У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:
З клопотання та доданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим відділом прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000308 від 24.08.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та за підозрою ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 працюючи на посаді головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області вчинив умисний, корупційний злочин у сфері службової діяльності, при наступних обставинах.Так, 24.08.2017 о 11.40 год. головний спеціаліст відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області ОСОБА_4 , до якого звернувся ОСОБА_5 з тим щоб вирішити питання про оформлення ліцензії на внутрішні перевезення пасажирів на таксі та ліцензії на внутрішні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення, вирішив використати дану ситуацію у корисливих цілях, з метою протиправного збагачення. При цьому, в ході вказаної розмови, яка відбувалась на газовій АЗС «Надежда» по вул. Пряшівській в м. Мукачево, ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_5 в тому, що вирішить питання про оформлення йому ліцензії на внутрішні перевезення пасажирів на таксі та ліцензії на внутрішні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення, але за це він повинен сплатити йому неправомірну вигоду в розмірі 6000 грн., на що ОСОБА_5 вимушений був погодитися. Далі, 26.08.2017 о 16.20 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, які полягали у його особисто протиправному збагаченні, знаходячись в салоні мікроавтобуса марки «RENAULT MASTER 2.5 DCI» н.р.з. НОМЕР_1 , по вул. Підгорянська в м. Мукачево, вимагав та одержав від ОСОБА_5 частину обумовленої раніше суми неправомірної вигоди в розмірі 5000 грн. за сприяння у оформленні йому ліцензії на внутрішні перевезення пасажирів на таксі та ліцензії на внутрішні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення. Крім цього, встановлено, що службові особи управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області діючи умисно, з метою сприяння ОСОБА_4 уникнути кримінальної відповідальності за тяжкий, службових злочин, пов`язаний із корупцією, вчинили службове підроблення, оскільки 23.08.2017 склали, підписали та видали документи про звільнення ОСОБА_4 із посади, що не відповідає дійсності. Вказане підтверджується інформацією інтернет-сайту Державної служби України з безпеки на транспорті станом на 24.08.2017року, згідно якої ОСОБА_4 рахувався на посаді головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області. 26.08.2017 під час затримання ОСОБА_4 , під час з`ясування його анкетних даних та місця роботи повідомив, що працює на посаді головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області. Крім цього, 26.08.2017 під час встановлення анкетних даних в ході допиту в якості підозрюваного ОСОБА_4 повторно заявив, що працює на вказаній посаді. Більше того, 28.08.2017 під час розгляду слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою та арешту тимчасово вилученого майна, ОСОБА_4 , під час з`ясування судом його анкетних даних та місця роботи, вкотре заявив, що працює на посаді головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області.

В клопотанні прокурор зазначає, що 14.09.2017 на підставі дозволу суду проведено обшук в службових кабінетах управління Укртансбезпеки в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гойди, 8 в ході чого вилучено: копію наказу про звільнення ОСОБА_6 від 23.08.2017 року, з відміткою про ознайомлення, копію наказу про звільнення ОСОБА_6 від 23.08.2017 року без відмітки про ознайомлення, особову справу на ОСОБА_4 на 20 арк., 2 системні блоки вилучені у заступника керівника та з приймальні керівника, ноутбук «HP», вилучений з відділу кадрів. Вказані копії наказів про звільнення ОСОБА_4 , його особова справа, у відповідності у відповідності до ст. 98 КПК України, мають значення у кримінальному провадженні як речовий доказ, оскільки містять інформацію стосовно особи ОСОБА_4 , у тому числі про його звільнення. Системні блоки до комп`ютерів та ноутбук містять файли в яких збережені документи, які підтверджують, що звільнення ОСОБА_4 відбулося після його затримання, після 26.08.2017 року, тобто, у відповідності до ст. 98 КПК України, вони мають значення у кримінальному провадженні як речовий доказ.З огляду на викладене, виникла необхідність у зверненні до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор на розгляд клопотання не з`явився, хоча про час та місце розгляду такого був повідомлений.

Представник управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області на розгляд клопотання не з`явився, хоча про час та місце розгляду такого був повідомлений.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Як вбачається з долученого до матеріалів клопотання протоколу огляду від 14.09.2017 року, в ході проведення обшуку в службових кабінетах управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гойди, 8, вилучено: копію наказу про звільнення ОСОБА_6 від 23.08.2017 року, з відміткою про ознайомлення, копію наказу про звільнення ОСОБА_6 від 23.08.2017 року без відмітки про ознайомлення, особову справу на ОСОБА_4 на 20 арк., 2 системні блоки вилучені у заступника керівника та з приймальні керівника, ноутбук «HP», вилучений з відділу кадрів.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За таких обставин, враховуючи, що в ході розгляду клопотання встановлено, що вилучені в ході проведення 14.09.2017 року копія наказу про звільнення ОСОБА_6 від 23.08.2017 року, з відміткою про ознайомлення, копія наказу про звільнення ОСОБА_6 від 23.08.2017 року без відмітки про ознайомлення, особова справа на ОСОБА_4 на 20 арк., відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, та матимуть доказове значення у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання по накладення арешту на зазначені речі є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Разом з тим, відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Частиною 4 ст.173 КПК України передбачено, що слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Оцінюючи наслідки арешту майна слідчий суддя приходить до переконання, що вилучення та накладення арешту на комп`ютерну техніку системні блоки та ноутбук, яка вилучена у заступника керівника та з приймальні керівника, а також з відділу кадрів, тобто використовується з метою забезпечення робочого процесу державного органу, матиме невиправданий характер, створить перешкоди у роботі управління, та матиме наслідки, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, працівників вказаного державного органу.

При цьому на думку слідчого судді досягнення завдань кримінального провадження можливе без накладення арешту на зазначене майно, оскільки таке майно з 14.09.2017 року вилучене та може бути оглянуте, зі складанням відповідного протоколу огляду.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Слідчий суддя враховує вимоги п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України відповідно до якого визначено, що тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Враховуючи викладене, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, клопотання слідчого в частині накладення арешту на 2 системні блоки вилучені у заступника керівника та з приймальні керівника, ноутбук «HP», вилучений з відділу кадрів не підлягає задоволенню, оскільки не доведено, що відповідно до ст. 132 КПК України потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а також, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, та матиме доказове значення у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, що було тимчасово вилучене в ході проведення обшуку в службових кабінетах управління Укртансбезпеки в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гойди, 8, а саме:

- копію наказу про звільнення ОСОБА_6 від 23.08.2017 року, з відміткою про ознайомлення;

- копію наказу про звільнення ОСОБА_6 від 23.08.2017 року без відмітки про ознайомлення;

- особову справу на ОСОБА_4 на 20 арк.

Відмовити в задоволені клопотання в частині накладення арешту на вилучені:2 системні блоки вилучені у заступника керівника та з приймальні керівника, ноутбук «HP», вилучений з відділу кадрів.

Вилучені в ході проведення обшуку в службових кабінетах управління Укртансбезпеки в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гойди, 8, - 2 системні блоки вилучені у заступника керівника та з приймальні керівника, ноутбук «HP», вилучений з відділу кадрів - негайно повернути особам, у яких таке вилучено.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1