Справа № 703/3319/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
- 12 жовтня 2000 року Смілянським міським судом Черкаської області за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з конфіскацією ? майна. Звільнений 24 серпня 2001 року постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію»;
- 11 квітня 2003 року Смілянським міським судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України, засудженого до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі по вироку Смілянського міського суду Черкаської області від 12 жовтня 2000 року та остаточно визначено до відбуття 2 роки 6 місяців позбавлення волі. 9 червня 2005 року постановою Уманського міського суду звільнений умовно-достроково;
- 6 квітня 2012 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 307 КК України, засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. 15 травня 2014 року рішенням Смілянського міськрайонного суду звільнений по закінченню іспитового строку. Судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, -
- за ч. 1 ст.185КК України
встановив :
ОСОБА_4 19 жовтня 2017 року близько 12 години 00 хвилин збираючись на обідню перерву , перебуваючи на робочому місці, а саме в приміщенні ТОВ «Меблі «ЛІВС» по вул. Одеській, 2 в м. Сміла з метою заволодіння чужим майном, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, помістив до свого рюкзака, належні ТОВ «Меблі «ЛІВС» шість коробок пневмозабивних скоб «Hermes» вартістю 116 гривень 25 копійок одна пачка, передав рюкзак ОСОБА_8 у якого їх було виявлено працівниками охорони підприємства на пропускному пункті підприємства, тим самим ОСОБА_4 заподіяв ТОВ «Меблі «ЛІВС» матеріальну шкоду на загальну суму 697 гривень 50 копійок.
В ході досудового розслідування 30 жовтня 2017 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, передану прокурором до суду разом з обвинувальним актом, згідно якої обвинувачений щиро розкаявся в скоєному, а також повністю відшкодував завдані збитки. Сторони погодилися на призначення покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді виправних робіт строком на 1 рік з відрахуванням, згідно з ст. 57 КК України із суми заробітку в дохід держави у розмірі 10 відсотків.
В підготовчому судовому засіданні учасники процесу просять суд угоду про примирення між ними затвердити.
В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.
Враховуючи, що угоду укладено до направлення обвинувального акту прокурором, судовий розгляд відбувся відповідно до положень ч. 2 ст. 474 КПК України.
Розглянувши угоду суд вважає, що її умови не суперечать закону, інтересам обвинуваченого, потерпілого та суспільним інтересам. Оскільки перешкоди для затвердження угоди відсутні, така підлягає затвердженню судом.
Обвинуваченому та представнику потерпілого роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення передбачені ст. 473 КПК України.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує, що згідно угоди про примирення покарання має бути призначено у вигляді виправних робіт строком на 1 рік з відрахуванням, згідно з ст. 57 КК України із суми заробітку в дохід держави у розмірі 10 відсотків, узгоджене сторонами угоди.
Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та відшкодував завдані збитки, а тому вважає за можливе обрати йому покарання у вигляді виправних робіт строком на 1 рік з відрахуванням, згідно з ст. 57 КК України із суми заробітку в дохід держави у розмірі 10 відсотків.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Доказів наявності в провадженні процесуальних витрат суду не надано.
На підставі наведеного та керуючись ч. 5 ст. 65 КК України, ст.ст. 370, 374, 471, 474, 475 КПК України, -
засудив:
Затвердити угоду про примирення укладену 30 жовтня 2017 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді виправних робіт строком на 1 рік з відрахуванням, згідно з ст. 57 КК України із суми заробітку в дохід держави у розмірі 10 відсотків.
Речові докази: рюкзак чорного кольору, шість картонних упаковок з пневмозабивними скобами залишити представнику потерпілого ОСОБА_5 звільнивши його від зобов`язань по зберігальній розписці.
CD-R диск з відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1