У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
представника власника майна - ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , про накладання арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000439 від 06.06.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника відділу СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотання про накладання арешту на майно яке було вилучено за місцем мешкання засновника та фактичного власника ТОВ «Комплекселектромонтаж» та TOB «Будмісткомплекс» - ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 ., в рамках кримінального провадження №0000439 від 06.06.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, мотивуючи наступним.

Слідчим управлінням ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000439 віл 06.06.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за фактом привласнення та розтрати грошових коштів, вчинене в особливо великих розмірах.

У ході досудового розслідування встановлено, що з метою заволодіння коштами інвестиційної програми, службові особи ПАТ «ЕК Одесаобленерго» за попередньою змовою з службовими особами ТОВ «Чорноморенергоспецмонтаж», TOB «Будмісткомплекс», ТОВ «Укрспецбуд+», ТОВ «Комплекселектромонтаж» штучно завищили в актах виконаних робіт їх вартість та обсяги, які були оплачено енергопостачальною компанією ПАТ «ЕК Одесаобленерго» та в результаті чого останній завдано матеріальних збитків в особливо великих розмірах.

ГУ ДФС в Одеській області проведено аналітичне дослідження фінансово- майнових операцій ПАТ «ЕК Одесаобленерго» по взаємовідносинах з вищевказаними генеральними підрядниками, за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року. Зокрема установлено, що для виконання будівельно-монтажних робіт, які виконувались на замовлення ПАТ «ЕК Одесаобленерго», ТОВ «Чорноморенергоспецмонтаж», TOB «Будмісткомплекс», ТОВ «Укрспецбуд+», ТОВ «Комплекселектромонтаж» частково були залучені наступні підприємства: ТОВ «Техенергосистеми», TOB «Стенд Лтд» та ПП «Нева Транс», ТОВ «Укрспецбуд+», ТОВ «Транс Буд Люкс», ТОВ «Ференс», ПП «Лагуна Біч», ТОВ «Інвест Прожект Лтд», ПП «Комір Груп», ТОВ «Захер», ТОВ «Альтар груп».

При цьому, документальне оформлення операцій TOB «Будмісткомплекс» з придбання ідентифікованих робіт було направлено на здійснення безтоварних операцій, внаслідок чого в 2015 році не можливо підтвердити реальність придбання таких робіт ТОВ «Будмісткомплекс» у контрагентів-постачальників ТОВ «Техенергосистеми», TOB «Стенд Лтд» та ТОВ «Нева Транс» на загальну суму 2 629 198 грн., ТОВ «Укрспецбуд+» у контрагентів-постачальників на суму 9 607 262,66 грн, ТОВ «Черноморенергоспецмонтаж» у контрагентів-постачальників на суму 3 171262 грн., ТОВ «Комплекселектромонтаж» у контрагентів-постачальників на суму 2 533 600 грн.

Документальне оформлення операцій ТОВ «Чорноморенергоспецмонтаж», TOB «Будмісткомплекс», ТОВ «Укрспецбуд+», ТОВ «Комплекселектромонтаж» з поставки ідентифікованих робіт було направлено на здійснення безтоварних операцій, внаслідок чого в 2015 році не можливо підтвердити реальність продажу таких робіт ТОВ «Чорноморенергоспецмонтаж», TOB «Будмісткомплекс», ТОВ «Укрспецбуд+», ТОВ «Комплекселектромонтаж» контрагенту-покупцю ПАТ «ЕК Одесаобленерго» на вищевказані суми.

У ході досудового розслідування 22.06.2017 отримано ухвалу Приморського районного суду м. Одеси про проведення обшуку в за місцем мешкання засновника та фактичного власника ТОВ «Комплекселектромонтаж» та TOB «Будмісткомплекс» - ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ухвали суду 04.07.2017 слідчим за вказаною адресою проведено обшук під час якого виявлено та вилучено наступну комп`ютерну техніку, носії інформації та мобільний телефон, а саме: диск CRW з надписом ; жорсткий диск переносний Sto e-Jcf250 Gb ; жорсткий диск LG50065, s/n 102nmpkh85664; електронні носії інформації: SD465 BHD, SD-micro 2 GB SD-C02G, SD-micro 16 GB cdaaji1241GO; планшет ARCHOS IC:5511F-8701; Asus UX32A S/n C9NOAS556330399; флеш накопичувач TDK8Gb; мобільний телефон Xicoms Redm node 4 , imei НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім-картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Вказана комп`ютерна техніка, носії інформації та мобільний телефон, не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, тобто є тимчасово вилученим майном.

Разом з цим, вилучена комп`ютерна техніка, носії інформації та мобільний телефон ОСОБА_6 , мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки відомості, які в них містяться, зокрема електронні документи (файли), бази даних, в т.ч. бухгалтерського обліку, графічні зображення та інша інформація, що знаходиться на електронних носіях та в електронних документах щодо проведених робіт на адресу ПАТ «ЕК Одесаобленерго», можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також необхідність у застосуванні спеціальних знань мається для проведення дослідження та виявлення зафіксованої інформації, що міститься на вилучених під час обшуку електронних носіях (комп`ютерній техніці), у зв`язку з чим слідчим у кримінальному провадженні 05.07.2017 призначено проведення судової комп?ютерно-технічної експертизи.

Таким чином на даний час існують достатні підстави вважати, що вилучені під час обшуку предмети використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли його сліди та містять відомості, що в подальшому можуть бути використані в якості доказів в суді.

Слідчий у судовому засіданні просив задовольнити клопотання з тих підстав, що вилучене майно може бути використано як доказ вчиненого кримінального правопорушення.
Представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 надав суду заперечення, які підтримав у судовому засіданні, та просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, з тих підстав, що ОСОБА_6 не є по кримінальному провадженню підозрюваним, обвинуваченим чи особою, якою в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, тобто ОСОБА_6 не підпадає під коло осіб, визначених ст. 170 КПК України. Таким чином клопотання про накладання арешту на майно є необґрунтованим, та таким що порушує права власника згідно Конституції України та Статею 1Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.
Заслухавши думку слідчого та представника власника майна, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
З урахуванням вище наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що справді, із урахуванням наведених володільцем майна тверджень на теперішній час, підстави для накладання арешту майна слідчим не достатньо обгрунтовані, а тому подальше обмеження особи володіння своїм майном є не доцільним.
Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).
Таким чином з урахуванням вище викладеного та практики Європейського суду з прав людини та основоположних свобод, з урахуванням пояснень представника власника майна, та долучених ним документів, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно необхідно відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 39, 40, 131, 132, 167, 168, 170, 171 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , про накладання арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000439 від 06.06.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України відмовити.
Вилучені під час обшуку 04.07.2017 року, за адресою: АДРЕСА_1 , речі підлягають поверненню особі у якої було вилучено майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

12.07.2017