Справа № 343/1565/17
Провадження № 11-кп/779/488/2017
Категорія ч.1 ст.14, ч.2 ст. 187 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ
13 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

представника Долинського ВЦ №118 ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_11 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Долинського районного суду від 25 вересня 2017 року про відмову в умовно достроковому звільненні ОСОБА_8 , засудженого за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.14 ч.2 ст.187, ч.2 ст.68, ст. ст. 71,72 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, українця, громадянина України, раніше судимого,

відмовлено в задоволенні спільному клопотанні адміністрації Державної установи «Волинський виправний центр №118» та спостережної комісії при Долинській райдержадміністрації про умовно дострокове звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі на не відбутий термін 1 рік 7 місяці 16 днів.

На дану ухвалу адвокат ОСОБА_11 в інтересах засудженого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

На думку захисника, суд першої інстанції вказуючи на те, що добросовісна поведінка засудженого є його обов`язком відповідно до ст.9 КВК України, в повні мірі не врахував всіх обставин. Так, за весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення, що підтверджується позитивними характеристиками з місць де він відбував покарання, жодної соціальної небезпеки він не несе і перебування ОСОБА_8 в суспільстві піде йому тільки на користь.

Крім того, судом не враховано, що у ОСОБА_8 є батьки, які потребують стороннього догляду та допомоги, оскільки інші повнолітні члени сім`ї з ними не проживають, та не мають можливості в повній мірі допомагати їм.

Захисник вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують виправлення засудженого, а відтак відмова суду першої інстанції в умовно-достроковому звільненні є формальною та такою, що не ґрунтується на матеріалах справи.

З цих підстав, ухвалу суду першої інстанції, захисник просив скасувати, та постановити нову, якою спільне клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 задовольнити.

В засіданні Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_8 та його захисник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Представник Долинського ВЦ № 118 також не заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Прокурор доводи апеляційної скарги заперечив, ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, пояснення засудженого, дослідивши письмові матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог при винесенні ухвали місцевий суд дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п.2 Постанови ПВС України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Приймаючи рішення про задоволення подання про умовно-дострокове звільнення або відмову в такому, суд повинен його мотивувати. Слід зазначити, що висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

Вказаних вимог суд першої інстанції не дотримався, своє рішення про відмову в задоволенні подання належним чином не мотивував, а обмежився загальними твердженнями, що є недопустимим при розгляді конкретного провадження.

Разом з тим, в матеріалах провадження наявний ряд обставин що позитивно характеризують особу засудженого, його ставлення до праці та дисципліни, які необхідно ретельно дослідити та дати належну оцінку.

Таким чином, ухвала суду винесена передчасно без належного дослідження наявних доказів, що мають вирішальне значення для вирішення справи.

Тому доводи адвоката в інтересах засудженого ОСОБА_8 , викладені в його апеляційній скарзі, підлягають до частково задоволення.

Вказані істотні порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням провадження на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 405 , 407, 412, 415, 418 КПК України колегія суддів,-

п о с та н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_11 в інтересах засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Долинського районного суду від 25 вересня 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3