В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/2078/17
Провадження № 1-кп/348/330/17

21 грудня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Надвірна кримінальне провадження № 0000654 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, працюючого по тимчасових заробітках, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, на утриманні немає нікого, громадянина України, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

23.09.2017 року близько 23:00 год. обвинувачений ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , проходячи повз житловий будинок своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 , вирішив зайти до останньої в гості. Підійшовши до будинку, обвинувачений ОСОБА_4 через вікно побачив, що на підвіконнику зі сторони житлової кімнати знаходиться мобільний телефон ОСОБА_5 , яка на той час спала.

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_4 виник умисел на вчинення крадіжки вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи так діяти, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму відчинив вікно житлового будинку, після чого рукою досягнув мобільний телефон марки «Леново» - вартістю 3000 грн., на якому був чохол -вартістю 120 грн., та в якому знаходились дві сім карти операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» - вартісю 25 грн. та ПрАТ «МТС Україна» - вартістю 25 грн., а всього викрав майна потерпілої ОСОБА_5 на загальну на суму 3170 грн.

З викраденим майном обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення злочину скрився та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що 23.09.2017 року біля 23:00 год. перебуваючи в АДРЕСА_1 , він вирішив зайти в гості до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 . Підійшовши до її будинку, він через вікно побачив, що на підвіконнику в кімнаті лежав її мобільний телефон, який вона включила на підзарядку.

Переконавшись, що ОСОБА_5 його не бачить, він відтиснув вікно, рукою дістав мобільний телефон марки «Леново» та поставив його в кишеню.

Після вчинення крадіжки він вийшов з подвір`я ОСОБА_5 та пішов додому. Вдома він повністю виключив вкрадений мобільний телефон і ліг спати.

Просить його суворо не карати, у вчиненому щиро розкаюється, обіцяє стати на шлях виправлення та розуміє, що вчинив умисний злочин.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та зважаючи на те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового процесу, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи вищевикладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, вірно кваліфіковано за ст.185 ч.3 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого: має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, відшкодування потерпілій завданих збитків, думку потерпілої, яка просить його суворо не карати.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, думку потерпілої щодо несуворого покарання, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах, встановлених в санкції ст. 185 ч. 3 КК України, а саме у виді позбавлення волі.
Разом з тим, на переконання суду, є підстави звільнити його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, застосувавши ст.75 КК України і з врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи винного суд прийшов до висновку, що обвинуваченому слід визначити іспитовий строк 1 рік.
Згідно ст.76 КК України на ОСОБА_4 під час іспитового строку слід покласти обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації уповноважений орган з питань пробації.
На думку суду, саме таке покарання у виді позбавлення волі, але з іспитовим строком, буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 під час іспитового строку такі обовязки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- періодично з`являтись для реєстрації уповноважений орган з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 - не обирався.
Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 - з часу отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1