Справа №489/1597/17 23.01.2018
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0004153 від 03.08.2016р. за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , першого заступника прокурора Миколаївської області Білоуса, на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2017р., стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого різноробочим ТОВ «Миколаївзеленгосп», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121 КК України;
Учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_9
потерпіла ОСОБА_10
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок скасувати з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч.2 ст. 121 КК України покарання у виді 10 років позбавлення волі.

На підставі п.6,8 ч.1 ст. 67 КК України визнати обставинами, що обтяжують покарання «вчинення злочину щодо особи похилого віку та яка перебувала в іншій залежності від винного»

Під час апеляційного розгляду повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, у зв`язку з чим дослідити наступні докази:

-допитати обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілу ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14

-висновок експерта №379 від 26.02.2016р.

-матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить оскаржуваний вирок скасувати. Призначити новий розгляд у суді першої інстанції
Під час апеляційного розгляду дослідити такі докази:
-висновок експерта №2259 від 26.09.2016р.
-протокол проведення слідчого експерименту від 22.02.2017р.
-дані що характеризують його (обвинуваченого) як особу.
Короткий зміст вироку.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Миколаївської міської лікарні швидкої допомоги 2302, 45 грн. в рахунок відшкодування коштів витрачених на лікування ОСОБА_15 .
Узагальнені доводи апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи висновків суду щодо кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченого, вважає оскаржуваний вирок суду в частині призначення покарання незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Зауважує, що судом не враховані обставини, що обтяжують покарання, а саме те, що злочин було скоєно ОСОБА_6 щодо особи похилого віку, жінки, яка фізично не була спроможна чинити опір, та яка перебувала в залежності від винного. Зазначає, що судом не прийнято до уваги, що потерпілій ОСОБА_15 , яка була матір`ю обвинуваченого, на момент скоєння злочину виповнилось 80 років і вона перебувала у безпорадному стані та в залежності від обвинуваченого в силу свого похилого віку та наявності захворювань.
Вказує, що обвинувачений неодноразово застосовував побої й психологічне насильство у побуті, бив та кричав на свою стару та немічну матір, що підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, показами самого обвинуваченого, потерпілої ОСОБА_11 , свідків, висновками експерта та іншими письмовими доказами.
Звертає увагу суду, що ОСОБА_6 не визнав свою вину, не розкаявся у вчиненому злочині, не висловив жодного каяття й співчуття, а лише намагався уникнути відповідальності, пояснюючи, що смерть матері сталася не внаслідок його умисних неодноразових (не менше 6) ударів в голову, а внаслідок падіння.
Вважає, що характеристики з місця проживання, у яких не вказано про неодноразові виклики правоохоронців за фактами насильства, є явно необ`єктивними.
Крім того, на думку прокурора, судом необґрунтовано та безпідставно враховано факт перебування малолітніх дітей на утриманні обвинуваченого, оскільки із обставин кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 не одружений та проживав лише зі своєю матір`ю. Мотивів, з яких суд дійшов про наявність у обвинуваченого утриманців, у вироку не наведено.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що вину свою в скоєному злочину визнав частково, та вважав би за необхідне, щоб в суді судовий експерт пояснив, строки в які його мати отримала тілесні ушкодження, які спричинили її смерть.
Зауважує, що він показав в якій спосіб спричиняв тілесні ушкодження потерпілій, удари були спрямовані по щокам, а не по голові та шиї, а тому апелянт хоче щоб йому пояснив судовий експерт, чи може долоня руки при ударі по обличчю з розмаху прирівнюватися до удару предмету з обмеженою контактною поверхнею, якою може бути поверхня кулака руки чи взутої ноги.
Звертає увагу суду, що суд першої інстанції не вірно виклав його пояснення, оскільки він говорив, що ніколи не бачив, щоб його мама падала.
Крім того, обвинувачений не погоджується із призначеним покаранням та зазначає, що суд не достатньо врахував, що він не перебуває на обліках в МОПЛ та ОНД, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей 2010 року та 2012 року народження.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
Суд визнав доведеним, що в ніч з 30.07.2016 на 31.07.2016 р. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , за місцем спільного проживання із матір`ю ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, діючи за раптово виниклим умислом, направленим на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останній не менше 6-ти ударів руками в область обличчя та голови, чим спричинив потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, в результаті яких ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в Миколаївській лікарні швидкої медичної допомоги.
Згідно висновку судово-медичної експертизи трупу №2259 від 26.09.2016, смерть ОСОБА_15 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми у вигляді численних синців на голові, крововиливів в м`які тканини голови, субарахноїдальних та внутрішньо-мозкових крововиливів з ділянками забою речовини головного мозку.
При судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження:
В області голови та шиї:
- численні синці на обличчі та голові;
- забійна рана верхньої губи;
- крововиливи в м`які тканини голови;
- субарахноїдальні та внутрішньо-мозкові крововиливи;
- забій речовини головного мозку.
Всі вищеописані тілесні ушкодження є прижиттєвими, на що вказує наявність крововиливів в місцях ушкоджень та утворилися від неодноразової дії тупих твердих предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, якою могла бути поверхня кулака руки чи взутої ноги в проміжок від 1 до 2-х діб, до надходження. Вищевказані тілесні ушкодження в ділянці голови, у своїй сукупності, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть та мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті.
Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.
Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 на підтримку апеляційної скарги обвинуваченого та їх заперечення проти доводів апеляційної скарги прокурора, пояснення прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 які підтримали апеляційну скаргу прокурора та за перечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, думку потерпілої ОСОБА_10 , яка вважала, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого слід відмовити, вивчивши матеріали кримінального провадження, відповідно до вимог ч.3 ст. 404 КПК України, повторно дослідивши обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг в їх межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наведеними у вироку доказами.

В судовому засіданні суду першої обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України визнав частково та пояснив, що зі своєю матір`ю він проживав тривалий час, доглядав її, оскільки мати в силу свого віку та за станом здоров`я не могла себе обходити сама.
30.07.2016р. приблизно о 21.00 годин він ліг спати. Десь через півтори години почув якийсь шурхіт, встав та побачив, що мати збирала посуд. Він уклав матір спати, але та через деякий час ще раз піша на кухню. Він відніс її ще раз спати проте вона втретє пішла на кухню. Через це він приблизно 6 разів вдарив її по обличчю долонею. Це було в ніч з 30 на 31 липня. Бив її, коли та лежала. Куди саме її бив не бачив, бо в кімнаті було темно. Він кричав на неї та просив, щоб вона не заважала ні йому, ні сусідам спати. Вранці побачив на її обличчі підтьоки біля очей, тому став робити їй примочки. Не впевнений, що такі підтьоки є результатом його дій. 01.08.2016 він говорив сестрі, що вночі побив матір, коли вкладав її спати. Окрім нього її ніхто не бив. При ньому вона не падала. До того як він її побив, на ній не було ніяких ушкоджень.
Проте, винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому злочині повністю підтверджується доказами дослідженими судом та наведеними у вироку, а саме: показаннями потерпілої, свідків, висновком експерта № 2259 від 26.09.2016, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.08.2016, протоколом огляду трупа від 09.08.2016, протоколом проведення слідчого експерименту від 22.02.2017.
Так, допитана в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_11 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_6 приходиться їй братом, який проживав разом з матір`ю з 2014 року. Обвинувачений постійно кричав на матір, скаржився їй, що мати нічого не розуміє, якщо на неї не крикнути. В матері іноді були провали пам`яті, часто були галюцинації, за станом здоров`я та в силу похилого віку мати не могла себе обходити, потребувала стороннього догляду. Вона бачила матір постійно в синцях. Брат коли годував матір часто застосовував фізичну силу, щоб відкрити їй рота. За кілька місяців до смерті у матері була розбита голова, зі слів брата їй відомо, що він кинув тарілку, та попав матері в голову. 01 серпня 2016 року вона бачила у матері побої, брат сказав, що це він побив матір. В останньої були на обличчі та руках крововиливи, вся вона була в крові. Зі слів сусідки з 21 квартири дізналась, що 30 липня після обіду обвинувачений сильно кричав на матір та при цьому її бив. Раніше вона викликала співробітників поліції як тільки бачила, що брат б`є матір. Проте, в останній раз нікого не викликала, бо мати просила її піти. Вона лише сфотографувала у матері синці на обличчі, купила ліки та на наступний день викликали карету швидкої допомоги і поліцію. У лікарню матір привезли 02 серпня, а вже 08 серпня та померла.
Вказані обставини також підтверджуються протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.08.2016, згідно з даними якого ОСОБА_11 звернулася до правоохоронних органів із заявою про те, що в період часу з 27.07.2016 до 01.08.2016 ОСОБА_6 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , спричинив тілесні ушкодження її матері ОСОБА_15 ;
протоколом огляду трупа від 09.08.2016, відповідно до якого об`єктом огляду став труп ОСОБА_15 , який знаходився на підлозі в морзі ЛШМД. На обличчі трупа є крововиливи в області очей, щік, шиї темно-бурого кольору.
Допитані в судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , показали, що зі слів потерпілої ОСОБА_11 їм відомо, що ОСОБА_6 часто бив свою матір ОСОБА_15 , яка з ним проживала. Свідок ОСОБА_12 також показала, що в лютому 2016р. вона бачила ОСОБА_15 , яка була сильно побита, при чому більше з лівого боку, ОСОБА_15 поясняла свідку, що це зробив її син.
Показання потерпілої, є послідовними, узгоджуються з показаннями свідків, підтверджуються іншими дослідженими судом доказами, в тому числі, висновком експерта щодо часу та способу вчинення кримінального правопорушення, механізму, локалізації та тяжкості отриманих потерпілою тілесних ушкоджень, а тому суд обґрунтовано послався на них у вироку на підтвердження винуватості обвинуваченого.
Так, згідно висновку експерта № 2259 від 26.09.2016, смерть ОСОБА_15 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми у вигляді численних синців на голові, крововиливів в м`які тканини голови, субарахноїдальних та внутрішньо-мозкових крововиливів з ділянками забою речовини головного мозку. При судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження в області голови та шиї: численні синці на обличчі та голові, забійна рана верхньої губи, крововиливи в м`які тканини голови, субарахноїдальні та внутрішньо-мозкові крововиливи, забій речовини головного мозку; в області тулуба та кінцівок: численні синці по передній та задній поверхні тулуба та кінцівок.
Всі вищеописані тілесні ушкодження прижиттєві, на що вказує наявність крововиливів в місцях ушкоджень та утворилися від неодноразової дії тупих твердих предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, якою могла бути поверхня кулака руки чи взутої ноги, в проміжок від 1 до 2-х діб, до надходження. Невиключно, що частина синців, а саме які мають розташування по передній поверхні колінних суглобів та по задніх поверхнях ліктьових та на спині, утворилися в наслідок падіння тіла з положення стоячи вперед чи назад, при приданні тілу прискорення. Вище вказані тілесні ушкодження в ділянці голови, у своїй сукупності, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть та мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті.
Вказаний висновок експерта є повним, із наданням чітких відповідей на поставлені запитання, науково обґрунтованими та узгоджується по змісту із іншими доказами по справі, тому суд вірно послався на нього у вироку, як на доказ доведеності винуватості обвинуваченого.
Тому доводи обвинуваченого щодо невірної оцінки судом першої інстанції зазначеного доказу є безпідставними.
Обставини спричинення обвинуваченим потерпілій ОСОБА_15 тяжких тілесних ушкоджень за обставин викладених у вироку також підтверджується даними протоколу проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_6 від 22.02.2017, під час якого обвинувачений ОСОБА_6 розказав про обставини, що мали місце в ніч з 31.07 на 01.08.2016. Пояснив, що в ніч з 31.07.2016 на 01.08.2016 він прокинувся від того, що мати перекладала посуд на кухні. Він схопивши її спереду під пахвами та почав вести у напрямку кімнати. Коли він завів матір у кімнату, та почала знову намагатися вставати з ліжка. Він почав кричати на неї та невтримавшись, став наносити їй удари долонею правої руки по обличчю в область щік з обох боків, при цьому наніс їй приблизно 6-7 ударів, однак чи була на ній кров не бачив. Зранку він зайшов до кімнати матері, крові на ній не бачив, але помітив синці на обличчі та що заплили очі, після чого він робив їй чайні примочки. Через два дні його матір забрала бригада швидкої допомоги, від сестри дізнався, що мати померла в лікарні.
Всі докази надані стороною обвинувачення та досліджені судом, отримані в порядку визначеному кримінальним процесуальним законом, суд обґрунтовано визнав дані докази достовірними, належними та допустимими, відповідно до вимог ст.ст. 85, 86 КПК України.
Таким чином, суд першої інстанції на підставі повно та всебічно досліджених доказів, в їх сукупності, дійшов правильного висновку щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_15 , 1936 року народження, що спричинило смерть потерпілої і дії обвинуваченого вірно кваліфікував за ч.2 ст. 121 КК України.

Висновки суду першої інстанції стосовно доведеності винуватості ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочину належним чином вмотивовані та підтверджені дослідженими судом та наведеними у вироку доказами. Тому доводи апелянта про те що суд не дав належну оцінку всім доказам по справі є безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли потягти скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, судом першої інстанції не допущено. Не наведено таких підстав, визначених ст. 412 та ст.415 КПК України обвинуваченим і в апеляційній скарзі. Тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 та скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, про що просить обвинувачений в своїй апеляційній скарзі.
Що стосується призначеного ОСОБА_6 покарання, то апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Пунктом 6 Постанови визначено, що суд, установивши наявність зазначених у ч. 1 ст. 67 КК України обтяжуючих обставин, зобов`язаний навести їх у вироку та врахувати при призначенні покарання.

Зазначених вимог закону при призначенні покарання ОСОБА_6 судом першої інстанції не дотримано в повній мірі.
Так, суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого та є явно несправедливим внаслідок м`якості, при цьому не врахував обтяжуючі покарання обставини.

При призначені покарання, суд хоча й послався, але недостатньо врахував суспільну небезпечність вчиненого обвинуваченим злочину та його наслідки. А саме те, що злочинні дії обвинуваченого призвели до смерті його матері, як мала похилий вік, була важко хворою, в зв`язку з чим фізично не була спроможна чинити опір, та яка перебувала в залежності від винного.

Таким чином, суд, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, не надав їм належної оцінки, що потягло за собою безпідставне призначення покарання, наближеного до мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

При цьому, судом першої інстанції не враховано обставини, що обтяжують покарання передбачені п. 6, 8 ч. 1 ст. 67 КК України, а саме, те, що злочин було скоєно ОСОБА_6 щодо особи похилого віку, жінки, яка фізично не була спроможна чинити опір, та яка знаходилась під його наглядом а тому залежала від нього.

Так, судом першої інстанції не прийнято до уваги, що потерпілій ОСОБА_15 , яка була матір`ю обвинуваченого, на момент скоєння злочину виповнилось 80 років і вона перебувала у безпорадному стані та в залежності від обвинуваченого в силу свого похилого віку та наявності захворювань. При цьому мотивів, з яких суд не визнав вказані обставини такими, що обтяжують покарання, у вироку не наведено.

Всупереч приписам постанови Пленуму Верховного Суду України №7 суд не врахував поведінку обвинуваченого, що передувала вчиненню злочину, а саме встановлені судом факти систематичного побутового насильства щодо своєї старенької матері. Так, ОСОБА_6 неодноразово застосовував побої й психологічне насильство у побуті, бив та кричав на свою стару та немічну матір.

Зазначене підтверджується сукупністю досліджених судом доказів: показами обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , висновками експерта та іншими письмовими доказами.

Постійне застосування ОСОБА_6 фізичної сили та побиття матері також підтверджується і висновком експерта №379 від 26.02.2016, відповідно до якого у ОСОБА_15 мали місце ушкодження у вигляді крововиливів і синців, крововиливу в області грудної клітини, крововиливи в області верхніх кінцівок, які утворилися від не менш як 6 ударних дій тупих твердих предметів, якими могли б бути руки, ноги і т.д.

Зважаючи на викладене призначене обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 8 років позбавлення волі за своїм розміром явно не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого, не сприятиме його виправленню.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є слушними.

Разом з тим, посилання прокурора на те, що судом безпідставно враховано при призначенні обвинуваченому покарання, наявність у нього на утриманні двох малолітніх дітей є неспроможними. Оскільки, матеріали кримінального провадження містять дані про те, що у ОСОБА_6 на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком яких являється обвинувачений. Будь яких даних про те, що ОСОБА_6 не опікується своїми дітьми, не займається їх вихованням та не утримує їх, апелянтом апеляційному суду не надано.

При призначені покарання ОСОБА_6 , апеляційний суд враховує обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, в Миколаївському обласному наркологічному диспансері та в Миколаївській обласній психіатричній лікарні на обліку не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_18 , 2010 року народження та ОСОБА_19 , 2012 року народження.
Як обтяжуючі покарання обставини апеляційний суд, відповідно до вимог п.6, 8 ч.1 ст.67 КК України, враховує вчинення злочину щодо особи похилого віку, яка перебувала в іншій залежності від винного.
Пом`якшуючих покарання обставин апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 121 КК України, проте більш суворе ніж призначив суд першої інстанції.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції у частині призначення ОСОБА_6 покарання скасуванню на підставі ч.1 ст. 414 КПК України у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, з ухваленням свого вироку відповідно до п.2 ч.1 ст. 420 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 414, 420, 424, 532 КПК України , апеляційний суд, -
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Миколаївської області Білоуса задовольнити частково.
Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2017року стосовно ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.
Ухвалити в цій частині свій вирок.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 років.
Початок строку покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
В іншій частині вищезазначений вирок суду першої інстанції залишити без зміни.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскарженим в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Копія вироку суду апеляційної інстанції підлягає врученню обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а тим, що не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий:

Судді: