Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2222/17
Провадження №: 1-кп/332/269/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження з обвинувальним актом у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нижній Рогачик Херсонської області, громадянина України, який має професійно- технічну освіту, пенсіонер, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий , -

за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
05.08.2017 року, близько 19-00 години, ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, знаходячись у кімнаті будинку АДРЕСА_1 , під час конфлікту з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс останній один удар долонею правої руки в область обличчя, а саме в область носу, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 гематому, синець перенісся, які відповідно до висновку експерта № 1980 від 07.08.2017 року кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, в скоєному щиро покаявся, не заперечував, що при зазначених у обвинувальному акті обставинах скоїв злочин та пояснив, що дійсно 05.08.2017 року, під час конфлікту з ОСОБА_6 , який виник на ґрунті неприязних відносин, наніс останній удар долонею правої руки в область обличчя, а саме носу.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що о 19-00 годині 05.08.2017 року ОСОБА_4 , за місцем їх мешкання, в ході сварки, що виникла внаслідок вживання ним алкогольних напоїв, наніс їй один удар долонею руки в область носу.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та з урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визначивши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, потерпілої, висновку експерта №1980 від 07.08.2017 року та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, пенсіонером, у лікаря-нарколога на обліку не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є його щире каяття в скоєному злочині. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 доведена в повному обсязі і він підлягає кримінальному покаранню, оскільки його дії підпадають під кваліфікацію за ч. 1 ст. 125 КК України, так як він своїми умисними діями скоїв умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступень тяжкості скоєного ним злочину, який відноситься до категорії злочину невеликої тяжкості, а також його особу та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, зазначені судом раніше у вироку.

Враховуючи, що за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення санкція статті передбачає покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року, суд, з урахуванням тяжкості скоєного злочину, обставин його скоєння та особи винного, вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді штрафу. Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти його виправленню та буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 є пенсіонером, досяг пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також те, що ним заявлене відповідне клопотання про звільнення його від покарання, суд вважає за необхідне звільнити його від відбування призначеного покарання у відповідності до п. «ґ» ст..1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Керуючись ст.ст. 349,370, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 680,00 грн.

На підставі ст. 1 п. «ґ» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 680,00 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1