Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/2874/17
Справа № 711/7966/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участю слідчого - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , погодженого, заступником начальника відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , що винесене у кримінальному провадженні №0000062 від 26.06.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з клопотанням, за погодженням заступника начальника відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , що винесене у кримінальному провадженні №0000062 від 26.06.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів.

Клопотання мотивоване тим, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що арбітражний керуючий вчиняє дії, спрямовані на отримання неправомірної вигоди від керівника приватного підприємства за сприяння у позитивному вирішенні питання щодо швидкого здійснення ліквідаційної процедури у справі про банкрутство.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 показала, що з моменту заснування по 13.09.2017 вона була засновником та керівником приватного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». В її посадові обов`язки входило загальне керівництво підприємством та інше, що передбачено посадовою інструкцією директора. Тривалий час ПП « ОСОБА_6 » не здійснювало своєї діяльності, оскільки знаходилось в стані банкротства. Приблизно в кінці 2015 року до неї зателефонувала жінка, яка повідомила, що вона є арбітражним керуючим у її підприємстві та запитувала де саме зберігаються документи. Після телефонної розмови вона з вказаною особою жіночої статі не спілкувалось. Приблизно в кінці 2016 року її викликали до ІНФОРМАЦІЯ_2 де її повідомили, що існує провадження по її підприємству, та з яких питань не повідомили. Також, вони повідомили, що підготують всі необхідні документи та зателефонують до неї. Після цього, вона також з працівниками ДФС не спілкувалась. В травні 2017 року із загальнодоступного джерела - Єдиний державний реєстр судових рішень вона прочитала ухвалу господарського суду Черкаської області про те, що постановою суду від 15.06.2016 її підприємство визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Також, згідно даної ухвали призначено арбітражного керуючого ОСОБА_7 , припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, а також повноваження власника (власників) майна банкрута. У зв`язку з тим, що в червні цього року вона перебувала на лікуванні та самостійно не могла поспілкуватися з арбітражним керуючим її підприємства ОСОБА_7 , вона надала своєму знайомому ОСОБА_8 , який надає послуги по юридичному супроводу господарської діяльності юридичних осіб, доручення на представлення інтересів ПП « ОСОБА_6 » з метою дізнатися у арбітражного керуючого ОСОБА_7 стан процедури банкрутства. 20.06.2017 під час зустрічі ОСОБА_8 повідомив їй, що він спілкувався з ОСОБА_7 , і що останній поставив вимогу, що для швидкого та позитивного вирішення питання щодо ліквідації ПП « ОСОБА_6 » необхідно сплатити йому особисто грошові кошти в сумі 50 тисяч гривень, при цьому наголосив, що не зможе допомогти, поки не отримає вказану суму. Ретельно подумавши вона зрозуміла, що ОСОБА_7 вимагає від неї хабар в розмірі 50 тис. грн. за позитивне вирішення питання про ліквідацію ПП « ОСОБА_9 », а тому вона звернулася до правоохоронних органів з відповідною заявою, з метою захисту власних інтересів. 13.07.2017 року, після свого одужання, ОСОБА_5 попередньо домовившись з ОСОБА_8 зустрілась з арбітражним керуючим ОСОБА_7 в ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та повідомила йому, що не розуміє за що вона повинна передати вказані грошові кошти та повідомила, що вона надасть гроші в разі, якщо суд прийме рішення стягнути з фірми зазначені кошти в якості винагороди арбітражному керуючому. ОСОБА_7 повідомив, що він підготує протокол загальних зборів кредиторів, за який вона повинна буде передати йому гроші в сумі 25 000 гривень так, як він половину роботи з його слів зробив. Тоді ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_7 , що їй необхідно взяти час на роздуми з даного питання та вона зможе надати йому відповідь з даного питання лише 18.07.2017. Наступна зустріч відбулася 18.07.2017 року за телефонним дзвінком ОСОБА_7 . Під час зустрічі ОСОБА_7 висловлював своє невдоволення, відносно недовіри до нього та наполягав на частковому розрахунку обумовленої ним суми за його дії. ОСОБА_5 поставила під сумнів можливість отримання остаточного рішення суду по ліквідації, про що сказала ОСОБА_7 та останній почав переконувати її, що ним як арбітражним керуючим - ліквідатором робляться конкретні дії, і що за кожен «пророблений крок», тобто зроблену ним, як арбітражним керуючим-ліквідатором дію він повинен отримувати від неї, як від уповноваженої особи підприємства, грошові кошти для вирішення питань з суддями, кредиторами, працівниками ДФС, тощо. Він хотів, щоб вона за те, що ним здійснена домовленість з кредиторами та підготовлено відповідне клопотання до господарського суду передала йому частину грошових коштів в сумі 25 000 грн., але ОСОБА_5 повідомила йому, що в неї немає таких коштів. Тоді, ОСОБА_7 зажадав, щоб вона віддала йому грошові кошти, які у неї були в наявності на той час. Тоді, ОСОБА_5 віддала особисто в руки ОСОБА_7 власні 1000 гривень купюрами по п`ятсот гривень, які перед цим передала працівникам поліції для копіювання та складання відповідного протоколу з метою документування неправомірних дій ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_7 назначив наступну зустріч на той час, коли в нього буде ухвала про призначення суду та наголосив на тому, що при зустрічі вона повинна передати обумовлену ним раніше суму. 27.07.2017 року ОСОБА_7 знову зателефонував ОСОБА_5 і повідомив, що хоче зустрітися. В цей же день, ОСОБА_7 приблизно о 16 годині 30 хвилин, під`їхавши на парковку ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » зателефонував їй та вона вийшла йому на зустріч. ОСОБА_7 сидів в автомобілі «Тойота прадо» та запропонував ОСОБА_5 сісти в салон автомобіля, при цьому, зазначивши, що він не бажає вести переговори на вулиці. ОСОБА_5 погодилась та розмова продовжилась в автомобілі. ОСОБА_7 надав для ознайомлення ухвалу Господарського суду про призначення судового засідання на 10 годину 01.08.2017 року. Ознайомившись з вказаним документом, ОСОБА_5 повідомила йому, що обумовлені грошові кошти, які він має намір отримати в якості сумнівної вигоди, вона передасть йому 01.08.2017, коли почує підтвердження його словам та діям в судовому засіданні. ОСОБА_7 знову почав висловлювати своє невдоволення щодо недовіри до нього. ОСОБА_7 , погрожуючим тоном повідомив, що якщо вона не буде згодна на його умови, він забере (відкликає) своє клопотання з господарського суду і вся процедура буде тягнутися ще декілька років. Його поведінку вона розцінювала як вимагання грошових коштів. Тоді ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_7 , що їй треба подумати і домовилася про зустріч з ним на 31.07.2017. 31.07.2017 з 14 години до ОСОБА_5 почав телефонувати ОСОБА_7 та погрожувати, що якщо вона не передасть йому кошт, то він подасть заяву про залишення справи без розгляду. Зустрівшись з ОСОБА_7 31.07.2017 року приблизно о 16 год. 50 хв. на парковці ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », вона нагадала останньому, що вже дала йому одну тисячу гривень, а зараз віддасть ще чотири, та, що вона зможе передати йому решту, а саме, - 45 000 гривень, які він вимагав лише після рішення суду про визнання банкрутом підприємства. Тоді, вони домовились з ОСОБА_7 про те, що 01.08.2017 вона піде разом з ним до суду в якості вільного слухача, де вона хоче почути рішення від судді і вже потім він отримає всю обумовлену суму. Після даної розмови, розуміючи, що ОСОБА_7 чекає від неї грошей, ОСОБА_5 витягла з сумки власні грошові кошти в сумі 4000 гривень, які були оформлені відповідним протоколом працівниками правоохоронних органів та почала передавати їх ОСОБА_7 . Однак, він відмовився брати їх в руки та жестом показав на місце біля підлокітника водія, після чого вона поклала туди вказані 4000 гривень та, домовившись про зустріч 01.08.2017, залишила автомобіль. 01.08.2017 вона знову зустрілася з ОСОБА_7 в приміщенні гГосподарського суду о 10 год. 15 хв. при виході з зали судового засідання після проголошення рішення суддею. ОСОБА_7 сказав, що вітає її та з завтрашнього дня фірму буде ліквідовано, на що ОСОБА_5 сказала, що не чула проголошення рішення особисто, у зв`язку з запізненням на засідання. Тоді, ОСОБА_7 сказав, що це може підтвердити представник ДФС, який також виходив із зали суду. Працівник ДФС підтвердила, що підприємство з завтрашнього дня буде ліквідовано, при цьому будуть списані всі податкові борги. Після чого, ОСОБА_7 надав їй копію протоколу зборів комітету кредиторів від 30.06.2017, яким було відмовлено у винагороді арбітражному керуючому. Коли вони вийшли на вулицю, ОСОБА_5 перепитала у ОСОБА_7 , чи повинна вона передати йому решту грошових коштів в сумі 45 тисяч гривень, так як 5000 гривень вже віддала йому особисто. На це ОСОБА_7 повідомив, що ідеально було б передати йому 45000 гривень та 3000 гривень, мотивуючи тим, що були обов`язкові платежі по запитах та банках, де він витратив свої власні кошти, але додав, що, якщо не вийде добавити три тисячі, - «…то то таке». 02.08.2017 року близько 12 годині вона зателефонувала ОСОБА_7 і повідомила, що може з ним зустрітися на протязі 30 хвилин і те, що вона перебуває в Соснівському райвиконкомі. Перебуваючи в Соснівському райвиконкомі їй зателефонував ОСОБА_7 і запропонував вийти до його автомобіля. ОСОБА_5 відмовилася, так як розуміла, що ОСОБА_7 буде намагатися «затягнути» її до нього в машину, що її налякало. Вона повідомила ОСОБА_7 , що перебуває у черзі. Приблизно через 20 хвилин до приміщення Соснівського райвиконкому зайшов ОСОБА_7 і, підійшовши до неї, присів поруч і знову запропонував вийти до машини, однак ОСОБА_5 відмовилась і запропонувала йому забрати грошові кошти, за якими він прийшов. Потім ОСОБА_7 попросив підписати якусь заяву в двох примірниках, на її прохання надати їй екземпляр ОСОБА_7 сказав, що одна заява йому, а іншу він повинен додати до справи. Тоді він надав їй заяву, в якій ОСОБА_5 прочитала, що передання йому грошових коштів в сумі 45 000 гривень є винагородою за його послуги. ОСОБА_5 здивувалась, оскільки навіть договору, укладеного з арбітражним керуючим, не було. Тоді вона наполягла на наданні їй одного примірника заяви, ОСОБА_7 відійшов, повідомивши, що зробить. Повернувшись, він надав ОСОБА_5 копію даної заяви. Після цього, ОСОБА_7 почав вагатися, мабуть побоюючись брати грошові кошти та запропонував передати (залишити) гроші черговому, який знаходився в фойє виконкому. ОСОБА_5 заперечила, що таку суму грошей вона черговому не залише і одразу сказала, що він веде себе неадекватно і нагадала, що вже віддала йому п`ять тисяч гривень, тобто компенсувала зобов`язання по витратам відповідно до протоколу навіть в більшому обсязі. Декілька разів ОСОБА_7 телефонував комусь, відходив від неї, куди саме не відомо та через декілька хвилин повертався. ОСОБА_7 чекав, а потім розуміючи, що потрібно чекати тривалий час звернувся до ОСОБА_5 шепотом на вухо: «Давайте наверне, сюда ложите и я пошел» і простягнув розгорнутий листок паперу (оригінал заяви) і запитав: «Я надеюсь они не меченые»? Коли ОСОБА_5 дістала зі своєї сумки пачку грошових купюр номіналом по п`ятсот гривень в сумі 45 тисяч гривень, загорнутих в прозорий поліетиленовий файл та копію протоколу засідання кредиторів, він уважно спогляда,в як вона їх дістає і передає йому, даючи вказівки куди саме класти. Отримавши грошові кошти, він одразу перепитав: «Я надіюсь Ви порядна людина?» ОСОБА_5 відповіла: «Будем надеяться», на що ОСОБА_7 перепитав: «Чи це не так?» Вона одразу попросила його віддати протокол загальних зборів кредиторів, на що арбітражний керуючий сказав, нічого страшного оригінал разом з ухвалою віддасть через годину і сказав, що в реєстрі вже є ухвала. Попрощавшись, він встав та хутко пішов, а ОСОБА_5 залишилась в приміщенні.

ОСОБА_7 від дачі показань відмовився на підставі ст. 63 КПК України.

На даний часу органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні огляду справи № 925/1459/15 за заявою ІНФОРМАЦІЯ_4 до ПП « ОСОБА_10 » та долучені копій документів, які мають значення для дослідження всіх обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення.

14.09.2017 до господарського суду Черкаської області скеровано запит щодо надання дозволу на огляд вищевказаної справи.

21.09.2017 до слідчого відділу прокуратури Черкаської області з господарського суду Черкаської області надійшов лист про те, що 21.08.2017 справа № 925/1459/15 за заявою ІНФОРМАЦІЯ_4 до ПП « ОСОБА_10 » направлена з апеляційною скаргою ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на ухвалу суду від 01.08.2017 у даній справі до Київського апеляційного господарського суду де і перебуває по даний час.

В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

В судове засідання особа, у володінні якої знаходяться речі та документи, не викликалась, оскільки органом досудового розслідування доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення вказаної інформації.

Згідно із нормами ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали кримінального провадження та поданого клопотання, враховуючи те, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту і неможливості отримання необхідних відомостей в інший спосіб, а також те, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказана інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне надати тимчасовий доступ до документів, а саме: до матеріалів справи № 925/1459/15 за заявою ІНФОРМАЦІЯ_4 до ПП « ОСОБА_10 », яка на даний час перебуває у провадженні ІНФОРМАЦІЯ_6 для проведення огляду та отримання копій документів, без подальшого її вилучення, а тому клопотання, як обґрунтоване, підлягає до задоволення.

Як передбачено ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою у володінні, якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити з їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно із п.п.1, 2. ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей, документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей та документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 3, 9, 107, 159, 163-165, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , - задовольнити.

Надати слідчому в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 дозвіл на проведення тимчасового доступу до документів, а саме, - до матеріалів справи №925/1459/15 за заявою ІНФОРМАЦІЯ_4 до ПП « ОСОБА_10 », яка на даний час перебуває у провадженні ІНФОРМАЦІЯ_6 для проведення огляду та отримання копій документів, без подальшого її вилучення

Копію ухвали надати слідчому, в провадженні якого знаходиться справа для виконання та вручення її відповідальній особі, на яку покладено обов`язок по її виконанню, роз`яснивши їй, що в разі невиконання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів будуть застосовані положення ст. 166 КПК України.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала не оскаржується та підлягає до виконання протягом одного місяця з дня її постановлення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1