Справа № 464/6355/17
пр.№ 1-в/464/359/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.10.2017 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році»,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 засуджений вироком Краматорського міського суду Донецької області від 02.10.2015 р. за ч. 2 ст.260, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, відбуває покарання у державній установі «Львівська виправна колонія (№48)».

Засуджений звернувся до суду із клопотанням, в якому просить звільнити його від подальшого відбування покарання із застосуванням щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши пояснення засудженого в підтримку клопотання, думку прокурора, який заперечив проти задоволення такого, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.

Згідно з положеннями п. в ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в України» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 має не зняті і не погашені судимості за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.04.2014 за ч. 3 ст. 185 КК України, за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 02.02.2015 за ч. 3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України.
Крім цього, ОСОБА_4 відбуває покарання, у тому числі і за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 02.10.2015 за ч. 2 ст.260, ч.4 ст. 70 КК України.
Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України злочини, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 260 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що до засудженого ОСОБА_4 . Закон України «Про амністію у 2016 році» не може бути застосований.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,-

у х в а л и в :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1