Дата документу Справа № 310/462/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/422/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/462/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 78 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 січня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 жовтня 2017 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська, громадянина України, який не працює, не навчається, без постійного місця проживання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 16.03.2017 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

в с т а н о в и л а:
ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 жовтня 2017 року задоволено подання Бердянського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації.

Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 16.03.2017 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Направлено ОСОБА_7 для відбуття призначеного покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Строк покарання ухвалено відраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 .

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 22.06.2017 року Бердянський міськрайонний відділ з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації звернувся до суду із поданням про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування, призначеного судом покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.03.2017 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Задовольняючи подання, суд зазначив, що ОСОБА_7 не прибув на реєстрацію без поважних причин, змінив місце проживання, не повідомивши орган пробації, чим порушив обов`язки, встановлені вироком суду, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки вказані у рішенні суду неявки на реєстрацію 06.06.2017 року та 19.06.2017 року без поважних причин не відповідають дійсності, так як в поясненнях він зазначав, що 06.06.2017 року знаходився на роботі, а 19.06.2017 року перебував у Бердянському управлінні поліції та давав пояснення за підозрою його у вчиненні правопорушення, що зареєстровано в журналі чергової частини управління поліції. Також зазначає, що, в порушення законодавства, уповноважений орган з питань пробації вніс до суду подання без винесення щодо нього письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, просить скасувати ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 жовтня 2017 року.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_8 вважає апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що після направлення подання до суду ОСОБА_7 притягнуто до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 297 КК України та за ухвалою слідчого судді від 28.07.2017 року відносно останнього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. На теперішній час обвинувальний акт перебуває на розгляді суду.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та доводи скарги; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважала ухвалу місцевого суду законною і обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала місцевого суду відповідає зазначеним вимогам.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 був засуджений вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.03.2017 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На підставі вказаного вироку Бердянським міськрайонним відділом з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації стосовно ОСОБА_7 заведено особову справу №60/2017. Засуджений ОСОБА_7 був ознайомлений з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням, обов`язками, покладеними на нього судом, попереджений про правові наслідки ухилення від виконання обов`язків, систематичного порушення громадського порядку та скоєння нових злочинів. З матеріалів справи випливало, що ОСОБА_7 двічі без поважних причин не з`явився на реєстрацію, та не попередив орган пробації про зміну свого місця проживання.

Доводи засудженого про поважність причин пропуску явки на реєстрацію, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими. Доводи засудженого про те, що його не було письмово попереджено про можливість скасування звільнення також є необґрунтованими, з огляду на наявність в матеріалах відповідних попереджень (а.с. 34, 47 особової справи).

Крім того, прокурор надав відомості, що після направлення подання до суду ОСОБА_7 притягнуто до кримінальної відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 297 КК України (на теперішній час обвинувальний акт перебуває на розгляді суду), що, на переконання колегії суддів, свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Як зазначено в ч. 3 ст. 166 КВК України, невиконанням обов`язків вважається, коли засуджений не виконав хоча б один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Суд першої інстанції додержався цих вимог закону і мотивовано задовольнив подання, відтак підстав для скасування прийнятого судом рішення не має.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 жовтня 2017 року, якою задоволено подання Бердянського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 16.03.2017 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, з направленням ОСОБА_7 для відбуття призначеного покарання у виді трьох років позбавлення волі залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4