Номер справи137/929/17
1-кп/137/115/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5 ,
1)02.03.2007 р. Замостянським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;
2) 16.12.2015 р. Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт,
у вчиненні злочину передбаченого ст. 124 КК України,
13.06.2017 р. приблизно о 20:45 год. ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в гостях у батьків свого співмешканця, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи у вітальній кімнаті житлового будинку по АДРЕСА_2 , під час сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 , яка переросли у бійку, захищаючись від суспільно-небезпечного посягання зі сторони ОСОБА_5 , з метою негайного його відвернення та припинення, маючи на меті захиститись від протиправних дій останнього, який в той час утримував ОСОБА_4 , за праву руку та наніс їй один удар в область обличчя, діючи з перевищенням меж необхідної оборони, усвідомлюючи, що такий спосіб захисту явно не відповідає небезпечності посягання, тримаючи у правій руці ніж господарсько-побутового призначення, нанесла три удари клинком ножа в область лівої бічної частини тулубу ОСОБА_5 , спричинивши останньому сильний фізичний біль та тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку експерта № 84 від 30.06.2017 р. ОСОБА_4 своїми протиправними діями спричинила потерпілому ОСОБА_5 , тілесні ушкодження, у виді проникаючого поранення грудної клітки зліва (рана на грудній клітці зліва, пневмоторакс), яке належить до тяжких тілесних ушкоджень, як таке, що небезпечне для життя, згідно Наказу № 6 пункт 2.1.3 правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Також у ОСОБА_5 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді ран на грудній клітці з права та лівій руці, які належать до легких тілесних, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 124 КК України, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.
12.12.2017 р. між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду про примирення.
Згідно даної угоди, обвинувачена ОСОБА_4 з однієї сторони та потерпілий ОСОБА_5 з другої сторони дійшли згоди щодо формулювання та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ст. 124 КК України, матеріальна шкода та претензії відсутні (а.с. 64-67).
Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинна понести обвинувачена за вчинений злочин за ст. 125 КК України у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 1 рік.
Відповідно до ч.3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення судом. Обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винною у вчиненні даного злочину, повністю визнала вину та зазначила, що угода про примирення є добровільною, наполягала на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що угоду про примирення укладено добровільно та просив визначити узгоджене сторонами покарання, підтвердив суду, що не має до обвинуваченої ОСОБА_4 претензій матеріального та морального характеру.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди про примирення укладеної між обвинуваченою та потерпілим, просив затвердити угоду, оскільки вона відповідає вимогам закону, просив визнати обвинувачену винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання. Також просив вирішити питання щодо речових доказів.
Розглядаючи в порядку, передбаченому ч.3 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд вважає її щире каяття.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд вважає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_4 передбачений ст. 124 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Угода про примирення між обвинуваченою та потерпілим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз, дана угода відповідає вимогам ст.471 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 повністю розуміє п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Потерпілому ОСОБА_5 судом роз`яснені наслідки затвердження угоди про примирення, відповідно до п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.
За таких обставин суд вважає, що угода від 12.12.2017 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 підлягає затвердженню, обвинуваченій слід призначити покарання, узгоджене сторонами, яке повинна понести обвинувачена за вчинений злочин за ст. 124 КК України у виді 2 років обмеження волі та подальшим звільненням ОСОБА_4 , на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 1 рік.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 374, 474-475 КПК України, ст. 12, 124 КК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, та призначити їй покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 1 рік.
Застосувати відносно ОСОБА_4 обмеження, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, зокрема:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази, що знаходиться у камері зберігання речових доказів Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області:
- ніж господарсько-побутового призначення із пластиковим руків`ям білого кольору; два змиви речовини бурого кольору виконані із гумового взуття ОСОБА_4 ; зрізи нігтів ОСОБА_4 - знищити після набрання вироком законної сили.
-майку чорного кольору та шорти сірого кольору, які належать ОСОБА_4 повернути останній після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1