Єдиний унікальний номер 243/3271/17
Номер провадження 11-кп/775/708/2017

У Х В А Л А

Іменем України

11 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області

у складі: головуючогосудді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду Донецької області у м. Бахмуті з застосуванням відеоконференцзв`язку

кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000623

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6

на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.05.2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Черкаське Слов`янського району Донецької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, раніше судимого:1)06.05.2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 160 годин громадських робіт, покарання відбув 22.09.2016 року;2)30.01.2017 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 185 ч. 3, 309 ч. 1, 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2017 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

ВСТАНОВИВ:

Вироком встановлено, що ОСОБА_6 вчинив злочин за таких обставин.

27 лютого 2017 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_6 проходив біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 , з території вищевказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в цей же день, 27 лютого 2017 року о 12 годині 10 хвилин ОСОБА_6 переліз через паркан та незаконно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке є іншим сховищем, де, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з покрівлі погребу, який розташований на території вказаного домоволодіння, за допомогою рук витягнув металеві вироби, тобто таємно, повторно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме:

-металеві кутки довжиною 1,4 м товщиною 0,4 см вартістю 47 гривень 52 копійки у кількості 2 штуки загальною вартістю 95 гривень 04 копійки;

-металеві кутки довжиною 1,46 м товщиною 0,4 см вартістю 49 гривень 56 копійок у кількості 2 штуки загальною вартістю 99 гривень 12 копійок;

-металеві пластини шириною 4 см, довжиною 1 м, товщиною 0,4 м вартістю 15 гривень 53 копійки в кількості 6 штук загальною вартістю 93 гривні 18 копійок, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Після цього ОСОБА_6 разом з викраденим майном зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 287 гривень 34 копійки.

Крім того, 11 березня 2017 року приблизно о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_6 проходив біля домоволодіння АДРЕСА_3 , де у нього виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 , з території вищевказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в цей же день, 11 березня 2017 року о 11 годині 10 хвилин ОСОБА_6 зайшов через незачинену хвіртку на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу через незачинені двері проник до сарайного приміщення, яке є іншим сховищем, де, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_8 , а саме:

-велосипед марки «Спутник» дорожній, рама синього кольору вартістю 944 гривень 44 копійки;

-сокира з дерев`яною ручкою довжиною 52 см, металева частина розміром 19х12х6 вартістю 194 гривні 44 копійки, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Після цього ОСОБА_6 разом з викраденим майном зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1138 гривень 88 копійок.

З тексту апеляційної скарги вбачається, що обвинувачений не погодився з вироком та вважає, що вирок є незаконним та таким, що підлягає зміні. Вказує, що судом були порушені його права на захист та права людини, не були виконанні вимоги Конституції та вимоги КПК України. Зазначає, що судом не були викликані до зали суду та допитані свідки. Вказує на неповноту судового розгляду. Вважає, що суд застосував закон, який не підлягає застосуванню, а саме ст. 71 КПК України. Вказує, що судом не взято до уваги його стан здоров`я, а саме його невиліковну хворобу туберкульоз. Просить вирок змінити, застосувавши ст. 69 КПК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який вважав, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Висновки суду, що ОСОБА_9 вчинив крадіжки чужого майна, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наведеними у вироку доказами.

Суд у відповідності з вимогами ст.349 УПК прийняв рішення не досліджувати інші докази, крім показань обвинуваченого і письмових доказів.

Як вбачається з журналу судового засідання і аудіо запису ходу судового розгляду, суд роз`яснив ОСОБА_9 правові наслідки у разі, якщо від згоден на застосування ч.3 ст.349 КПК.

У суді першої інстанції обвинувачений повністю визнав свою вину і дав показання про обставини вчинення обох епізодів крадіжок. Факт вчинення злочинів за обставин, як вони встановлені вироком, ОСОБА_9 визнав і при розгляді справи у апеляційній інстанції.

Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції вимог кримінального закону і призначення надмірно суворого покарання є безпідставними.

Як вбачається з вироку, суд при призначенні ОСОБА_9 покарання дотримався вимог ст..65 КК, врахувавши тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема, суд врахував стан здоров`я обвинуваченого.

Призначене покарання є близьким до мінімального розміру визначеного санкцією ч.3 ст.185 КК покарання у вигляді позбавлення волі. Це покарання є необхідним і достатнім для виправлення винного і попередження нових злочинів.

Оскільки крадіжки вчиненні ОСОБА_9 після винесення щодо нього вироку Слов`янським міжрайонним судом 30 січня 2017 року, суд у відповідності з вимогами ч.1 ст.71 КК остаточне покарання призначив за сукупністю вироків.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про можливість призначення йому покарання у відповідності з вимогами ст.69 КК, тобто нижче нижчої межі, передбаченої санкцією кримінального закону, безпідставні. Колегія суддів звертає увагу на те, що визначені кримінальним законом умови для застосування вимог ст.69 КК щодо ОСОБА_9 відсутні, оскільки відсутні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а дані про особу свідчать, що ОСОБА_9 раніше судимий, новий злочин вчинив після винесення вироку, у тому числі за вчинення крадіжки.

Безпідставними є і доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції прав обвинуваченого, зокрема права на захист. Слідчий залучив захисника з моменту повідомлення ОСОБА_9 про підозру. При судовому розгляді судом першої інстанції захист обвинуваченого також здійснювався залученим у відповідності з вимогами ст.49 КК захисником.

Суд першої інстанції провів судовий розгляд у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону. Зокрема, свідки не були допитані, оскільки, як зазначено вище, суд у відповідності з вимогами ст.349 КПК за згодою усіх учасників судового розгляду, у тому числі обвинуваченого, прийняв рішення не досліджувати ці докази.

Вирок суду відповідає вимогам ст. 370 КПК.

Підстав для зміни або скасування вироку колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

В строк покарання ОСОБА_6 зарахувати за правилами ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції, що діяла до 20.06.2017р.) строк попереднього ув`язнення за період з 31 березня 2017 по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3 місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: