Номер провадження: 11-сс/785/1532/17
Номер справи місцевого суду: 500/4799/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.09.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора -

представника власника майна - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.09.2017 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події 01.09.2017 року,
ВСТАНОВИЛА:

25.08.2017 року СВ Ізмаїльського ВП ГУ НП в Одеській області розпочато кримінальне провадження № 00002493 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. З клопотання вбачається, що 01.09.2017р. до чергової частини Ізмаїльського ВП ГУНП надійшла заява ОСОБА_7 про те, що невстановлені особи збирали врожай соняшнику з поля, яке розташоване між с. Озерне і с. Ново-Озерне Ізмаїльського району без згоди власника врожаю.
01.09.2017р. в ході огляду місця події, а саме на полі, розташованому між с. Озерне і с. Ново-Озерне Ізмаїльського району, були затримані автомобіль «КАМАЗ-5320» державний номер « НОМЕР_1 » з причепом державний номер « НОМЕР_2 », в якому знаходилось насипом насіння соняшника та автомобіль «КАМАЗ-53202» державний номер « НОМЕР_3 » з причепом державний номер « НОМЕР_4 », в якому знаходилось насипом насіння соняшника.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про арешт майна, та прийнято рішення про негайне повернення вилученого майна власнику.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та накласти арешт на майно, вилучене 01.09.2017 року, зобов`язати уповноважених осіб ТОВ «Оріон» та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , яким повернуто все вищезазначене майно, надати його в повному обсязі органу досудового розслідування, для використання його в якості речових доказів, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки, суд, на його думку, зробив передчасні висновки, щодо правомірного використання зазначених земельних ділянок, оскільки строк договорів оренди та суборенди, наданих ТОВ «Оріон», сплив у 2013 році, тож не накладення арешту на майно перешкоджає зберіганню доказів. Заслухавши доповідача, представника ТОВ «Оріон» - адвоката ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення скарги прокурора, вважаючи її необґрунтованою, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляції.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Так, згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Слідчий суддя або суд під час судового провадження відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України накладає арешт на майно, якщо є підстави вважати, що воно відповідає вищезгаданим у ч. 2 ст. 167 КПК України критеріям. Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України,у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ст. 173 ч. ч. 1,2 п. 5 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. На думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання, оскільки слідчим не надано доказів, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення особою, яка є власником майна, не надано доказів того, що вилучене майно є речовим доказом у справі, яке може підлягати конфіскації або спеціальній конфіскації, для відшкодування шкоди, не надано також доказів доцільності і необхідності арешту майна, в клопотанні не зазначені будь-які правові підстави для арешту вказаного майна.
Із наданих ТОВ «Оріон» слідчому судді документів вбачається, що дане підприємство здійснювало збір врожаю соняшника на законних підставах, оскільки є власником зазначеного майна та правомірно вчинило зазначені дії.
Враховуючи, що власники майна не є підозрюваними або обвинуваченими в даному кримінальному провадженні, а неправомірне обмеження їх права власності суперечить вимогам закону, слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого були дотримані зазначені вимоги КПК України, що дозволило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали слідчого судді колегією суддів не можуть бути обґрунтованими, оскільки із матеріалів клопотання не вбачається обґрунтованої підозри будь-якій особі, що є необхідною умовою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчим не зазначено в клопотанні жодних порушень вимог земельного законодавства і такі обставини не були предметом розгляду слідчого судді, у зв`язку з чим необґрунтованими є доводи апеляційної скарги прокурора щодо користування ТОВ «Оріон» земельною ділянкою поза межами договору суборенди землі.

За таких обставин, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора і скасування судового рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 170-173, 370, 376, 395, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді

Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.09.2017 року, якою відмовлено в задоволені клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП ОСОБА_8 про арешт майна, та прийнято рішення про негайне повернення вилученого майна власнику - без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4