Справа № 755/5712/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003138 від 08 березня 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 05 серпня 2016 року вироком Деснянського районного суду міста Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_8 07.03.2017 року приблизно о 19 годині 30 хвилин після спільного вживання алкогольних напоїв зі ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у салоні трамваю №33, який рухався маршрутом від зупинки громадського транспорту «вулиця Гродненська» в напрямку зупинки «вулиця Лобачевського» по вулиці Празька в м. Києві. У вказаний час, у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите повторне викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_8 діючи з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, наблизився до потерпілого ОСОБА_6 , та застосувавши насильство, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого, яке виразилося у нанесенні останньому одного удару кулаком в область обличчя, відкрито заволодів майном ОСОБА_6 , а саме мобільним телефоном «Nokia» імей № НОМЕР_1 , вартістю 800 гривень та мобільним телефоном «Nokia» імей № НОМЕР_2 , вартістю 200 гривень.

Після чого ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на загальну суму 1000 гривень.

Згідно висновку СМЕ №620 від 13.03.2017, при судово-медичній експертизі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено наступні тілесні ушкодження: навколо лівого ока з переходом в підочну ділянку розташовується жовто-зеленого кольору синець з фіолетовим забарвленням в проекції нижнього краю очниці розмірами 7,0x6,5 см. В лобній ділянці зліва, в проекції лівої виличної дуги горизонтально розташовані подовжені садна вкриті по центру бурими кірочками. На слизовій оболонці верхньої губи зліва розташоване овальне садно під білуватим нальотом.

Вказані ушкодження спричинені тупим предметом (предметами), в наслідок не менш 3-х травматичних впливів та відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 провину визнав частково та показав суду, що 07.03.2017 року він разом зі свідком ОСОБА_9 відпочивав у кафе, до них підійшов потерпілий у справі, вони розпивали спиртні напої, після цього потерпілий став чіплятися до ОСОБА_9 , вони вирішили піти з кафе та сіли у трамвай, потерпілий так само сів до трамваю, продовжуючи чіплятися до ОСОБА_9 , тоді він захищаючи останню почав наносити удари ОСОБА_6 . Після чого він з дівчиною вийшли з трамваю та були затримані працівниками поліції. Вказує, що він не викрадав мобільні телефони, які належали потерпілому, а знайшов їх у трамваї, коли проїжджав по вул. Азербайджанській в м. Києві. А тому просив, його виправдати за ч. 2 ст. 186 КК України та покарати тільки за нанесення потерпілому тілесних ушкоджень.

Зокрема, будучи допитаним з дотриманням правил, передбачених частиною другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятою статті 352 КПК України, у судовому засіданні та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання потерпілий ОСОБА_6 надав суду показання, в яких підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчинення кримінального правопорушення в частині його часу, місця, способу вчинення та зокрема зазначив, що 07.03.2017 року він перебував в кафе, вживав алкогольні напої, а тому погано все пам`ятає, після кафе вирішив поїхати додому на трамваї, і там в нього виник конфлікт з якимось чоловіком, який схожий на обвинуваченого, останній наніс йому удари, після чого він деякий час був без тями, а коли прийшов в себе, то лежав на лавці на вулиці. Зазначає, що при собі він мав два телефони марки «Nokia», після того як прийшов до тями, помітив, що в нього були відсутні мобільні телефони, далі викликав поліцію.

Крім того, будучи допитаними, у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст.352 КПК України та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, наступні свідки.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що 07.03.2017 року вона разом з обвинуваченим відпочивала у кафе, до них підійшов потерпілий у справі, вони почали втрьох розпивали спиртні напої, коли обвинувачений відійшов, потерпілий у грубій формі почав до неї чіплятися, після цього її вдарив. Далі вона разом з ОСОБА_8 вийшла з кафе та пішли до трамваю, потерпілий пішов за ними, продовжуючи до неї чіплятися, вже в трамваї ОСОБА_8 вдарив декілька разів ОСОБА_6 . Після цього, вони вирішили вийти з трамваю та пройтись пішки, залишивши потерпілого у трамваї. Коли вони вийшли на зупинці, їх зупинили працівники ППС і знайшли у ОСОБА_8 мобільні телефони, він пояснив, що телефони знайшов.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав суду, що він є працівником патрульної поліції і 07.03.2017 року заступив на чергування разом з ОСОБА_11 . Біля 20 год. 00 хв. він побачив, як два чоловіки з дівчиною вийшли з кафе. Один з чоловіків, як в подальшому з`ясувалось ОСОБА_8 почав притулятися до іншого, таким чином перевіряючи його кишені. Інший чоловік, потерпілий ОСОБА_6 злякався та стрибнув у трамвай на зупинці «Гродненська», таким чином намагаючись втекти, але обвинувачений з дівчиною забігли за потерпілим у трамвай. Він разом з ОСОБА_11 побачивши це побігли за трамваєм. Було видно, що в трамваї потерпілий намагався сісти, проте підбіг обвинувачений та вдарив його. ОСОБА_8 вийшов на наступній зупинці «Лобачевського», і вони одразу його затримали, в нього знайшли два телефони, спочатку обвинувачений вказував, що це його телефони, а потім прийшов потерпілий та вказав, що це його телефони, які були в нього викрадені. Вказав, що і потерпілий і обвинувачений були в стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав суду, що він є працівником патрульної поліції і 07.03.2017 року заступив на чергування разом з ОСОБА_10 та побачив, як потерпілий разом з обвинуваченим та дівчиною вийшли з кафе, всі були в нетверезому стані. Вони відійшли в нелюдне місце і обвинувачений став прощупувати кишені потерпілого, але викрасти нічого не встиг, оскільки потерпілий побіг сідати в трамвай, що на зупинці «Гродненській». ОСОБА_8 з дівчиною побігли за ним, коли двері трамваю зачинились, Обвинувачений вдарив потерпілого. Вказує, що він з напарником ОСОБА_10 побігли за трамваєм. На наступній зупинці «Лобачевського» побачили ОСОБА_8 та дівчину. Провели обшук та вилучили у ОСОБА_8 телефони. Спочатку дівчина з обвинуваченим вказували, що це їх телефони, проте пояснили чому в телефонах особисті данні іншої особи, не змогли. В телефонній книзі був записаний номер телефону «мама», вони подзвонили на нього та попрохали описати власника телефону, даний опис не відповідав обвинуваченому. Після цього під`їхала слідчо-оперативна група, потім прийшов потерпілий, який повідомив, що в нього викрали два телефони.

Вказані показання свідків суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Тобто, цими показаннями, які є процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджується орієнтовний час та інші обставини вчинення даного кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Згідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно протоколу огляду місця події від 07.03.2017 року в період часу з 21 години 30 хвилин по 21 годину 45 хвилин (а.с. 145), складеного слідчим Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_12 , за участі двох понятих, була оглянута ділянка місцевості, приблизним розміром 3х3 м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Празька, буд. 29. На даній ділянці перебував працівник поліції ОСОБА_13 , який надав мобільний телефон «Nokia» імей № НОМЕР_1 та мобільний телефон «Nokia» імей № НОМЕР_2 , поруч стояв громадянин ОСОБА_14 , в нього було вилучені вищезазначені телефони. Під час огляду дані телефони вилучені разом з 9 сім-картками, які ОСОБА_14 попередньо викинув.

З відомостей, що містяться у протоколі огляду предметів від 13 березня 2017 року в період часу з 17 години 00 хвилин до 17 години 50 хвилин (а.с. 138), вбачається, що слідчим СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_15 , за участі потерпілого ОСОБА_6 , здійснено огляд предметів, упакованих в поліетиленовий сейф-пакет №3437281, в опечатаному стані, з відповідними пояснювальними надписами, підписами, який під час огляду розпаковувався і в ньому виявлено ще один пакет експертної служби №2242899, в якому виявлено: мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору, імей № НОМЕР_1 , всередині якого знаходиться сім-картка мобільного оператора зв`язку «life» № НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору, імей № НОМЕР_2 , всередині якого знаходиться сім-картка мобільного оператора зв`язку «life» № НОМЕР_4 ; 9 (дев`ять) сім-карт мобільних операторів зв`язку, а саме: 2 сім-карти оператора «Vodafone» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 ; 3 сім-карти оператора «lifecell» № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 ; 4 сім-карти оператора «Київстар» № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 ; № НОМЕР_12 ; № НОМЕР_13 .

Порушень вимог ст.ст. 104-106, 223, 240 КПК України судом не встановлено та сторонами не доведено.

Вказані документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.

Відповідно до висновку експерта №620 від 13 березня 2017 року (а.с. 124-126) вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_6 при обстеженні виявлені ушкодження: синець навколо лівого ока з переходом в підочну ділянку; садна в лобній ділянці зліва, в проекції лівої виличної дуги, на слизовій оболонці верхньої губи зліва.

Характер та морфологічні властивості, виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від не менше трьох дій тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну вказаному у постанові, тобто 07.03.2017 року, не були небезпечними для життя та відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень ( за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також зважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, наявності обтяжуючої покарання обставини, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за обставин, встановлених судом, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з застосуванням насильства, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

Суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого щодо відсутності у нього умислу на відкрите викрадення чужого майна та доводи про те, що він знайшов мобільні телефони, які належать потерпілому ОСОБА_6 у трамваї, оскільки вони спростовуються показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, дали показання, якими підтвердили, що у день події обвинувачений ОСОБА_8 нишпорив по кишеням потерпілого ОСОБА_6 , та після того, як потерпілий побіг до трамваю, таким чином перешкодивши обвинуваченому, останній побіг за ним та вже в трамваї наносив удари потерпілому.

Факт нанесення потерпілому ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_8 ударів підтверджує в своїх показах свідок ОСОБА_16 , що так само і не заперечується обвинуваченим.

При цьому, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 впевнено вказав, що до побиття в нього було два мобільних телефони марки «Nokia», а після того, як його було побито, коли він прийшов до тями, телефони були вже відсутні.

Як вбачається з аналізу показів потерпілого в нього відсутні мотиви оговорювати ОСОБА_8 , не назвав таких мотивів для оговору і обвинувачений. При цьому, як встановлено під час розгляду справи потерпілий на момент вчинення злочину щодо нього перебував у стані алкогольного сп`яніння, через що він не впевнено впізнав обвинуваченого в залі суду, як особу, яка наносила йому удари та відкрито викрала мобільні телефони.
Заволодіння ОСОБА_8 майном потерпілого ОСОБА_6 , а саме мобільним телефоном «Nokia» імей № НОМЕР_1 та мобільним телефоном «Nokia» імей № НОМЕР_2 підтверджують дані протоколу огляду місця події, відповідно до якого у ОСОБА_8 вилучені вищезазначені мобільні телефони, як зазначив в судовому засіданні обвинувачений, під час проведення огляду місця події він представився під іншим прізвищем, а саме « ОСОБА_17 » (а.с. 169).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставин, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Обставини, згідно ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого судом встановлено вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, суд виключає рецидив, оскільки наявна повторність, як кваліфікуюча ознака.
Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, за місцем навчання в Київському професійному ліцеї транспорту в період з 01.09.2012 року по 30.06.2015 року характеризувався позитивно, стан здоров`я, раніше судимий, неодружений; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у межах, установлених у санкцією ст. ч. 2 ст. 186 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчиненні нових злочинів.

Оскільки обвинувачений вчинив новий злочин під час невідбутої частини покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 05.08.2016 року, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за сукупністю вироків відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України і тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає.

Також суд вважає за необхідне відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 07 березня 2017 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили, з урахуванням Закону України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Крім того, виходячи з положень п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України, запобіжний захід стосовно обвинуваченого, з урахуванням норм ст.ст. 177,178 КПК України, у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368-371 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 місяців.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_8 покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного йому вироком Деснянського районного суду міста Києва від 05.08.2016 року і остаточно призначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 07 березня 2017 року, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення з урахуванням Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», в період з 07 березня 2017 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили з урахуванням Закону України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 до набрання вироком законної силу залишити без змін.

Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору, імей № НОМЕР_1 , всередині якого знаходиться сім-картка мобільного оператора зв`язку «life» № НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору, імей № НОМЕР_2 , всередині якого знаходиться сім-картка мобільного оператора зв`язку «МТС» № НОМЕР_4 , які передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити у його володінні.

Речові докази: 9 (дев`ять) сім-карт мобільних операторів зв`язку, упакованих в поліетиленовий сейф-пакет №3437281, які передані на зберігання в камеру схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ( квитанція №0000132) знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: