Справа № 419/3311/17
Провадження № 11-кп/782/437/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«27» грудня 2017 року місто Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Луганської області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 25 жовтня 2017 року, яким:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Луганська, громадянин України, непрацюючий, неодружений, з середньою спеціальною освітою, на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, в останнє 30.09.2013 року Жовтневим районним судом м.Луганська за ч.2,3 ст.185 та ч.1,4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, зі штрафом 1700 грн., який підлягає самостійному виконанню,-
визнаний винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185 КК України, та йому призначено покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 змінено з домашнього арешту на тримання під вартою та його взято під варту в залі суду. Строк відбуття покарання обвинуваченому рахується з моменту затримання, тобто з 25 жовтня 2017 року.
Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до положень ст.100 КПК України. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витраті відсутні.
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 визнаний винним у скоєнні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

02 серпня 2017 року, у період часу приблизно з 17.00 години обвинувачений ОСОБА_6 знаходився за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 зі своїм знайомим ОСОБА_8 . Перебуваючи у зазначеній квартирі ОСОБА_6 розпивав спиртні напої з потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Через деякий час, коли ОСОБА_8 пішов додому, ОСОБА_6 побачив, що ОСОБА_7 заснув та на столі біля ліжка знаходиться мобільний телефон "Samsung DUOS GT-S7262" та мобільний телефон «Nokia 1280». В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадання чужого майна, після чого він, діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон "Samsung DUOS GT-S7262" в корпусі білого кольору з зарядним пристроєм до нього, ринкова вартість яких, згідно висновку товарознавчої експертизи № 339 від 16.08.2017 року складає 600 гривень, та мобільний телефон «Nokia 1280» в корпусі чорного кольору та зарядний пристрій до нього, ринкова вартість яких, згідно висновку товарознавчої експертизи № 339 від 16.08.2017 року складає 200 гривень, які належать ОСОБА_7 .
З викраденими майном обвинувачений ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд як своїм власним, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 800 гривень.

Крім того, 11 серпня 2017 року, близько о 04 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_6 проходив біля ставка-охолоджувача Луганської ТЕС у м. Щастя Новоайдарського району Луганської області, де поблизу розташовані дачні ділянки СТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, протиправно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, ОСОБА_6 переліз через паркан дачної ділянки АДРЕСА_4 », таким чином проникнувши на територію вказаного домоволодіння. Після чого ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, підійшов до будинку, який розташований на ділянці за вказаною адресою та шляхом віджиму скла вікна, через віконний отвір проник до будинку, в якому зберігались речі власниці та викрав із вказаного будинку майно, яке належить на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_9 , а саме:
-електронасос побутовий відцентровий БЦ-3,5 / 20 «Урожай» в корпусі сірого кольору, який на момент викрадення знаходився у робочому стані, та вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №334 від 16.08.2017 р., складає 800 гривень;
-електронасос побутовий відцентровий БЦ-1,1-18 Харків в корпусі блакитного кольору, який на момент викрадення знаходився у робочому стані, та вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №334 від 16.08.2017 р., складає 800 гривень;
-дрель електричну ДУ-2154 ОН, в корпусі сірого кольору, яка на момент викрадення знаходилась у робочому стані, та вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №334 від 16.08.2017р., складає 250 гривень.
Викрадене майно ОСОБА_6 поклав до поліпропіленового мішка, перекинув того через паркан, після чого розпорядився викраденим майном на свій розсуд, як своїм власним.
Таким чином, внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №334 від 16.08.2017р. потерпілій ОСОБА_9 завдано матеріального збитку на суму 1850 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, призначити йому більш мяке покарання, не пов`язане з позбавленням волі. В обгрунтування своїх доводів зазначає, що провину він визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, відшкодував матеріальну шкоду потерпілим і те, що потерпілі не мають до нього ніяких претензій. Крім того, апелянт зазначає, що після вчиненого ним злочину в його житті сталися суттєві зміни пов`язані із знайомством з його цивільною дружиною, ОСОБА_10 , та її трьома неповнолітніми дітьми, яких він утримує та за якими турбується. Тому вважає, що ці обставини унеможливлять в подальшому вчинення ним нових злочинів.
В порядку ст.403 КПК України прокурор відмовився від поданої ним апеляційної скарги.
В судове засідання апеляційної інстанції потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомили.

З урахуванням наведеного та керуючись положеннями ч.4 ст.405 КПК України апеляційний суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутністю потерпілої сторони.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимогам ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185 КК України, при обставинах, встановлених вироком суду, а також правова кваліфікація його дій, основані на зібраних по справі та перевірених судом в порядку ст.349 КПК України доказах, являються обґрунтованими, належним чином мотивованими та не оскаржуються обвинуваченим в апеляційній скарзі.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 належним чином прийняв до уваги ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, у побуті за місцем мешкання характеризується позитивно. Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно зі ст.66 КК України, суд обгрунтовано визнав щире каяття обвинуваченого у вчиненому, визнання ним вини та відшкодування завданого збитку, та визнав обставиною, що обтяжує покарання, згідно зі ст.67 КК України вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На думку колегії суддів наведені обставини та відомості щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 свідчать про те, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_6 іншого виду покарання, ніж обрано судом першої інстанції, відсутні.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку та пом`якшення обвинуваченому покарання. Тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, які задоволенню не підлягають, а вирок суду вважає законним та обґрунтованим.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 та ст.ст.418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 25 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її оголошення, але на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3