Справа № 300/987/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

29.09.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів :
ОСОБА_1 /головуючої /
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , його законного представника- матері ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
Цим вироком: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, учня 10-го класу Воловецької ЗОШ І-ІІІ ступенів, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , судимого 18.03.2016 Воловецьким районним судом за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Воловецького районного суду від 18.03.2016 та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання - три роки однин місяць позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено обчислювати з часу його затримання.
Речовий доказ велосипед марки "Crosswind" повернуто власнику ОСОБА_10 .
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 01 листопада 2016 року близько 16 год. 30 хв. умисно, таємно, повторно, в корисливих цілях, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу через не зачинені двері зайшов до під"їзду житлового будинку АДРЕСА_2 і викрав велосипед марки "Crosswind", який знаходився на майданчику першого поверху будинку та належить потерпілому ОСОБА_10 , вартістю, згідно експертного висновку ОМ-282 від 14.11.2016 - 3200 гривень, внаслідок чого заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вироку через м`якість призначеного ОСОБА_6 покарання, просить постановити новий вирок, яким призначити останньому покарання за сукупністю вироків у виді трьох років шести місяців позбавлення волі. Обґрунтовує тим, що суд не взяв до уваги, що ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, новий злочин вчинив під час відбування покарання, а отже призначене йому покарання не відповідає вимог ст. 65 КК України
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що при розгляді кримінального провадження було допущено грубе порушення вимог ст. ст. 342-345, 358, 363-364 КПК України. Вказує, що підготовче судове засідання відбулось у відсутності представника поліції в справах неповнолітніх, причини неявки такого судом не з`ясовувались. Окрім того, переважна більшість судових засідань так само відбулась у відсутності представників пробації та служби у справах дітей, в тому числі останнє судове засідання 19.04.2017, що на думку захисника є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та перешкодило суду ухвалити законний та обґрунтований вирок.
До початку апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_9 змінив апеляційні вимоги, подавши письмову заяву. Просить застосувати до ОСОБА_6 . Закон України "Про амністію у 2016 році", повністю звільнивши від відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що злочин ОСОБА_6 вчинив будучи неповнолітнім, а тому підпадає під положення ст. 1 та ст. 12 вказаного закону.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вважає, що вирок суду підлягає до скасування через суворість призначеного неповнолітньому ОСОБА_6 покарання, просить застосувати до нього ст. 69 КК України. Обґрунтовує тим, що її підзахисний у вчиненому щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілого, той немає до нього жодних претензій, завдана шкода відшкодована, що дає всі підстави для пом`якшення йому покарання. Вважає, що не зважаючи на те, що ОСОБА_6 неповнолітній, раніше судимий, новий злочин вчини через короткий проміжок часу, поза увагою суду залишились не дослідженими ряд важливих обставин, за умови наявності яких можна було б запобігти вчиненню нового злочину неповнолітнім , а саме:: дієвість контролю з боку батьків та компетентних органів під час іспитового строку, чи здійснювались представниками служб у справах дітей профілактичні заходи щодо виявлення та усунення умов вчинення правопорушення, чи проводилась з неповнолітнім належна виховна робота, чи цікавились його інтересами, колом друзів, і т.д. При цьому не взято до уваги, що в умовах позбавлення волі ОСОБА_6 буде позбавлений можливості отримати повну середню освіту, яка відповідно до вимоги ст. 35 ЗУ «Про освіту», є обов`язковою, окрім цього, після звільнення ОСОБА_6 з місць позбавлення волі, ця обставина суттєво вплине на його адаптацію і знову ж таки може негативно відобразитися на поведінці. Вважає, що у даному випадку слід було б розглянути можливість направлення ОСОБА_6 для відбування покарання до спеціалізованого виховного закладу, визначеного постановою КМУ від 13.10.1993 №859 « Про організацію діяльності загальноосвітніх шкіл соціальної реабілітації та професійних училищ соціальної реабілітації», де б він мав можливість отримати освіту. Захисник також звертає увагу, що відповідно до резолютивної частини вироку суду, ОСОБА_6 не зважаючи на неповнолітній вік буде відбувати покарання на загальних умовах, що є грубим порушенням його прав та інтересів. Просить врахувати, що останнє судове засідання відбулось у відсутності представника у справах дітей, що позбавило суд можливості з`ясувати думку останніх щодо міри покарання обвинуваченому, чим так само порушено його права зважаючи на неповнолітній вік. Захисник просить призначити ОСОБА_6 справедливе покарання, з урахуванням його неповнолітнього віку.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його законного представника - матері ОСОБА_7 про підтримання зміненої апеляційної скарги адвоката ОСОБА_12 про застосування акту амністії з проханням не розглядати доводи апеляційних скарг, пояснення прокурора про підтримання поданої ним апеляційної скарги та заперечення проти апеляційних скарг сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.403 та ст. 404 КПК України, апеляційний розгляд проводиться в межах змінених апеляційних вимог сторони захисту - про звільнення від відбування покарання на підставі закону про амністію та апеляційних вимог прокурора - щодо призначення більш суворого покарання за сукупністю вироків.
Фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_6 за інкримінованим злочином - ч.2 ст. 185 КК України, тобто у крадіжкці чужого майна, вчиненому повторно, апелянтами не оспорюється.
Убачаться, що суд розглянув кримінальне провадження з урахуванням положень ст. 314-1, ст. ст.485, 487, 488, 496 КПК України, якими врегульовано порядок розгляду кримінального провадження щодо неповнолітніх обвинувачених. Вирок суду відповідає вимогам ст. 370, ст. 374 КПК України.
Апеляційний суд не погоджується з доводами прокурора про м`якість призначеного покарання. Хоча обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин повторно та під час іспитового строку, однак, встановлено, що він щиро розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду, активно сприяв розкриттю злочину, а сам злочин вчинив під впливом іншої особи, як про це ствердив обвинувачений апеляційному суду.
Суд призначив покарання в межах санкції статті, передбаченої ч.2 ст. 185 КК України, та з урахуванням положень ст.60, ст. 61, ст. 65 КК України, також висновків органу пробації, а за сукупністю вироків - дотримав вимоги ст. 71 КК України, призначивши за сукупністю вироків остаточне покарання шляхом часткового складання невідбутої частини покарання. Таке покарання узгоджується з вимогами ч.4 ст. 71 КК України, тобто воно є більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
На думку апеляційного суду, покарання за сукупністю вироків відповідає тяжкості вчиненого особі обвинуваченого, є достатнім і необхідним для його виправлення і підстав для його посилення не вбачає.
Щодо апеляційного прохання сторони захисту, висловленого під час апеляційного розгляду, апеляційний суд, дотримуючись засад змагальності сторін, свободи в поданні ними своїх доказів та у доведеності перед судом їх переконливості, що сторони є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України ( ст. 22, ст. 26 КПК України), вирішуючи питання про застосування до обвинуваченого амністії, як про це наполягала сторона захисту, приходить до висновку, що амністія до ОСОБА_6 не може бути застосована з таких підстав.
Статтею 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016, визначено коло осіб, які підпадають під амністію. ОСОБА_6 як неповнолітня особа підпадає під визначення ст. 1 цього закону. Однак, він не може бути звільнений від відбування покарання з урахуванням положення ст. 9 цього Закону, у якому встановлена заборона застосування амністії, зокрема, п. "а" - до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
ОСОБА_6 відбуваючи покарання за попереднім вироком, тобто від 18.03.2016, через невеликий проміжок часу, 01.11.2016 - знову вчинив умисний корисливий злочин. З наведених підстав до нього не може бути застосована амністія.
Іншим апеляційним доводам, тобто тим, які були зазначені в апеляційних скаргах захисниками, апеляційний суд не дає оцінки, оскільки вони не були підтримані апелянтами та не були предметом розгляду.
На підставі викладеного апеляційні скарги сторін кримінального провадження задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд , -

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , змінені апеляційні скарги адвоката ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Воловецького районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2017 року щодо ОСОБА_6 - залишити без зміни.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.
Судді