АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1021/2017 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія КК: ч.4 ст. 189 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 березня 2017 року,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
засудженої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_10 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 березня 2017 року, клопотання засудженої ОСОБА_7 про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2014 році», залишено без задоволення.
Ухвала обґрунтована тим, що ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» прямо передбачено неможливість застосування цього закону, до осіб засуджених, в тому числі за вчинення злочину передбаченого, ч.4 ст. 189 КК України.
Не погоджуючись з ухвалою суду засуджена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07.03.2017 року та застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2014 році».
Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що ухвала суду є незаконною, оскільки відповідно до ст. 2 Закону України « Про амністію у 2014 році», підлягають звільненню особи від відбування покарання у виді позбавлення волі, крім тих, які підлягають звільненню від відбування на підставі ст. 1 цього Закону, засуджених за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Таким чином, на момент набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2014 році», вона відбула призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11-12.04.2013 року за ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 289, ч.3, 4 ст. 358, ч.1 ст. 393 КК України покарання, у зв`язку з чим до засудженої ОСОБА_7 підлягає застосування ЗУ «Про амністію у 2014 році»
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення засудженої та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів судового провадження 22.06.2016 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання засудженої ОСОБА_7 про застосування до неї Закону України "Про амністію у 2014 році".
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва від 07.03.2017 року вказане клопотання залишено без задоволення.
Як, вірно зазначив суд першої інстанції про те, що ОСОБА_7 вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 12.04.2013 року була засуджена за вчинення злочинів, передбачених ст.189 ч.4, 289 ч.3, 358 ч.3,4, 393 ч.1 КК України, та їй призначено покарання у виді 10 років позбавлення вол, із конфіскацією всього належного їй майна.
19.04.2014 року набув чинності Закон України "Про амністію у 2014 році", відповідно до якого, а саме ст.8 п.є даний закон не застосовується до осіб, засуджених в тому числі і за вчинення злочину, передбаченого ст.189 ч.2,3,4 КК України. Тобто існує пряма заборона на застосування такого Закону в тому числі і до засудженої ОСОБА_7 .
Доводи ОСОБА_7 в апеляцій`ній скарзі про те, що до неї необхідно застосувати вимоги ст.2 Закону України « Про амністію у 2014 році», згідно якої підлягають звільненню особи від відбування покарання у виді позбавлення волі, крім тих, які підлягають звільненню від відбування на підставі ст. 1 цього Закону, засуджених за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання, оскільки її злочини не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, не заслуговують на увагу колегії суддів з наведених вище підстав.
Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено, та апеляційним судом не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги в даному випадку відсутні.
Керуючись ст.ст. 291, 314, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів Апеляційного суду м.Києва, -

п о с т а н о в ил а:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 березня 2017 року, якою клопотання засудженої ОСОБА_7 про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2014 році», залишено без задоволення, - без зміни.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4