Справа № 708/989/17
Номер провадження № 1-кп/708/96/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2017 року

Чигиринський районний суд, Черкаської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чигирині кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Армянськ, АРК Крим, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженоого, працюючого у ТОВ "Імперія Дистриб"юції", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 ,обвинувачується в тому, що 24 липня 2017 року близько 23 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння на зупинці, що розташована навпроти житлового будинку АДРЕСА_2 на ґрунті особистих не приязних відносин, з потрепілим ОСОБА_4 умисно наніс декілька ударів обома ногами в нижню частину ніг, після чого він разом з останнім відійшли до дороги, де ОСОБА_6 , стоячи напроти ОСОБА_4 , наніс останньому ногами декілька ударів в область обох ніг, від удару лівою ногою в область лівого коліна ОСОБА_4 відчув різкий біль, тому він нахилився та схопився за коліно, в цей же час ОСОБА_6 кулаком лівої руки наніс йому декілька ударів в область голови, після чого ОСОБА_4 від отриманих травм упав на проїжджу частину та втратив свідомість, після чого ОСОБА_6 покинув місце події, внаслідок чого ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, забитою раною верхньої губи, травми лівого колінного суглобу з частковим пошкодженням передньої хрестоподібної зв"язки, що згідно до висновку експерта від 14.08.2017 року № 02-01/1454 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я.

Органами досудового розслідування , ОСОБА_6 ,обвинувачується в тому, що 24 липня 2017 року близько 23 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння на зупинці, що розташована напроти житлового будинку № 13 по вул. Енергетиків в м. Чигирині Черкаської області, з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, умисно, з особливою зухвалістю підійшов до ОСОБА_4 , який знаходився в сидячому положенні на лавочці, в присутності його знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з особливою зухвалістю безпричинно наніс потерпілому декілька ударів обома ногами в нижню частину ніг, після чого він разом з останнім відійшли до дороги, де ОСОБА_6 , стоячи напроти ОСОБА_4 , наніс останньому ногами декілька ударів в область обох ніг, від удару лівою ногою в область лівого коліна ОСОБА_4 відчув різкий біль, тому він нахилився та схопився за коліно, в цей же час ОСОБА_6 кулаком лівої руки наніс йому декілька ударів в область голови, після чого ОСОБА_4 від отриманих травм упав на проїжджу частину та втратив свідомість, після чого ОСОБА_6 покинув місце події, внаслідок чого ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, забитою раною верхньої губи, травми лівого колінного суглобу з частковим пошкодженням передньої хрестоподібної зв"язки, що згідно до висновку експерта від 14.08.2017 року № 02-01/1454 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я.

Дії обвинуаченого ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковані за

ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин не визнав у повному обсязі та дав показання про те, що дійсно, 24 липня 2017 року близько 23 години 30 хвилин, випивши пиво, пришовши до зупинки, що розташована напроти житлового будинку по вул. Енергетиків в м. Чигирині, щоб знайти свого знайомого, якого він тоді шукав, запитав у потрепілого та свідків, чи не бачили ті його, присвітивши ліхтарем, оскільки скрізь було темно, після чого, як він та потерпілий відійшли від зупинки, де сиділи свідки, між ним і потерпілим виник конфлікт через неприязні особисті відносини, оскільки тому не сподобалось, що він світе ліхтарем, де, побачивши і відчувши на собі удари електрошокера, який застосуував до нього потерпілий, він штовхнув останнього, який упав, а він пішов собі далі. Також суду додав, що потерпілого не бив, до дівчат, які є свідками по даній справі не чіплявся, зухвало себе не вів, оскільки просто шукав свого знайомого. Тривало це близько 5 хвилин. Цивільні позови як прокуратури так і потерпілого не визнає у повному обсязі.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини його вина у вчиненні кримінального правопорушення також підтверджується показаннями потерпілого свідків та іншими матеріалами кримінального провадження, дослідженими під час судового слідства.

Так, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду дав показання про те, що 24 липня 2017 року близько 23 години 30 хвилин на зупинці, що розташована напроти житлового будинку АДРЕСА_2 обвинувачений наніс йому близько 5 ударів ударів обома ногами в нижню частину ніг, псіля чого, відійшовши з обвинуваченим від зупинки, тримаючи в руках електрошокер для самозахисту, останній стоячи навпроти нього, наніс йому деклька ударів в область ніг, де від болю нахтливштсь , обвинувачений кулаком лівої руки наніс йому ще декілька ударів в область голови, від чого він упав на землю та знепритомнів, чим спричинив йому тілесні ушкодження, додавши, що до обвинуваченого він дісно застосовував електрошокер, щоб відлякати обвинуваченого, це він робив для самозахисту. Відносно свідків, які весь час сиділи на зупинці, обвинувачений зухвало себе не вів, образливо до них не чіплявся, додавши , що конфлікт виник між ним та обвинуваченим, який був у стані алкогольного сп"яніння і тривав десь блиько 5 хвилин. Цивільний позов підтримує у повному обсязі.

У судовому засіданні неповнолітня свідок ОСОБА_8 у присутності законного представника та психолога дала показання про те, що дійсно була очевидцем подій щодо побиття потерпілого вночі 24.07.2017 року біля зупинки у м. Чигирині, де обвинуваений дійсно, шукаючи свіого знайомого, підійшов до них , перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння та присвітивши ліхтарем, запитав чи вони не бачили останнього, після чого, обвинувачений ударивши два рази ногами по ногах потрепілого, останній встав з лавочки , що на зупинці, і відійшов з обвинувеченим від них, де останній наніс йому кілька ударів по ногаг, в область голови, після чого той упав, а вони викликали швидку допомогу. Додавши, що все це відбувалося на відстані 10 метрів від неї та свідка ОСОБА_7 , де обвинувачений щодо них ніяких незаконних дій не вчиняв, образливо та зухвало щодо них себе не вів, до них не чіплявся. Тривало все це близько 5 хвилин.

У судовому засіданні неповнолітня свідок ОСОБА_7 у присутності законного представника та психолога дала показання про те, що вона разом із потерпілим та свідком ОСОБА_8 вночі 24.07.2017 року сидячи на зупинці у м. Чигирині, до них підішов обвинувачений, світячи ліхтарем, запитав у них чи не бачили вони його знайомого, бачила, що останній ударив по ногах потрепілого, після чого той відійшов з ним від зупинки, де обвинувачений почав наносити потрепілому близько 10 ударів по тілу потрепілого, а саме по ногах та голові, від яких потерпілий упав і втратив свідомість, де вона зі свідком ОСОБА_9 викликали швидку допомогу, а обвинувачений втік. тривало це все ближько 5 хвилин. Також додада суду, що обвинувачений був у стані алкогольного сп"яніння, і дійсно бачила, що потерпілий засосовував електрошокер для самозахисту, оскільки чула його звук, але чи торкався він ним обвинуваченого не бачила, де обвинувачений щодо них ніяких незаконних дій не вчиняв, образливо та зухвало щодо них себе не вів, до них не чіплявся.

Висновком експерта № 02-01/1402 від 02.08.2017 року встановлено, що згідно даних медичної довідки, мало місце ушкодження: рана верхньої губи. Вказане ушкодження виникло від дії тупого предмета, по давності виникнення може відповідати часу, вкааному у постанові про призначення експертизи та відноситься: дл категорії легких тілесних ушкоджень.

Висновком експерта № 02-01/1454 від 17.08.2017 року, стверджено, що у ОСОБА_4 мали місце ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, забитою раною верхньої губи, травма лівого колінного суглобу з частковим пошкодженням передньої хресоподібної зв"язки , відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили корткочасний розлад здоров"я.

Згідно заяви ОСОБА_4 від 25.07.2017 року, прийнятою Чигиринським ВП Смілянського відділу поліції, з якої вбачається, що 24.07.2017 року близько 23:30 год. в АДРЕСА_2 йому було нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_6

З довідки Чигиринської ЦРЛ вбачається те, що 25.07.2017 року о 01 год. 45 хв. до приймального відділення лікарні за медичною допомогою звернувся ОСОБА_4 , у якого діагностовано забій тім"яної ділянки голови, забійна рана верхньої губи.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 від 11.08.2017 року, вбачається, що останній підтвердив та відтворив обставини вчинення відносно нього злочину у виді нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 .

Обставини, встановлені під час проведення даного слідчого експерименту, відповідають показанням потерпілого, наданими ним у судовому засіданні щодо місця вчинення злочину відносно нього та механізму нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 .

Отже, оцінюючі різні версії подій, які повідомили потерпілий та обвинувачений на предмет їх достовірності, суд визнає достовірною версію потерпілого, показання якого відповідають наведеним вище і встановленим судом фактичним обставинам вчинення ОСОБА_6 злочину, оскільки вищевказані показання потерпілого ОСОБА_4 є логічними, послідовними, узгоджуються з письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, не суперечать один одному. Тому, вищеказані докази є належними, допустимими та достовірними, у зв`язку з чим суд кладе їх в основу вироку.

Невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому відносно потерпілого ОСОБА_4 суд розцінює як захисну позицію, що має на меті уникнення покарання за вчинене.

У відповідності ж до висновку експерта № 02-01/1454 від 17.08.2017 року травми голови зі струсом головного мозку, забитою раною верхньої губи, травми лівого колінного суглобу з частковим пошкодженням передньої хрестоподібної зв"язки у ОСОБА_4 могли виникнути за обставин, на які вказав останній у протоколі проведення слідчого експерименту від 11.08.2017 року, показання якого не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим в ході проведення даної експертизи.

Будь яких доказів, що потерпілий ОСОБА_4 мав ще конфлікт 24 липня 2017 року зі сторонніми особами, крім обвинуваченого ОСОБА_6 , та отримав тілесні ушкодження не за обставин, викладених в обвинувальному акті, матеріали кримінального провадження не мають, і сторонами кримінального провадження суду вони не надані.

Разом з тим, під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження обвинувачення ОСОБА_6 у грубому порушенні ним громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю. Доказів на підтвердження зазначених обставин судом не здобуто.
Таким чином, у судовому засіданні із достовірністю встановлено, що між обвинуваченим та потерпілим виникли неприязні стосунки, у ході виник конфлікт, під час якої обвинувачений умисно наніс потерпілому декілька ударів обома ногами в нижню частину ніг, після чого він разом з останнім відійшли до дороги, де ОСОБА_6 , стоячи напроти ОСОБА_4 , наніс останньому ногами декілька ударів в область обох ніг, від удару лівою ногою в область лівого коліна ОСОБА_4 відчув різкий біль, тому він нахилився та схопився за коліно, в цей же час ОСОБА_6 кулаком лівої руки наніс йому декілька ударів в область голови, після чого ОСОБА_4 від отриманих травм упав на проїжджу частину та втратив свідомість, після чого ОСОБА_6 покинув місце події, внаслідок чого ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження, тобто удари потрепілому було заподіяно не з хуліганських мотивів, а на грунті короткочасного конфлікту. При цьому, як вбачається із матеріалів кримінального провадження подія відбувалась у вечірній час і не носила тривалого характеру, дії обвинуваченого ОСОБА_6 не були спрямовані на грубе порушення громадського порядку, не заподіяли йому істотної шкоди, не були пов`язані із посяганням на інші правоохоронні цінності задля збереження яких підтримується громадський порядок, не зачіпали важливі інтереси, не супроводжувались особливою зухвалістю , громадський порядок порушено не було і відновлення порядку не вимагало значних та тривалих зусиль, де судом враховується і те, що у потрепілого дійсно був електрошокер, який він також застосовував для відлякування останнього, а свідків, які були неподалік подій, обвинувчений взагалі не чіпав, не ображав, що і підтвердили у судовому засіданні свідки, які були очевидцями подій.

Суд вважає, що нанесення обвинуваченим вищевказаних умисних ударів потрепілому не може свідчити про наявність складу хуліганства і законом передбачена інша відповідальність за такі дії.

Так, всі наявні в даному кримінальному провадженні сумніви щодо наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, згідно ст.62 Конституції України тлумачаться судом виключно на користь обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки ці сумніви неможливо усунути ніяким чином в ході судового розгляду, а обвинувачення відповідно до вимог закону повинно ґрунтуватися на сукупності неспростованих та достовірних доказів.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд також вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ч. 2) визначає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У розумінні Європейського Суду з прав людини, правозастосовча практика якого в України є джерелом права та має вищу, порівняно з національним законодавством, юридичну силу, принцип презумпції невинуватості полягає в тому, що тягар доведення вини обвинуваченого покладається на обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на його користь. Обвинувач повинен повідомити обвинуваченому про докази, що маються проти нього, для того, щоб він міг підготувати та надати доводи в свій захист, і, врешті-решт, обвинувачення повинно надати докази, достатні для визнання його винуватим (рішення Суду у справах «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії», «Грабчук проти України», «Пантелеєнко проти України» та інші).

При ухваленні вироку відносно ОСОБА_6 суд, враховуючи та застосовуючи також і правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 04 жовтня 2012 року у справі №5-17кс12., оцінюючи ретельно досліджені в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, оскільки дії обвинуваченого, що супроводжувалися завданням потерпілому легких тілесних ушкоджень, були викликані особистими неприязними стосунками саме між потерпілим та обвинуваченим, що виникли в ході конфлікту, зі змісту протиправних дій обвинуваченого простежується бажання завдати шкоди власне здоров`ю потерпілого через особисту неприязнь до нього, а не з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Будь-яких належних доказів на підтвердження зазначеного в обвинувальному акті мотиву вчинення кримінального правопорушення стороною обвинувачення суду не надано.

У рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразились у заподіянні потерпілому ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що спричинили корткочасний розлад здоров"я, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 125 КК України, а пред`явлене органами досудового слідства обвинувачення у вчиненні хуліганства не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим, суд відповідно до ч.3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, - перекваліфіковує дії обвинуваченого ОСОБА_6 з ч.1 ст. 296 КК України на ч.2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило корткочасний розлад здоров"я. При цьому, обсяг обвинувачення не збільшується, а діям обвинуваченого надається лише інша правова оцінка.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлені.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає доведеним вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп"яніння.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину проти громадського порядку та моральності, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано не визнав, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, працює по договру у ТОВ "Імперія Дистриб"юції", позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, а також суд бере до уваги висновок досудової доповіді органу пробації.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, матеріальний стан обвинуваченого, який працює, невизнання ним своєї вини у вчиненому, суд приходить до висновку що останньому слід пизначити покарання саме у виді штрафу у максимальному його розмірі, не призначаючи таких видів покрання як громадські чи виправні роботи, арешт чи обмеження волі,оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Заявлений у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 позов до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 40219,01 гривень та моральної шкоди у сумі 50000 гривень, суд вважає за необхідне задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, протезування, стороннього догляду тощо.

Як встановлено, у зв`язку з отриманими ушкодженнями, нанесеними обвинуваченим ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_4 перебував на лікуванні, внаслідок чого поніс витрати на лікування у виді придбання ліків за призначенням лікарів, та прозїд на лікування чи придбання ліків, то що сосується останньго, суд бере до уваги лише квитки по напрямках Чигирин-Черкаси та Черкаси- Чигирин проїзду на 1 особу: 08.08.2017 року на загальну суму 88,93 грн (44,17 +44,76).; 14.08.2017 року на загальну суму 88,93 грн; 15.08.2017 на суму 44,17 грн; 16.08.2017 року на загальну суму 88,93 грн., 09.10.2017 року на загальну суму 88,93 грн; 11.10.2017 року на загальну суму 88,93 грн; 14.10.2017 року на суму 44,17 грн.,16.10.2017 року на суму 44,17 грн - що становить витрати на проїзд 576,16 гривень , де інші квитки не підтвердені причиною поїздок у дані напрямки, де судом враховується також і те, що, зокрема, лікарські засоби продаються і у м. Чигирин Черкаської області в аптечних пунктах.

Що стосується відшкодування матеріальної шкоди на придбання медичних препаратів, ліків, то суд приймає як належні та допустимі докази такі як: від.31.07.2017 року на суму 1100 (МРТ); 08.08.2017 року на суму 1200 грн. (МРТ); від 14.08.2017 року на суму 400 грн.; від 21.08.2017 року на суму 129,46 грн. ; від 16.08.2017 року на суму 685 грн., від 16.08.2017 року на суму 65,45 грн.; від 18.09.2017 року на суму 8000 грн.; від 18.09.2017 року на суму 86 грн.; від 18.09.2017 року на суму 1659 грн.; від 19.09.2017 року на суму 160 грн; від 17.09.2017 року на суму 98 грн.; від 27.09.2017 року на суму 54,12 грн.; від 20.09.2017 року на суму 48,05 грн.; від 21.09.2017 року на суму 311,58 грн.; від 17.09.2017 року на суму 1903,97 грн.; рах. від 19.09.2017 року на суму 17.903 грн.; від 03.10.2017 року на суму 336,34 грн.; від 03.10.2017 року на суму 519,81 грн; від 02.10.2017 року на суму 48 грн.; від 12.09.2017 року на суму 9,77 грн.; від 20.09.2017 року на суму 6,85 грн.; від 10.10.2017 року на суму 263,14 грн.; від 12.10.2017 року на суму 138,90 грн.; від 14.10.2017 року на суму 135,05 грн.; від 13.10.2017 року на суму 185 грн.; від 12.10.2017 року на суму 710,25 грн.; від 18.10.2017 року на суму 7,30 грн.; від 18.10.2017 року на суму 1,95 грн; від 16.10.2017 року на суму 7,20 грн.- а всього на загальну суму 36173,19 грн. Інші, рахунки, чеки тощо, які містяться у матеріалах кримінального провадження у рахунок підтвердження позовних вимог суд відмовляє, оскілки вони нічим не підтвердженні, зокрема витрати на проїзд на двох осіб, сплата добровільного внеску у лікувальний заклад, нечитабельність чеків на придбання ліків, а товарні чеки аптеки №1, що по вул.Миру,5/4 м. Чигирин, а смае: від 25.07.2017 року № 18, від 26.07.2017 року №19, 28.07.2017 року №20, від 08.08.2017 року № 21 взагалі судом до уваги не береться, оскільки їх послідовність, порядковість номерів ставить під сумнів їх достоворіність так як не є прийнятним і логічним те, що окрім потерпілого у даній аптеці, за період з 25.07.2017 року по 08 .08.2017 року, тобто, на протязі 15 днів, не було інших покупців.

Таким чином, розмір матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями ОСОБА_10 ОСОБА_4 (576,16+36173,19) становить 36750,35 грн, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню частково.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи, що в результаті вчинення злочину, потерпілому були нанесені тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, тому суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 500000 грн. є значно завищеним.

Так, по справі встановлено, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 були завдані легкі тілесні ушкодження, внаслідок чого йому було завдано моральну шкоду, яка виразилася у фізичному болю та стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я та душевних стражданнях у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього.

З урахуванням характеру, обсягу, тривалості душевних страждань, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану потерпілого ОСОБА_4 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, а також виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, розмір моральної шкоди, заподіяної обвинуваченим потерпілому, суд визначає в розмірі 3000 гривень, а тому цивільний позов підлягає задоволенню частково.

Суд також вважає заявлений цивільний позов прокурора Чигиринського відділу Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Чигиринської районної ради до ОСОБА_6 про стягнення витрат на лікування в сумі 1984,64 грн. обгрунтованим та підтверджений доказами, а саме наявним у матеріалах кримінального провадження розрахунком, який підтверджує перебування та лікування потерпілого у ортопедичному відділенні з 17.09.2017 року по 21.09.2017 року, а тому підлягає до повного його задоволення.

Судові витрати у кримінальному провадженню та речові докази відсутні.

У відповідності до матеріалів кримінального провадження, відносно ОСОБА_6 на досудовому розслідуванні запобіжний захід не обирався, під час судового розгляду підстави для його обрання також відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 337, 370, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 36750,35 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 3000 гривень.

В іншій частині цивільного позову - відмовити.

Цивільний позов прокурора Чигиринського відділу Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі Чигиринської районної ради до ОСОБА_6 про стягнення витрат на лікування - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Чигиринської районної ради кошти, витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_4 Чигиринською центральною районною лікарнею в сумі 1984,64 гр гривень та зарахувати їх на рахунок Чигиринської районної ради, р/р НОМЕР_1 , банк одержувач ГУДКСУ у Черкаській області.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1