АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 182/1607/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/537/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кривому Розі 07 листопада 2017 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00020662 щодо
ОСОБА_7 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, неодруженого, не судимого,
обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбаченихч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі перший заступник прокурора області просить вирок суду скасувати в частині вирішення цивільного позову потерпілої особи ПАТ «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком», у зв язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов язано ОСОБА_7 в період іспитового строку періодично з являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповновадений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» задоволено у повному обсязі. Питання з речовими доказами вирішене.

Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_7 20.02.2017 року о 16-00, знаходячись біля буд. № 7 по вул. В. Усова в м. Нікополі Дніпропетровської області, зайшов до другого під`їзду та, побачивши незамкнені двері підвального приміщення зазначеного будинку, яке являється іншим приміщенням, у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно з корисливих мотивів проник до підвального приміщення буд. АДРЕСА_2 , яке являється іншим приміщенням, та за допомогою плоскогубців, які заздалегідь приніс з собою, від`єднав кабелі та викрав 8 м кабелю лінії зв`язку маркування ТПП 50 x 2 x 0,4 вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 38/12.1/32 від 07.03.2017 - 428,48 грн, 14 м кабелю лінії зв`язку маркування ТПП 20 x 2 x 0,4 вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи - 308,00 грн, 10 м кабелю лінії зв`язку маркування ТПП 10 x 2 x 0,4 вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи - 138,10 грн, 40 м кабелю лінії зв`язку маркування ТПП 10 x 2 x 0,4 вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи - 552,40 грн, що належать ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 1426,98 грн.
При цьому ОСОБА_7 не виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, т.як він був зупинений працівниками Нікопольського комбінованого центру телекомунікацій № 526 ПАТ «Укртелеком».
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги перший заступник прокурора області зазначає на допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Прокурор наголошує, що цивільний позивач у своєму позові вказує, що матеріальна шкода виразилася у проведенні робіт з відновлення кабельних ліній зв`язку і кошторисна вартість даних робіт складає відповідно до кошторису 2443,32 грн., тоді, як у резолютивній частині позову зазначені вимоги про стягнення як матеріальної шкоди, так і збитків з упущеною вигодою у розмірі 3870,30 грн.
Прокурор вказує на те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення цивільного позову в розмірі 3870,30 грн. порушив вимоги ст. ст. 370, 374 КПК України, оскільки належним чином не мотивував і не обґрунтував прийнятого по цивільному позову рішення, не навів мотивів та підстав для стягнення цивільного позову саме в розмірі 3870,30 грн., лише, зазначивши у вироку, що цивільний позов, заявлений у кримінальному провадженні, обґрунтований і визнаний обвинуваченим у повному обсязі.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор підтримада апеляційну скаргу першого заступника прокурора області, просила її задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати, а матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді обвинуваченийстосовно апеляційної скарги першого заступника прокурора області покладався на розсуд суду.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга першого заступника прокурора областіне підлягає задоволенню, з наступних підстав.
У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з положеннями ч.5 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що суд першої інстанції неповно дослідив докази щодо обґрунтування вимог цивільного позову і в цій частині не вмотивував прийнятого рішення.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів, перевірила матеріали справи, прослухала технічний запис судового засідання і встановила, що судове провадження відносно ОСОБА_7 судом першої інстанції, було проведено з урахуванням вимог ч.3 ст.349 КПК України (а.к.п.34 - 36, т. 2).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_7 винним себе визнав повністю, у зв`язку з чим судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та судовий розгляд кримінального провадження здійснено на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог норм ч. 3 ст. 349 КПК України, допитав обвинуваченого, і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оскаржувались, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазаначені в обвинувальному акті.
На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ст. 404 ч. 1 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, і стосовно яких, відповідно до вимог ст. 349 ч. 1 КПК України докази не досліджувались.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції провів судовий розгляд з дотриманням вимог ст.ст.342, 343-351 КПК України, у зв`язку з чим доводи прокурора щодо неповноти судового розгляду і неповного дослідження доказів щодо обґрунтування вимог цивільного позову є необґрунтованими і безпідставними.
Так, суд першої інстанції після оголошення обвинувачення і цивільного позову, з`ясував думку учасників судового провадження, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, і саме за клопотанням прокурора, ухвалив рішення, яким визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд з`ясував чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин та чи добровільні їх позиції і роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, що підтверджено журналом судового засідання і технічним записом (ар.пр. 35, 40 - 41 т.2).
Суд першої інстанції роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_7 суть обвинувачення, оголосив цивільний позов (а.к.п. 35 т.2) і запитав, чи зрозуміло йому обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_7 на питання суду пояснив, що він повністю визнає себе винним і у повному обсязі визнає цивільний позов на суму3870,30 грн.
Таким чином, саме за клопотанням прокурора у кримінальному провадженні, та за згодою інших учасників судового розгляду, судом не досліджувались докази щодо обґрунтування вимог цивільного позову.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не порушив вимоги ст.349 КПК України, розглянувши кримінальне провадження в тому обсязі, в якому не заперечували його розглядати сторони кримінального провадження.
Щодо доводів прокурора про те, що суд першої інстанції не проаналізував докази по цивільному позову, то вони суперечать вимогам ч.3 ст.349 КПК України.
З технічного запису судового засідання вбачається, що учасники судового провадження, в тому числі і прокурор у кримінальному провадженні, не заявляли клопотань про дослідження доказів в обгронтування цивільного позову.
В суді апеляційної інстанції прокурором також не було заявлено клопотань про проведення судового слідства та дослідження доказів у кримінальному провадженні.
В суді першої інстанції представник ПАТ «Укртелеком» просив задовольнити цивільний позов в сумі 3870 грн. 30 коп., враховуючи те, що на день розгляду кримінального провадження, підприємством виконані відновлюванні роботи в повному обсязі.
Виходячи з цього, в судових дебатахпрокурор просив суд повністю задовольнити цивільний позов ПАТ «Укртелеком» та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ПАТ «Укртелеком» на відшкодування збитків, заподіяних злочином 3870 грн. 30 коп.
Тому, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 є законним, обґрунтованим і вмотивованим, тому підстав для скасування судового рішення в частині цивільного позову, як вимагає прокурор, не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області залишити без задоволення.
Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017р., у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 00020662, щодо ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.
На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4