Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 572/2643/17
Провадження № 1-в/572/461/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2017 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

засудженого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Сарни в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого 12.11.2012 року Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Згідно ухвали Петрівського районного суду Кіровоградської області від 09.03.2016 року зараховано термін попереднього ув`язнення з 03.07.2012 року по 03.12.2012 року, відповідно до ч.5 ст.72 КК України по ЗУ №838-VIII від 26.11.2015 року про умовно-дострокове звільнення,

початок строку 03.07.2012 року

кінець строку 03.02.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, як такого, що поведінкою довів своє виправлення та перевиховання.

В судовому засіданні засуджений підтримав подану заяву, просить її задоволити, вважає що мета призначеного покарання досягнута.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви, оскільки протягом року засуджений звертався до суду із заявою про застосування умовно-дострокового звільнення. Захисник не заперечив проти твердження прокурора.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд прийшов до наступного.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 з 17.01.2013 року знаходиться в місцях позбавлення волі. Під час перебування в Петрівській виправній колонії (№49) три рази заохочувався правами начальника відділення. З 21.09.2017 року року відбуває міру покарання в Катеринівській виправній колонії, за час відбування покарання в даній установі порушень встановленого порядку режиму утримання, не допускав.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин.

На момент подання засудженим клопотання ним дійсно відбуто 5 років 4 місяці 12 днів, що становить 2/3 строку призначеного покарання (невідбута частина покарання на момент розгляду справи становить 1 рік 1 місяць 26 днів).

В матеріалах справи міститься ухвала Петрівського районного суду Кіровоградської області від 06.02.2017 року про відмову ОСОБА_4 у застосуванні умовно-дострокового звільнення. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 22.03.2017 року рішення про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення залишено без змін.

Згідно ч. 6 ст. 539 КПК України вбачається, що у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Також положенням ч. 7 ст. 154 КВК України передбачено, що у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що засуджений відбуває покарання за тяжкий злочин, а також те, що з часу відмови судом засудженому в задоволені заяви щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а саме з 06 лютого 2017 року, не сплинув термін в 1 (один) рік, вважаю за необхідне заяву засудженого залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України та ст. 154 КВК України, -

УХВАЛИВ :
Заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1