Справа №591/1151/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/206/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 30 жовтня 2017 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Борисглебський, Борисглебського району, Ярославської області, РФ, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимої, останній раз 09 червня 2016 року вироком Сумського районного суду Сумської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт;

обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України; ч.2 ст. 185 КК України; ч.2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , в якій прокурор просить вирок Зарічного районного суду м. Суми від 30 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_9 скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог КПК України, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості та ухвалити свій вирок, за яким визнати ОСОБА_9 винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 3 місяці;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 4 місяці.

Згідно ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді арешту строком на 4 місяці. В іншій частині вирок залишити без змін.

Також прокурор просив дослідити характеризуючи дані, а саме: довідку про судимості ОСОБА_9 та вирок Сумського районного суду Сумської області від 09 червня 2016 року.

До початку судового розгляду, в порядку ст. 36 КПК України, перший заступник прокурора Сумської області ОСОБА_10 змінив вимоги апеляційної скарги, поданої прокурором у кримінальному провадженні, та просив вирок суду першої інстанції, ухвалений відносно ОСОБА_9 змінити, виключити з резолютивної частини вироку вказівку про засудження ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 місяців арешту. В іншій частині вирок залишити без змін.

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 30 жовтня 2017 року ОСОБА_9 визнано винною в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та призначено її покарання:

- за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 3 місяці;

- за ч.2 ст. 185 КК України - у виді арешту строком на 2 місяці;

- за ч.2 ст. 185 КК України - у виді арешту строком на 4 місяці.

Згідно ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді арешту строком на 4 місяці.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 судом не обирався.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного поміщення ОСОБА_9 до виправної установи.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 703 грн. 68 коп.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог зміненої апеляційної скарги, перший заступник прокурора Сумської області вказує на те, що суд першої інстанції, вірно кваліфікуючи дії ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України за фактами крадіжок, вчинених останньою 26 лютого 2017 року та 20 березня 2017 року, всупереч роз`яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», безпідставно призначив останній двічі покарання за вказаною статтею.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як визнав доведеним суд першої інстанції, 10 лютого 2017 року, у період часу з 14:00 год. до 14:15 год., ОСОБА_9 знаходилась у магазині «V&V», який розташований в приміщенні Універмагу Київ, за адресою: м. Суми, вул. Кооперативна,1 та звернула увагу на сумку виставлену на продаж. У цей момент у ОСОБА_9 виник умисел, направлений на таємне викрадення вищезазначеної сумки. Тому впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_9 , діючи умисно, таємно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, взяла з вітрини жіночу шкіряну сумку «Chloe», та поклала її до своєї сумки. Після чого, ОСОБА_9 , не оплативши вартості товару, прослідувала до виходу з магазину, однак, біля виходу була затримана продавцем магазину. Таким чином, ОСОБА_9 не виконала усі дії, які вважала необхідними для викрадення сумки та не довела свої злочинні дії до кінця у зв`язку з тим, що її дії були викриті. Попереджена сума матеріальних збитків становить 2250 грн.

Крім того, 26 лютого 2017 року, о 12:27 годині, ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні магазину «Ватсонс», який розташований за адресою: м. Суми, вул. СКД, 48, в торговому залі на полиці побачила косметичні засоби, і у неї виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, повторно, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що її дії є таємними та за нею ніхто не спостерігає, викрала з полиці магазину товар загальною вартістю 174 грн. 70 коп., поклала його до своєї сумки, після чого, не розплатившись, пройшла повз каси, спричинивши таким чином ТОВ ДЦ «Україна» матеріального шкоду у зазначеному розмірі.

Крім того, 20 березня 2017 року, близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_9 , знаходилась у приміщенні ТОВ «АТБ-Маркет» магазину «Продукти-322», розташованого за адресою: м. Суми, вул. Охтирська, 4А. Проходячи по приміщенню магазину, ОСОБА_9 звернула увагу на упаковку розчинної кави «Jacobs Monarch», вагою 400 г, яка знаходилась на стелажі. В цей момент у ОСОБА_9 виник умисел, направлений на таємне викрадення вказаного товару.

Реалізуючи свій злочинний, протиправний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілій стороні матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_9 , діючи умисно, таємно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення взяла зі стелажу вищевказану упаковку розчинної кави "Jacobs Monarch" вартістю 276 грн. 95 коп. та поклала її до своєї сумки. Після чого, ОСОБА_9 покинула приміщення магазину «АТБ-Маркет» разом із неоплаченим товаром, чим завдала матеріальної шкоди вказаному магазину у зазначеному розмірі. Викраденим майном ОСОБА_9 розпорядилася на власний розсуд.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, думку прокурора, яка просила задовольнити вимоги зміненої апеляційної скарги за змінити вирок суду, пояснення захисника ОСОБА_7 , який не заперечував щодо задоволення зміненої апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні зі змінами, внесеними першим заступником прокурора Сумської області, підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчинених обвинуваченою ОСОБА_9 злочинів і висновок суду щодо кваліфікації дій та доведеності вини останньої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України, ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах, досліджених в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і ніким з учасників процесу не оскаржується.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що суд, кваліфікуючи дії ОСОБА_9 за ч.2 ст. 185 КК України, повинен був застосувати вид покарання не за кожен епізод окремо, а в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.185 КК України, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу, з врахуванням наступного.

Відповідно до роз`яснення, що містяться у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Як убачається з матеріалів даного кримінального провадження, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні двох епізодів крадіжки чужого майна 26 лютого 2017 року та 20 березня 2017 року, які об`єднані однією кваліфікацією ознакою повторність, що передбачено ч.2 ст.185 КК України.

Проте, суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_9 винною у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, призначив покарання, за ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 2 місяці та за ч.2 ст. 185 КК України - у виді арешту строком на 4 місяці, за кожний окремий епізод.

Вказане свідчить про те, що при призначенні обвинуваченій ОСОБА_9 покарання, судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме, застосування закону, який не підлягає застосуванню, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, є підставою для зміни вироку суду в частині призначеного покарання, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора зі змінами підлягає задоволенню.

Також колегія суддів звертає увагу і на ту обставину, що суд призначив покарання за одним з епізодів за ч.2 ст.185 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією статті для такого виду покарання як арешт, а саме у виді 2-х місяців арешту, попри передбачену санкцією мінімальну граничну межу 3 місяці арешту. І при цьому жодних посилань на ст.69 КК України судом не було, чим також допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 зі змінами, внесеними першим заступником прокурора Сумської області ОСОБА_10 - задовольнити.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 30 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_9 частині призначеного покарання змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду про засудження ОСОБА_9 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 місяців арешту.

Вважати ОСОБА_9 засудженою до покарання:

- за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 3 місяці;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді арешту строком на 4 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді арешту строком на 4 місяці.

У іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4