Дата документу 17.10.2017
Справа № 334/8048/16-к
Провадження № 1-кп/334/172/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого на підставі ст.89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 17 жовтня 2016 року приблизно о 23 годині 20 хвилин заїхав на автомобілі «Mercedes Sprinter» НОМЕР_1 , який належить його батьку ОСОБА_6 , на АЗС TOB «Бізнес Пром Інновація», яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зачиняєва, буд 156, де реалізуючи злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою працівників АЗС TOB «Бізнес Пром Інновація», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи, що за придбання палива він не планує розрахуватися, заправив автомобіль дизельним паливом об`ємом 70 літрів, на загальну суму 1080 грн. без урахування НДС, після чого сів за кермо автомобілю та покинув автозаправну станцію, не розрахувавшись за паливо. Таким чином, обвинуваченим у результаті умисних злочинних дій АЗС TOB «Бізнес Пром Інновація» завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1080 грн. без урахування НДС.

У пред`явленому обвинуваченні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України визнав повністю і суду пояснив, що дійсно при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване йому діяння. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винність ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується і іншими фактичними доказами справи, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності зі ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє підсудний та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені право оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Вивчаючи особу винного, судом встановлено наступне: ОСОБА_4 раніше не судимий на підставі ст.89 КК України, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває та за допомогою не звертався, за місцем мешкання характеризується позитивно.

При визначенні виду та розміру покарання суд бере до уваги, що ОСОБА_4 провину визнав повністю, розкаявся у скоєному як обставини які пом`якшують покарання, обтяжуючих обставин в ході судового слідства не встановлено.

Враховуючи ці обставини, ступінь і характер суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу обвинуваченого, раніше не судимого на підставі ст.89 КК України, який провину свою визнав повністю, в скоєному розкаявся, а також приймаючи до уваги довідку МСЕК від 29 травня 2017 року відповідно до котрої обвинувачений є інвалідом другої групи, суд приходить до висновку, про призначення покарання не в максимальних межах санкції ч.1 ст.190 КК України, що буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки у судовому засіданні знайшла своє підтвердження провина ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілого, сума заподіяної шкоди потерпілій: ОСОБА_7 у розмірі 1295 грн., відповідно ніким не оспорюється, суд вважає, що вказана сума обґрунтована та підлягає стягненню з ОСОБА_4 у повному обсязі.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винними у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.190 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 1295 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1