В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008581 від 21.06.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Домажир Яворівського р-ну Львівської області, громадянина України, із повною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кожичі, Яворівського р-ну, Львівської області, громадянина України, із вищою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, кожного окремо,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 , 21.06.2017, близько 16 год. 00 хв., перебуваючи на території парку культури і відпочинку «Гідропарк», поруч із Венеціанським мостом в м. Києві, з метою таємного викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_7 ..
Реалізуючи свої злочинні наміри, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, ОСОБА_6 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , вийшли з автомобіля марки «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 та почали обходити прилеглу територію, з метою вчинення крадіжки з автомобілів.
В подальшому, приблизно о 16 год. 10 хв., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 побачили автомобіль марки «Шевроле Авео», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , з якого вийшов потерпілий ОСОБА_8 та направився на спортивний майданчик, який знаходився неподалік.
В цей час, ОСОБА_9 попрямував за потерпілим ОСОБА_8 , спостерігаючи за останнім, при цьому перебуваючи на зв`язку по мобільному телефону з ОСОБА_7 , з метою попередження останнього про місцезнаходження потерпілого. В цей час ОСОБА_7 проник до салону автомобіля марки «Шевроле Авео», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , звідки таємно викрав із рюкзака грошові кошти в сумі 22000 гривень, які належать ОСОБА_10 .
В подальшому, ОСОБА_7 попрямував у бік Венеціанського мосту, де сів в автомобіль марки «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому попередньо його чекав ОСОБА_6 , який спостерігав за обстановкою, з метою недопущення повернення до автомобіля потерпілого ОСОБА_8 , та разом з ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, втекли з місця скоєння злочину, а викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 22000 гривень.
Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Будучи допитаними в судовому засіданні, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кожен окремо, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, а саме щодо фактичних обставин скоєного та розміру завданої шкоди, визнали повністю, підтвердили час та місце вчинення кримінальних правопорушень. При цьому зазначили, що все викрадене було вилучено при затриманні й повернуто власнику. Просили врахувати їх щиросердне розкаяння й готовність нести відповідальність в силу своєї вини.

При цьому, в судовому засіданні було допитано у відповідності до вимог положень ст. 353 КПК України та попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, потерпілого ОСОБА_8 , який надав суду покази, якими підтвердив обставини скоєння обвинуваченими кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку.

Крім того, будучи допитаним, у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_11 надав суду аналогічні покази, що обвинувачені та потерпілий в частині скоєння кримінального правопорушення обвинуваченими.
В свою чергу, судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, досліджено наступні докази, подані стороною обвинувачення:

- протокол огляду місця події, проведений слідчим Дніпровського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_12 , 21.06.2017 року, в період часу з 17:15 до 17:25 години, у автомобілі «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_2 , за участю понятих, в ході якого було виявлено та вилучено 1 слід папілярного узору руки;

- протокол прийняття заяви про злочин від 21.06.2017 ОСОБА_8 ;

- рапорт старшого о/у УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_13 від 21.06.2017, в якому викладі обставини вчинення кримінального правопорушення;

- протокол обшуку, проведений слідчим Дніпровського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_12 , 21.06.2017 року, в період часу з 18:30 до 19:47 години, у автомобілі «VOLKSWAGEN» д.н.з. НОМЕР_3 , за участю понятих, та ілюстративну таблицю до нього, в ході якого було проведено обшук ОСОБА_6 та виявлено й вилучено грошові кошти у сумі 22400 гривень;

- акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу автомобілю «VOLKSWAGEN» д.н.з. НОМЕР_3 , від 21.06.2017 року;

- висновок експерта №8-1/3727 від 01.08.2017 за результатами трасологічної експертизи, яким встановлено, що слід папілярного узору, який було вилучено при ОМП 21.06.2107 з правої двері ТЗ «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_2 , не придатний для ідентифікації за ним особи, в зв`язку з чим порівняльне дослідження сліду не проводилось.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.
З урахуванням наведеного суд кваліфікує дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного окремо, за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки, кожен із них, своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, стан здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (раніше не судимий, одружений), наявність на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім (дружина, двоє неповнолітніх дітей), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 185 КК України у виді позбавлення волі.
Крім того суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, стан здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (раніше не судимий, одружений), наявність на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім (дружина, двоє неповнолітніх дітей), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 185 КК України у виді позбавлення волі.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування його ст. 69, чи норм ст. 69-1 даного Кодексу до обвинувачених, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Також, розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування амністії до ОСОБА_7 та клопотання ОСОБА_6 про застосування амністії відносно нього згідно Закону України "Про амністію у 2016 році" (надалі Закон), Закону України "Про застосування амністії", суд вважає за необхідне вказати таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Статтею 86 КК України регламентовано, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Статтею 1 Закону, визначено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: ... в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
У цій ситуації, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за цим вироком визнані винуватими за ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 даного Кодексу, є злочином середньої тяжкості.
ОСОБА_6 не позбавлений батьківських прав та на день набрання чинності цим Законом має сина ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким не виповнилося 18 років.
ОСОБА_7 , не позбавлений батьківських прав та на день набрання чинності цим Законом має синів ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_6 , яким не виповнилося 18 років.
ОСОБА_7 клопотання про застосування амністії до нього підтримав, просив задовольнити, та надав відповідну згоду з цього питання.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотань.
Відповідно до положень ст. 86 КК України, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в України» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
З огляду на що вказані клопотання захисника та обвинуваченого підлягають задоволенню, як обґрунтовані.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 86 КК України, ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в України», п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за цим вироком у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 86 КК України, ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в України», п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання за цим вироком у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 692 гривні 09 копійок - солідарно (висновок № 8-1/3727 від 01.08.2017).
Речові докази: грошові кошти в сумі 22400 гривень (двадцять дві тисячі чотириста гривень) залишити у власності власника/потерпілого ОСОБА_8 ; автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF», державний номерний знак НОМЕР_3 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_4 залишити у володінні власника; Естонське свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF», державний номерний знак НОМЕР_3 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (серія НОМЕР_6 ), посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (серія НОМЕР_7 ), ключ до автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF», брелок до автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF», мобільний телефон марки «NOMI», білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_8 , ІМЕІ 2: НОМЕР_9 , з сім картою оператора «лайфсел» ( НОМЕР_10 ), мобільний телефон марки «Ірhоnе 6», сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_11 , з сім картою оператора «Київстар» ( НОМЕР_12 ), гаманець чорного кольору, в якому знаходяться 42 грн, 2 долари США, дисконтні картки, візитівки, гаманець чорного кольору, в якому знаходяться гроші в сумі 532 грн. та 2 долари США, мобільний телефон марки «Ірhоnе», ІМЕІ: НОМЕР_13 , мобільний телефон марки «NOMI», ІМЕІ: НОМЕР_13 , ІМЕІ 2: НОМЕР_14 , які вилучено 21.06.2017, за адресою: м. Київ, пр-т. Броварський, 11 -Б, на території АЗС «», з автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, на якому пересувалися ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити у володінні власників.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я: ОСОБА_1