає, що встановити об`єктивну картину подій 30.11.2016 року можливо лише за одночасної участі всіх осіб, відмову слідчого вважає необґрунтованою.
На розгляд клопотання слідчим суддею заявник не з`явився, подав заяву від 18.10.2017 року про розгляд його скарги без його участі.

Аналогічну заяву подано прокурором Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , відповідно до якої в задоволенні скарги просить відмовити, посилаючись на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене 13.10.2017 .

Дослідивши подані заяви, матеріали, додані до скарги, слідчий суддя вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, зі змісту долучених до скарги та до заяви прокурора матеріалів встановлено, що в провадженні Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області знаходиться кримінальне провадження №0000410 від 01.12.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.

09.09.2017 року захисник ОСОБА_4 заявив клопотання у кримінальному провадженні про вчинення процесуальних дій, перелік яких наведений вище (а.с.9).

Постановою слідчого СВ відділення поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 від 12 вересня 2017 року(а.с.10) у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 від 09.09.2017 в кримінальному провадженні було частково відмовлено. Зокрема зазначено, що провести одночасні допити підозрюваного ОСОБА_3 зі свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не представляється за можливе, адже власноручно написаними заявами від 09.03.2017 року останні на підставі ст.63 Конституції України відмовилися від проведення одночасного допиту із ОСОБА_3 , на своїх показаннях, наданих під час допитів у кримінальному провадженні наполягають у повному обсязі.
Також зазначено, що провести слідчий експеримент з метою відтворенні дій, обстановки та обставин вчинення 30.11.2016 року кримінальних правопорушень за участю ОСОБА_3 та вказаних свідків не має необхідності, оскільки слідчі експерименти 19.08.2017 проведено окремо із ОСОБА_6 та окремо із ОСОБА_8 . Із ОСОБА_7 слідчий експеримент не проводився із причин тимчасового перебування останнього за межами Київської області. Проти проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_3 орган досудового розслідування не заперечує та проведе його у заздалегідь погоджену із усіма учасниками слідчої дії дату та час (а.с.10).
Відповідно до вимог ч.4 ст.46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.

За змістом ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право, зокрема: збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази (п.8); брати участь у проведенні процесуальних дій (п.9); заявляти клопотання про проведення процесуальних дій, про забезпечення безпеки щодо себе, членів своєї сім`ї, близьких родичів, майна, житла тощо(п.12).
Водночас, відповідно о положень ч.4, 5 ст.40 КПК України слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Так, за змістом ч.1 ст.240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
Відповідно до вимог п.9 ст.224 КПК України слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.
Слідчий суддя також звертає увагу, що в порядку, визначеному ч.1 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Таким чином, при розгляді клопотання сторони захисту про проведення слідчих дій слідчий згідно чинного процесуального законодавства зобов`язаний або задовольнити клопотання, або винести вмотивовану постанову про відмову в задоволенні такого клопотання.

Слід також зауважити, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження, на що було звернуто увагу слідчих суддів Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування».

Слідчий суддя також враховує, що за змістом п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
При цьому відповідно до вимог ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, у разі оскарження рішення слідчого, слідчий суддя скасовує таке рішення та, як у даному випадку може зобов`язати повторно розглянути клопотання щодо проведення зазначених захисником слідчих дій, оскільки в розумінні ст.ст.303,307 КПК України слідча дія та дія не є ідентичними поняттями, оскільки ст.307 КПК України передбачає можливість зобов`язання слідчим суддею вчинити (припинити) саме процесуальну дію, визначену нормами КПК.
Як вбачається зі змісту вищенаведеної постанови слідчого від 12.09.2017, якою було частково задоволено клопотаннязахисника ОСОБА_4 від 09.09.2017, вона є вмотивованою, зокрема у органу досудового слідства відсутні процесуальні можливості примусити свідка надавати свідчення, зокрема і під час одночасного допиту, окрім реагування шляхом внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.385 КК України. Також, слідчим зазначено причини неможливості проведення слідчого експерименту з одним із свідків, які слід визнати поважними.

Слідчий суддя також звертає увагу, що за змістом ч.3 ст.240 КПК України до участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Отже можливість проведення слідчого експерименту за одночасної участі відразу декількох свідків та підозрюваних з метою перевірки їх показів не передбачено, і така слідча дія має проводитись з кожним зі свідків, підозрюваних окремо. Та, за змістом п.10 ч.3 ст.40 КПК України підозрюваний та захисник мають право брати участь у слідчих діях, які проводяться за їх клопотанням та ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дій, які заносяться до протоколу, а отже, в межах, визначених нормою КПК.

Крім того, з наданих на розгляд скарги документів встановлено, що в порядку ст.290 КПК України органом досудового розслідування прийнято рішення про завершення досудового розслідування, у зв`язку з чим 13.10.2017 прокурором Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_11 складено повідомлення про завершення досудового розслідування, а слідчим ОСОБА_5 складено протокол про надання доступу до матеріалів кримінального провадження, в якому наявні підписи підозрюваного ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_12 .. Наведене унеможливлює проведення слідчих дій у зв`язку із завершення досудового слідства.

В даному випадку строк звернення зі скаргою заявником не порушений, проте підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303,304,306-307,376 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на рішення слідчого СВ відділення поліції в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала слідчого судді апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_13 -Лесів