Провадження № 1-КП/359/59/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_3 ,
за участю захисника ОСОБА_4 ,
за участю представника потерпілого ОСОБА_5 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч.2 ст.187 КК України, -
в с т а н о в и в :
28.12.2016 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, надійшло до Бориспільського міськрайонного суду Київської області

Під час проведення судового засідання, судом було поставлено питання про термін дії запобіжного заходу обвинуваченому в порядку ч. 3 ст. 331 КПК України.
Прокурор просить продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, оскільки строк його тримання під вартою закінчується 05.02.2018 року, а завершення судового розгляду зазначеного кримінального провадження до цього часу є не можливим, обвинувачений раніше судимий за скоєння аналогічних злочинів, ризики, які слугували підставою для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали і продовжують існувати.
Представник потерпілого підтримала думку прокурора.
Обвинувачений та його захисник просять змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки на утриманні обвинуваченого знаходиться мати, яка є інвалідом з дитинства.
Заслухавши думку учасників судового процесу, та ознайомившись з наявними матеріалами кримінального провадження, дійшов наступного висновку:
Судове провадження в даній справі до 02 лютого 2018 року, (строк, до якого діє запобіжний захід обвинуваченому) - завершити не можливо.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом запобіжного заходу зі спливу строку 60 днів у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Враховуючи ризики передбачені п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, у зв`язку з чим на досудовому розслідуванні йому й було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не можливо застосувати у зв`язку з тим що, обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності в установленому законом порядку, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у скоєнні яких він обвинувачуються; раніше неодноразово судимий за скоєння аналогічних злочинів; скоїв новий злочин після нетривалого звільнення по відбуттю призначеного покарання. Після звільнення офіційно не працював, на час затримання не мав місця роботи, а отже не мав і легального доходу, що спростовує його пояснення про необхідність утримання матері.
Тому, враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.
Керуючись: 31, 35, 319, п. 1, п. 3, ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 197, ч. 3 ст. 331, ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. 372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:
Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч.2 ст.187 КК України, строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 02 квітня 2018 року включно.
Утримувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

.
Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1