Дата документу Справа № 317/17/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 317/17/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/778/273/18 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянула 14 березня 2018 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 31 липня 2017 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 29.11.2005 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
2) 15.03.2006 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ст.ст. 69, 71 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнився 19.07.2007 р. з Біленківської ВК Запорізької області № 99 на підставі ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 11.07.2007 р. за ст. 81 КК України умовно-достроково, невідбутий строк 5 місяців 26 днів;
3) 14.01.2008 р. Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту;
4) 17.07.2008 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;
5) 11.12.2008 р. Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці. 17.02.2011 р. звільнився з Кам`янської ВК Запорізької області № 101 на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.02.2011 р. за ст. 81 КК України умовно-достроково, невідбутий строк 8 місяців 22 дні;
6) 17.10.2012 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. Звільнився з Софіївської ВК Запорізької області № 55 згідно ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 14.07.2015 р. за ст. 81 КК України умовно-достроково, невідбутий строк 6 місяців 20 днів;
7) 13.07.2016 р. Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309, ст.ст. 75, 76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263КК України.

Встановлені вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 31 липня 2017 року обставини:
У першій половині вересня 2016 року ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для власного вживання без мети збуту, діючи умисно, повторно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні речовини, психотропні речовини та прекурсори», перебуваючи у лісосмузі поблизу вул. Полякова у с. Новооленівка, Запорізького району Запорізької області, зірвав верхівкові частини рослини дикоростучої коноплі та помістив у поліетиленовий пакет, який мав при собі, тим самим придбав наркомісні частини рослини конопель. Після цього, переніс до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , розклавши на підлозі господарчої будівлі, висушив та перетер, та у подальшому зберігав без мети збуту у приміщенні погребу на території вказаного домоволодіння до моменту виявлення працівниками поліції при наступних обставинах. Так, 25.11.2016 р. на підставі ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 24.11.2016 р. працівниками поліції проведено обшук території домоволодіння АДРЕСА_1 зі всіма розташованими на ній спорудами, під час якого у приміщенні погребу виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 38,695 г, яка, згідно висновку експерта № 1675 від 29.11.2016 р., є особливим небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 38,695 г. Загальна маса наданого на експертизу канабіса складає 38,695 г, що згідно таблиці №1, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 р., є наркотичним засобом, що знаходиться в незаконному обігу.
Крім того, 20.10.2016 р., приблизно о 03 год. 00 хв., ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись тим, що його дії залишаться непоміченими, знаходячись на території двору ЗОШ № 38 по вул. Парамонова, 7-а, у м. Запоріжжя, шляхом вільного доступу таємно викрав одну чавунну кришку каналізаційного люку, вартістю 607,12 грн., що знаходиться на балансі КП «Водоканал». Після цього, ОСОБА_9 покинув місце вчиненого злочину разом з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Протиправними діями ОСОБА_9 КП «Водоканал» було завдано майнову шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 23.10.2016 р., приблизно о 03 год. 00 хв., ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи спільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись тим, що його дії залишаться непоміченими, знаходячись біля магазину «Ельдорадо» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 1, шляхом вільного доступу таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_10 , а саме чоловічу сумку, яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, у якій знаходились: паспорт громадянина України на ім`я потерпілого; ідентифікаційний номер на ім`я потерпілого; ключі у кількості чотирьох штук, які для потерпілого майнової цінності не становлять; флеш карту об`ємом 8 Гб, сірого кольору, вартістю 150,00 грн.; мобільний телефон «Нокіа», модель 1100, у корпусі синього кольору, вартістю 100,00 грн.; мобільний телефон «Леново», модель А516, у корпусі білого кольору, вартістю 1000,00 грн., у якому знаходилися дві сім-карти операторів мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_1 та «Лайф» № НОМЕР_2 , які для потерпілого майнової цінності не становлять; банківську карту «Приватбанк» на ім`я потерпілого та грошові кошти у розмірі 70,00 грн. Після цього, ОСОБА_9 покинув місце вчиненого злочину разом з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Протиправними діями ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_10 було завдано майнову шкоду на загальну суму 1320,00 грн.
Крім того, вісімнадцятого жовтня 2016 року, приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_9 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, проник на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом розбиття віконного скла проник до приміщення будинку, звідки викрав майно, яке належить ОСОБА_11 , а саме: кришталеві чарки у кількості 4 шт., вартість за 1 шт. складає 30,00 грн., загальною вартістю 120,00 грн.; кришталеві келихи у кількості 8 шт., вартість за 1 шт. складає 50,00 грн., загальною вартістю 400,00 грн.; статуетки у вигляді дівчини у кількості 2 шт., вартість за 1 шт. складає 25,00 грн., загальною вартістю 50,00 грн.; керамічні статуетки у вигляді півників у кількості 2 шт., вартість за 1 шт. складає 25,00 грн., загальною вартістю 50,00 грн.; попільничку у кількості 1 шт., вартістю 15,00 грн.; вазу у вигляді квітки об`ємом 300 гр., у кількості 1 шт., вартістю 100,00 грн.; вазу у вигляді квітки об`ємом 150 гр. у кількості 1 шт., вартістю 70,00 грн.; керамічну статуетку у вигляді барана у кількості 1 шт., вартістю 20,00 грн.; горіхи вагою 20 кг, вартість за 1 кг складає 30,00 грн., загальною вартістю 60,00 грн., чим спричинив збиток потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 1425,00 грн.
Крім того, на початку листопада 2016 року, ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне виготовлення вогнепальної зброї, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою підручних матеріалів, а саме металевої трубки сірого кольору довжиною 350 мм, дерев`яної палиці прямокутної форми з вираженою пістолетною рукояткою довжиною 267 мм, які скріплені між собою трьома фрагментами металевого дроту, чорної ізоляційної стрічки та липкої прозорої стрічки, виробив предмет схожий на самопал та сховав його до часу вилучення робітниками поліції при наступних обставинах. Так, 25.11.2016 р. на підставі ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 24.11.2016 р. за місцем мешкання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , проведений обшук території домоволодіння, в ході якого працівниками поліції був виявлений та вилучений у господарчій будівлі предмет схожий на самопал, який згідно висновку балістичної експертизи № 600/з від 16.12.2016 р. є гладкоствольною вогнепальною зброєю, являється саморобним пістолетом шомпольного типу калібру 11,6 мм, та придатний для виконання окремих пострілів шляхом роздільного спорядження.
Крім того, на початку листопада 2016 року, ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , зберігав раніше незаконно виготовлений ним предмет схожий на самопал до часу вилучення робітниками поліції при наступних обставинах. Так, 25.11.2016 р. на підставі ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 24.11.2016 р. за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , проведений обшук території домоволодіння, в ході якого працівниками поліції був виявлений та вилучений у господарчій будівлі предмет схожий на самопал, який згідно висновку балістичної експертизи № 600/з від 16.12.2016 р. є гладкоствольною вогнепальною зброєю, являється саморобним пістолетом шомпольного типу калібру 11,6 мм, та придатний для виконання окремих пострілів шляхом роздільного спорядження.
Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 31 липня 2017 року:
ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України, і йому призначено покарання

за ч. 2 ст. 309 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 263-1 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 263 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 місяці.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, з урахуванням п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 13.07.2016 р. та остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Строк покарання постановлено рахувати з 06 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, зарахувавши строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 1143 грн. 88 коп. (одна тисяча сто сорок три грн. 88 коп.).

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій, не погоджується з призначеним покаранням через суворість. Вказує про наявність постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків, відсутність матеріальних претензій від потерпілих. Зазначаючи про наявність пом`якшуючих обставин покарання у виді визнання вини та щиросердного каяття, просить переглянути вирок в частині призначеного покарання.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, позицію захисника, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 394, ч. 1 ст. 404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорювалися і докази щодо них на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.
Виходячи з визнаних судом доведеними фактичних обставин справи, дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України та, оскільки в апеляційній скарзі не оспорюється кваліфікація дій обвинуваченого, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.
При вирішенні питання щодо правильності призначеного ОСОБА_9 оскаржуваним вироком покарання, судова колегія виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України.
Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.

Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень ст.ст. 66, 67 КК України.

Так, вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорій злочинів середньої тяжкості та тяжких.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Одночасно суд обґрунтовано взяв до уваги і обтяжуючу обставину покарання - рецидив злочину.

Призначаючи покарання, районний суд врахував відомості стосовно особистості ОСОБА_9 , який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений.
Разом з тим, суд обґрунтовано врахував кількість епізодів злочинної діяльності, вчинення даних кримінальних правопорушень у період звільнення ОСОБА_9 від відбуття покарання, призначеного за попереднім вироком.
При цьому місцевий суд цілком слушно аргументував не прийняття до уваги повідомлених обвинуваченим даних щодо наявності у нього неповнолітньої дитини, оскільки відсутнє документальне підтвердження факту батьківства ОСОБА_9 по відношенню до ОСОБА_12 та відсутності підтвердження перебування вказаної неповнолітньої особи на утриманні обвинуваченого.
З урахуванням сукупності всіх наведених вище обставин, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_9 лише в умовах ізоляції від суспільства з застосуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України.
Колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру призначеного ОСОБА_9 покарання.
Наявність обставин щодо незнятих та непогашених судимостей у сукупності із кількістю скоєних епізодів злочинної діяльності, вчинення кримінальних правопорушень в період іспитового строку, що на думку судової колегії, засвідчує системний характер протиправної поведінкиОСОБА_9 , а також беручи до уваги вище наведені відомості відносно особистості обвинуваченого, який суспільно-корисною працею не займається, відбував покарання реально, але висновків для себе не зробив, давали суду підстави для призначення покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.
Стосовно обставин, на які посилається апелянт, як на підстави для зменшення розміру покарання, ті обставини вже були належним чином враховані судом першої інстанції під час призначення ОСОБА_9 покарання.

З урахуванням сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає, що призначенеОСОБА_9 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є домірним скоєному.

Підстав вважати покарання явно несправедливим через його суворість, про що фактично зазначається в апеляційній скарзі, не вбачається, наслідком чого є відмова у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що місцевим судом покарання призначене з дотриманням вимог ст.ст. 70, 71 КК України і відповідає засадам кримінального судочинства та меті призначення покарання.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 31 липня 2017 року, яким ОСОБА_9 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4