Справа №№ 148/864/17
В И Р О К
Іменем України

31 жовтня 2017 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, освіта середня, одруженого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, непрацюючого, не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
17.04.2017, біля 22:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , на холодильнику у вказаному приміщенні помітив мобільний телефон марки «LG P 970», який залишила власниця ОСОБА_4 , після чого у ОСОБА_5 виник умисел на його крадіжку.

Відповідно, з метою протиправного заволодіння чужим майном, яке з законних підстав належить іншій особі, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи, що мобільний телефон марки «LG P 970» завідомо є чужим для нього, тобто таким, що перебуває у власності іншої особи, з корисливих спонукань, переконавшись у відсутності осіб, які б усвідомлювали факт викрадення майна та скориставшись цим, шляхом вільного доступу, таємно, навмисно викрав мобільний телефон марки «LGP 970», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 415 від 24.04.2017, становить 522 грн., в якому знаходились SIM-карта оператора «Київстар», вартість якої відповідно до довідки від 26.04.2017, виданою ФОП ОСОБА_6 становить 15 грн., флеш - карта на 8GB «microSD», вартість якої відповідно до довідки від 26.04.2017, виданою ФОП ОСОБА_6 становить 60 грн., зарядний пристрій «microUSB», вартість якого відповідно до довідки від 26.04.2017 року, виданою ФОП ОСОБА_6 становить 50 грн., а всього викрав чужого майна на загальну суму 647 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку на вказану суму. Після чого викрадений телефон «LG P 970» ОСОБА_7 помістив до кишені куртки та переніс в своє домогосподарство АДРЕСА_1 , тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Під час підготовчого судового засідання представлено угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим від 27.04.2017.

Відповідно до вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину визнав повністю і беззастережно, про що підтвердив свої покази в судовому засіданні. При цьому вказав, що угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, наслідки укладання угоди йому повністю зрозумілі і він погоджується із визначеною мірою покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 850 грн.

Потерпіла ОСОБА_4 висловила свою позицію щодо затвердження судом угоди про примирення.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що є всі законні підстави для затвердження угоди.

Суд, вивчивши зібрані по справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в судовому засіданні доведена в повному обсязі, а тому його дії вірно кваліфіковано за ст.185 ч.1 КК України.

До обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд відносить: щире каяття в скоєному злочині, активне сприяння розслідуванню злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обтяжуючих вину обвинуваченого обставин в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, дослідивши матеріали кримінального провадження, угоду про примирення, заслухавши позицію учасників судового розгляду, суд вважає, що угода про примирення відповідає, вимогам передбаченими статтями 468-475 цього Кодексу, укладена сторонами добровільно. Міра покарання узгоджена сторонами відповідає вимогам КК України та санкції статті 185 ч.1 КК України.

За таких обставин підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення в судовому засіданні не встановлено.

Разом з тим, враховуючи подану заяву обвинуваченого про застосування амністії, останній, з врахуванням вимог ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягає звільненню від покарання, так як на час вчинення кримінального правопорушення має неповнолітню дитину, відносно якої не позбавлений батьківських прав, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.08.2007 року.
Підстави для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого відсутні.

Судові витрати в сумі 371,10 грн., понесенні на проведення товарознавчої експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Питання щодо речових доказів, суд вирішив відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 314, 468-475 КПК України,суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 27.04.2017 укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.1 КК України і призначити йому узгоджену міру покарання у виді сплати штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 850 грн.

На підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази: мобільний телефон марки «LG P 970», в якому знаходяться SIM-карта оператора «Київстар» та флеш - карта на 8GB «microSD», зарядний пристрій «microUSB», які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 - повернути останній.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави понесені судові витрати з оплати товарознавчої експертизи в сумі 371,10 грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга відповідно до вимог ст. 394 ч.3 КПК України до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя