Справа №162/714/17
Номер провадження 1-кп/162/62/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 року смт. Любешів
Любешівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любешів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березна Воля Любешівського району, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із повною вищою освітою, пенсіонера, раніше несудимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_9 на початку 2011 року, в невстановлений досудовим розслідуванням день та час, керуючись корисливим мотивом та метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, який виразився у наданні неправдивої інформації ОСОБА_8 про можливість надання ним допомоги у влаштуванні на водійські курси його сина - ОСОБА_11 та подальшого сприяння в отриманні посвідчення водія, на території Любешівського технічного коледжу Луцького національного технічного університету, розташованого по АДРЕСА_2 , незаконно заволодів грошовими коштами потерпілого в сумі 1500 грн., чим спричинив йому матеріальні збитки на вказану суму.

Він же, протягом березня-травня 2016 року, керуючись корисливим мотивом та з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, який виразився у наданні неправдивої інформації ОСОБА_4 про можливість надання ним допомоги у влаштуванні його на водійські курси та подальшого сприяння в отриманні посвідчення водія, на території Любешівського технічного коледжу Луцького національного технічного університету, розташованого по АДРЕСА_2 , діючи повторно, незаконно заволодів грошовими коштами останнього на загальну суму 4200 грн., чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на вказану суму.

Він же, 28 серпня 2016 року близько 12 години, керуючись корисливим мотивом та з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, який виразився у наданні неправдивої інформації ОСОБА_6 про можливість надання ним допомоги у влаштуванні його на водійські курси та подальшого сприяння в отриманні посвідчення водія, поблизу Любешівського технічного коледжу Луцького національного технічного університету, розташованого по АДРЕСА_2 , діючи повторно, незаконно заволодів грошовими коштами останнього в сумі 2500 грн., чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на вказану суму.

Він же, протягом вересня 2016 року керуючись корисливим мотивом та з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, який виразився у наданні неправдивої інформації ОСОБА_7 про можливість надання ним допомоги у влаштуванні його на водійські курси та подальшого сприяння в отриманні посвідчення водія, на території Любешівського технічного коледжу Луцького національного технічного університету, розташованого по вул. Брестська, 7 в смт. Любешів Волинської області, діючи повторно, незаконно заволодів грошовими коштами останнього на загальну суму 2250 грн., чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на вказану суму.

Він же, 03 січня 2017 року, керуючись корисливим мотивом та метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, який виразився у наданні неправдивої інформації ОСОБА_5 про можливість надання ним допомоги у влаштуванні його на водійські курси та подальшого сприяння в отриманні посвідчення водія, на території Любешівського технічного коледжу Луцького національного технічного університету, розташованого по вул. Брестська, 7 в смт. Любешів Волинської області, діючи повторно, заволодів грошовими коштами останнього на загальну 2500 грн., чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Вказав, що завдану майнову шкоду потерпілим відшкодував частково. Дав детальні показання щодо обставин скоєних злочинів. Просить суд суворо його не карати, оскільки є пенсіонером та бажає відшкодувати потерпілим завдану шкоду.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожен зокрема, дали детальні показання щодо вчинених обвинуваченим правопорушень, підтвердили факт добровільної передачі ОСОБА_9 грошових коштів під приводом обману про надання ним допомоги у влаштуванні на водійські курси та отримання посвідчення водія. Вказали, що завдану майнову шкоду ОСОБА_9 їм частково відшкодував. На суворості покарання не наполягали.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим, винуватість його у вчиненні злочинів доводиться також зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні доказами, які є допустимими, обєктивними і не оспорюються в суді, які одержані законним шляхом без порушення прав людини і громадянина у відповідності до ст. 62 Конституції України та Кримінального процесуального кодексу України, а саме: витягом з кримінального провадження № 0000173 від 07.06.2017 року; постановами про обєднання матеріалів досудових розслідувань в одне кримінальне провадження від 13.06.2017 року та 10.07.2017 року; протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.06.2017 року, 08.06.2017 року, 09.06.2017 року, 12.06.2017 року та 06.07.2017 року.

З повідомлення Любешівського технічного коледжу Луцького національного технічного університету № 01/2525 від 20.06.2017 року, приватного підприємства „АвтоЛюб, автомобільної школи Волинської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів № 28 від 14.03.2012 року вбачається, що в 2011 році та в період 2016-2017 років ОСОБА_9 в будь-яких організаціях як викладач, представник автошкол не працював.

Крім того, допитаний в суді свідок ОСОБА_11 показав, що на початку 2011 року його батько ОСОБА_8 передав ОСОБА_9 1500 гривень, який мав допомогти йому влаштуватися на водійські курси та отримати посвідчення водія і до літа 2017 року запевняв, що виконає обіцянку.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів в судовому засіданні повністю доведена, а тому його дії слід кваліфікувати за ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України як: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а також як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Кваліфікація дій ОСОБА_9 як зловживання довірою на думку суду є зайвою.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ним злочинів, мотиви вчинення ним протиправних дій, дані про його особу та ступінь небезпечності його для суспільства, думку потерпілих, які не наполягають на суворості покарання, обставини, що помякшують та обтяжуть покарання.

Обставини, що помякшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд не вбачає.

По справі встановлено, що ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, винуватість свою визнав повністю, за місцем проживання характеризується позитивно, є особою пенсійного віку, потерпілі не наполягають на суворості покарання, прокурор вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, а тому суд, враховуючи обставини вчинення ОСОБА_9 злочинів, а саме ту обставину, що самі потерпілі сприяли вчиненню даних злочинів, намагаючись отримати посвідчення водія з порушенням вимог діючого законодавства, також керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 , а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого за вчинені злочини будуть досягнуті застосуванням покарання у виді штрафу, оскільки він є особою пенсійного віку.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 не обирався.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 370, 374-375, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч. 1, 190 ч. 2 КК України та призначити йому наступне покарання:

- за ст. 190 ч. 1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень;

- за ст. 190 ч. 2 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, передбачених ст.ст. 190 ч. 1, 190 ч. 2 КК України, визначити остаточне покарання у штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: