ВИРОК
іменем України
08 лютого 2018 рокуСправа №451/676/17
Провадження № 1-кп/451/24/18
Радехівський районний суд Львівської області
у складі головуючого-судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Солова Золочівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не депутата, не військовозобов`язаного, згідно ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
03 травня 2017 року, близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи на території господарства ОСОБА_8 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку 15 металевих прутів довжиною по 1,5 м та товщиною 0,6 мм, металевої ванни, бурякорізки, металевої сітки довжиною 4 м та висотою 1,2 м, газового балона ємкістю 50 л, 5 металевих труб довжиною по 1,5 м, товщиною 0,3 мм, що належить ОСОБА_8 , які в подальшому відвіз до території, що знаходиться у АДРЕСА_2 та продав викрадені речі ОСОБА_9 .. Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду в сумі 1408 гривень.
Крім цього, 05 травня 2017 року, близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки, діючи повторно, оскільки раніше вчиняв злочини проти власності, судимість за який у визначеному законом порядку не знята і не погашена, перебуваючи на території господарства ОСОБА_8 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку січкарні та двох частин металевих воріт, що належить ОСОБА_8 , які в подальшому відвіз до території, що знаходиться у АДРЕСА_2 та продав викрадені речі ОСОБА_9 .. Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду в сумі 2290 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та надав покази, що в повній мірі відповідають обставинам справи та пояснив, що проживає він у с.Дмитрів Радехівського району разом із своєю дружиною та донькою.
Так, не пригадуючи точного дати, близько десятої години у травні 2017 року, він із території господарства ОСОБА_8 , що знаходиться в АДРЕСА_1 і, у якому він проживає, не запитуючи дозволу у власника, викрав металеві прути, ванну, бурякорізку, сітку, балон та труби. Викрадені речі, він загрузив у автомобіль, із власником якого попередньо домовився щодо перевезення та відвіз металічні речі у м.Радехів, де здав на пункт приймання металобрухту, а виручені кошти витратив на потреби власні та сім`ї.
Також, дещо пізніше, через день, у травні 2017 року, він із території господарства ОСОБА_8 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , не запитуючи дозволу у власника, викрав металічну січкарню та браму. Викрадені речі, він як і у попередній раз, загрузив у автомобіль, із власником якого попередньо домовився щодо перевезення та відвіз металічні речі у м.Радехів. Вилучені кошти від реалізації металічних речей, він витратив у власних цілях.
У скоєному щиро кається, просить суд суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що очевидцем викрадення речей ОСОБА_7 із території господарства його матері - ОСОБА_8 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , він не був. Дозволу ОСОБА_7 на вивезення металічний речей із господарства матері, останньому не давав. У подальшому в судове засідання потерпілий не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином (а.с.52,62)
Учасники судового провадження не заперечили стосовно визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, зокрема тих, що лягли в основу обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, переконавшись у правильності розуміння ними обставин кримінального провадження та в добровільності їх позиції за відсутності заперечень і сумнівів, роз`яснивши при цьому їм, що в подальшому вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винуватим в скоєнні інкримінованого злочину та дав суду покази, що відповідають фактичним обставинам справи.
Таким чином, на думку суду, винність обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст.185 КК України, доведено повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Під час визначення обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання, суд в якості обставин, що пом`якшують покарання, визнає йому щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, в діях обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом до уваги також приймаються суспільна небезпека скоєного, приведені вище пом`якшуючі покарання обставини, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини та його позитивні характеризуючи дані із місця проживання.
У відповідності до наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, а щодо міри покарання, таку слід призначити в межах санкції статей обвинувачення, із врахуванням вимог ст.70 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Також щодо клопотання обвинуваченого про застосування до нього акту амністії, суд зауважує наступне.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIІІ від 22.12.2016 року (у подальшому Закон №1810-VIІІ).
Згідно з п.«д» статті 1 Закону №1810-VIІІ, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).
Згідно даних посвідчення серії НОМЕР_1 обвинувачений ОСОБА_7 підпадає під дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 та ч.2 ст.185 КК України, які інкриміновані ОСОБА_7 , відповідно до ст.12 КК України, належать до злочинів середньої тяжкості.
Таким чином, обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання згідно санкції статті обвинувачення та звільнити його від відбування такого на підставі п.«д» статті 1 Закону №1810-VIІІ.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати та речові докази відсутні, а запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст.368-371,373,374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді двох років позбавлення волі.
ОСОБА_7 від відбування покарання звільнити на підставі статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIІІ від 22.12.2016 року.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області, шляхом подання її через Радехівський районний суд Львівської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження - на їх вимогу.

ГоловуючийОСОБА_1