Єдиний унікальний номер №440/139/18
Провадження №1-кп/440/60/2018
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року м.Буськ, Львівська область

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Буську Львівської області в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полтва, Буського району, Львівської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, працюючий Львівська дистанція електропостачання, електромонтер контактної мережі, зареєстрований та проживаючий АДРЕСА_1 , одружений, на утриманні дочка 2017 року народження, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 126 КК України,

в с т а н о в и в:
19 січня 2018 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, перебуваючи навпроти житлового будинку по місцю свого проживання, який розташований за адресою Львівська область, Буський район с. Полтва, на грунті особистих неприязних відносин під час раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_6 , діючи умисно і цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, з метою завдання фізичного болю умисно штовхнув останню на землю, після чого схопивши її за верхній одяг наніс один удар кулаком правої руки по голові ОСОБА_6 з лівої сторони, внаслідок чого завдав потерпілій фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, суду пояснив, що дійсно 19 січня 2018 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, був у себе вдома в с. Полтва, в цей час дружина колисала дитину. На дорозі голосно розмовляли, він вийшов на дорогу і попросив голосно не говорити. На вулиці стояла потерпіла та ще інші особи, яких він не знає. На його прохання не відреагували, однак йому щось сказала потерпіла і він її штовхнув, а потім наніс їй один удар кулаком правою рукою зліва по голові. Просить суворо не карати. Щиро розкаюється, шкодує, що не втримався.

Враховуючи те, що обвинуваченим не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, проаналізувавши докази надані стороною обвинувачення, покази самого обвинуваченого, суд вважає доведеним факт умисного завдання удару, який завдав, фізичного болю і не спричинив тілесного ушкодження, тобто скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно ст. 12 КК України злочин, вчинений обвинуваченим і передбачений ч. 1 ст. 126 КК України класифікується як злочин невеликої тяжкості.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання судом враховується, що ОСОБА_4 за місцем свого проживання характеризується посередньо, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся у вчиненому.

Обираючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь скоєного злочину, дані про особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, щире каяття, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , характеризуючих даних про особу винного, пом`якшуючих вину обставин, суд вважає, що виправлення й перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства з призначенням йому покарання у вигляді штрафу з урахуванням ч. 2 ст. 53 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Буський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1