Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року
м. Київ

Провадження № 51-5262ск18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 02 лютого 2018 року,
в с т а н о в и в:
ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 листопада 2017 року задоволено подання начальника Бердянського МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.01.2016 року. Скасовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком ОСОБА_4 та направлено його для відбуття покарання призначеного цим вироком у виді п`яти років позбавлення волі.
Апеляційний суд Запорізької області ухвалою від 02 лютого 2018 року, на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, повернув засудженому ОСОБА_4 подану ним апеляційну скаргу на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 листопада 2017 року, як особі, яка її подала з пропуском строку.

Статтею 427 КПК визначено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для зміни чи скасування судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав необхідно керуватися статтями 412414 КПК.
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що засудженим не дотримано положень пунктів 4 і 5 ч. 2, ч. 5 ст. 427 КПК, відповідно до яких касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому конкретно полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, викладені у скарзі вимоги до суду касаційної інстанції повинні відповідати повноваженням, встановленим у ст. 436 КПКта до скарги необхідно додати копії оскаржуваних судових рішень.
У касаційній скарзі засуджений не посилається на жодну з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК для скасування рішення суду апеляційної інстанції, не зазначає конкретних положень кримінального процесуального закону, які, на його думку, порушено апеляційним судом, а також не наводить обґрунтування незаконності рішення відповідно до положень ч. 2 ст. 438 цього Кодексу з урахуванням приписів статей 412-414 КПК у їх взаємозв`язку.
Крім того, касаційна скарга містить суперечності.
Зазначаючи у скарзі, що оскаржується ухвала Апеляційного суду Запорізької області від 21 лютого 2018 року, зазначене рішення ухвалене судом 02 лютого 2018 року, засуджений у той же час порушує питання і про перегляд ухвали місцевого суду від 29 листопада 2017 року. Разом із тим, це судове рішення місцевого суду не є предметом перегляду суду касаційної інстанції відповідно до положень ст. 424 КПК.

Відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право ухвалити одне з таких рішень: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга засудженого не містить вимог до суду касаційної інстанції відповідно до повноважень цього суду, передбачених ст. 436 КПК.

Також засудженим не додано до касаційної скарги копії ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 02 лютого 2018 року.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засуджений має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд,
п о с т а н о в и в:
залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3