Справа №639/6384/17
Провадження №1-кп/639/156/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за №0001879 від 21.09.2017 року у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 18.09.2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробувальним строком 2 роки;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Москва РФ, росіянки, громадянки України, не заміжньої, в силу ст. 89 КК України не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 разом зі своєю матір*ю, ОСОБА_6 07.08.2017 року о 23 год. 20 хв. знаходились біля під*їзду №1 багатоповерхового будинку №91 по пр-ту Новобаварському в м. Харкові, де зустріли раніше їм знайому ОСОБА_4 . Саме в той час між Зарубіними з одного боку та ОСОБА_4 з іншого почалася сварка на грунті раніше сформованих неприязниних відносин, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на спричинення останній тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій, самостійно, не узгоджуючи свої дії з матір*ю, спочатку, використовуючи свою фізичну перевагу, застосовуючи силу, рукою схопив ОСОБА_4 за праву руку та, відчуваючи ненависть до останньої, нехтуючи тим, що перед ним жінка, наніс один удар ногою по її лівій нозі. Після цього ОСОБА_5 , вважаючи виконаними всі дії щодо побиття ОСОБА_4 , припинив свої злочинні дії. Таким чином ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 наступні тілесні ушкодження: синці на правій руці, лівій нозі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи №5831-ая/17 від 26.09.2017. При цьому ОСОБА_6 , помітивши протиправні дії з боку свого сина, ОСОБА_5 у відношенні ОСОБА_4 , також вирішила спричинити останній тілесні ушкодження, проявляючи ненависть до потерпілої, нанесла їй один удар кулаком в ділянку верхньої губи. Після цього ОСОБА_6 припинила свої злочинні дії. Таким чином ОСОБА_6 , спричинила потерпілій ОСОБА_4 , садно на слизовій оболонці верхньої губи, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи №5831-ая/17 від 26.09.2017.

Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнали у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюються, повністю підтверджують фактичні обставини вчинення злочинів, не оспорюють правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні надала показання, які не суперечать викладеному в обвинувальному акті.

Обвинувачені та потерпіла вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченими змісту цих обставин, добровільності та істинності їх позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинувачених, потерпілої, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинувачених.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України та їх дії кваліфікуються судом, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченої ОСОБА_6 встановлено, що вона в силу ст.89 КК України не судима, не заміжня, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , є щире каяття.

Згідно ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинувачених під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлені.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючи покарання обставини, особу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 їх відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинувачених та попередження скоєння ними нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому їм слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Враховуючи розяснення, надані в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.09.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_5 призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, необхідно виконувати самостійно.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.09.2017 року, яким ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки - виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору та потерпілій. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1