Справа № 438/6/18
Номер провадження 1-кп/438/41/2018
В И Р О К
Іменем України
27 березня 2018 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислав Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, учня Бориславського професійного ліцею, раніше судимого вироком Бориславського міського суду Львівської області від 06 грудня 2017 року за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 28 листопада 2017 року близько 17 год. 00 хв., поблизу будинку №21 по вул. Героїв ОУН-УПА у м.Бориславі незаконно придбав (знайшов) паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору - канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 6,01 грам. Та незаконно зберігав для особистого вживання при собі без мети збуту. Після цього, в цей день близько 21 години був викритий працівниками Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема, надав покази, що 28 листопада 2017 року близько 21 год. 00 хв. на вул. Героїв ОУН-УПА, неподалік будинку №21 до нього підійшли працівники поліції, яким він добровільно видав згорток паперу з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору. Вказаний згорток він знайшов близько 17 год. поблизу будинку №21, що по вул. Героїв ОУН-УПА в м.Бориславі, та переносив у кишені. Він зрозумів, що у згортку є наркотична речовина, яку він вирішив залишити для особистого вживання. Просить суд суворо не карати.

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведеною повністю і вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачені ч.1 ст.309 КК України, законодавцем віднесено до злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу винного, який є раніше судимий, має постійне місце проживання, не одружений, за місцем проживання характеризується негативно, навчається у Бориславському професійному ліцеї, на обліку у наркологічному диспансері та на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з випробуванням, - суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини статті інкримінованого кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 враховує обставини, які пом`якшують покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений визнав винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, а також добровільно видав працівникам поліції предмет злочину, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність, а також відсутність настання тяжких наслідків, вчиненим кримінальним правопорушенням.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Однак, мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зіст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», та приймаючи до відома досудову доповідь Дрогобицького МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінена органом пробації як середня, а також висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без обмеження або позбавлення волі на певний строк, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства та відбування призначеного покарання та його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком Бориславського міського суду Львівської області від 06 грудня 2017 року за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

Таким чином, вбачається, що після постановлення вироку (Бориславського міського суду Львівської області від 06 грудня 2017 року) встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. Тому остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Принцип обрання остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, слід визначити шляхом часткового складання.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі за проведення експертизи №3/1365 від 08 грудня 2017 року в сумі 742 грн. 20 коп. на підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на строк 2 (роки) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань із врахуванням вироку Бориславського міського суду Львівської області від 06 грудня 2017 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 3( три) місяці.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у справі за проведення експертизи №3/1365 від 08 грудня 2017 року в сумі 742 гривні 20 копійок.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази у справі: паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження канабріс, який передано до Управління логістики та матеріального забезпечення ГУ НП у Львівській області знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1