справа № 732/1529/17
провадження № 1-кп/732/139/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2017 року місто Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня кримінальне провадження № 0000327 по обвинуваченню :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лисогори Ічнянського району Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, розлученого, не працюючого, інваліда 2 групи, раніше судимого :

- вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30.10.1998 року за ст. 140 ч. 1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, штраф 680 грн.;
- вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24.03.1999 року за ст. 140 ч. 2, ст. 196-1 ч. 2, ст.ст. 42, 43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 06.04.2001 року за ст. 102, ст. 43 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі;
- вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 13.03.2003 року за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі;
- вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 12.02.2010 року за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі ( строк погашення судимості переривається вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 17.07.2015 року, за яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та засуджено до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік ); зареєстрованого проживаючим за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
03 вересня 2017 року, у вечірній час, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 прибув до будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 на праві приватної власності, де з метою незаконного проникнення до житла, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи ст. 30 Конституції України, якою кожному гарантується недоторканість житла, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника, шляхом розбиття віконного скла, проник в середину будинку, де в подальшому був виявлений 03 вересня 2017 року, близько 21 години, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Крім цього, ОСОБА_4 18 вересня 2017 року, близько 17 години 00 хвилин, прибув до будинку за адресою : АДРЕСА_4 , який знаходиться у володінні ОСОБА_8 , де з метою незаконного проникнення до житла, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи ст. 30 Конституції України, якою кожному гарантується недоторканість житла, без будь-якого дозволу та всупереч волі володільця, шляхом розбиття вікна, проник всередину будинку, де перебував до 18 години 30 хвилин цього ж дня.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України визнав повністю, у скоєному щиро кається. Вказав, що він повністю визнає та не оспорює фактичних обставин вчинених ним кримінальних правопорушень по всім епізодам злочинної діяльності та все викладене в обвинувальному акті відповідає дійсності. Вказав, що 03.09.2017 року шляхом розбиття віконного скла він проник в будинок ОСОБА_5 .. Остання дозволу заходити йому в будинок не давала. До будинку він заліз, щоб погрітись та відпочити. Цього ж дня його в будинку виявили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. На їх запитання, що він робить в чужому будинку, він відповів, що гріється. Коли вони пішли, він теж залишив цей будинок. 18.09.2017 року шляхом розбиття віконного скла він також проник до будинку ОСОБА_8 .. До будинку він проник незаконно та з метою відпочити та переночувати. Дозволу потерпілий ОСОБА_8 на потрапляння до будинку йому не давав. Залишив цей будинок він в такий же спосіб як і потрапив до нього, тобто через вікно. В послідуючому його затримали працівники поліції і він зізнався у вчиненому.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, самим обвинуваченим також не оспорюється доведеність його вини та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні у повному обсязі, та дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретні обставини справи, кількість епізодів злочинної діяльності, способи проникнення до житла потерпілих, наслідки, що настали від кримінальних правопорушень, відсутність цивільних позовів від потерпілих, відсутність претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого з боку потерпілого ОСОБА_8 , думку потерпілих по справі ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , викладену ними в поданих до суду письмових заявах від 03.11.2017 року та 10.11.2017 року відповідно, які щодо призначення покарання

обвинуваченому покладаються на розсуд суду, досудову доповідь про обвинуваченого у кримінальному провадженні з відповідними висновками органу пробації, особу винного - його вік, сімейний стан, освіту, стан здоров`я ( інвалід 2 групи, хворіє на туберкульоз ), негативну характеристику за місцем проживання, дані щодо притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності, а також те, що обвинувачений раніше судимий.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення, яке є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази в кримінальному проваджені відсутні.

Підстави для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370-371, 374, 376 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 ( п`ятдесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1