Справа № 562/2713/17
провадження №1-в/562/1/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
"24" січня 2018 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

його законного представника ОСОБА_5

та захисника-адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Здолбунів Рівненської області подання Здолбунівського районного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про звільнення від відбування покарання неповнолітнього ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в:
У поданому 14 листопада 2017 року в суд поданні фахівець з питань соціальної роботи із суб`єктами апробації Здолбунівського районного відділу з питань пробації ОСОБА_7 просить вирішити питання можливого звільнення неповнолітнього ОСОБА_4 від відбування покарання за вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 серпня 2017 року на підставі пункту а ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році за заявою останнього.

У судове засідання представник органу з питань пробації не з`явився, що відповідно до положень ч.4 ст.539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Засуджений, його законний представник та захисник просять подання за заявою ОСОБА_4 задоволити та звільнити останнього від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію».

Заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Як встановлено судом, неповнолітній ОСОБА_4 засуджений вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 серпня 2017 року, який набрав законної сили 22 вересня 2017 року, за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до пункту а ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, підлягають особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
Згідно ст.10 Закону України Про амністію у 2016 році питання про застосування амністії суд вирішує щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

З матеріалів справи вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4 засуджений за злочин середньої тяжкості, передбачений ч.2 ст.185 КК України, до набрання чинності Законом України Про амністію у 2016 році та на день набрання чинності цим Законом був неповнолітнім.

Засуджений та його законний представник свою згоду на застосування амністії надали, наслідки судом їм роз`ясненні та зрозумілі.

Відповідно до ст.9 Закону «Про амністію» амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин, а також до осіб які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Виходячи із закріплених у ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України презумпції невинуватості, за якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, належних та допустимих доказів про вчинення ОСОБА_4 нового злочину на час розгляду подання органу пробації не надано.

З огляду на викладене подання за заявою засудженого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.318-380, 395, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:
Подання Здолбунівського районного відділу з питань пробації задоволити.

На підставі пункту «а» ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 серпня 2017 року за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 7 /семи/ днів з дня її оголошення.

Суддя: