печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на постанову старшого слідчого третього СВ СУ прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 30.03.2016 р. про відмову у визнанні потерпілим.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що висновки слідчого про відмову у визнанні його потерпілим не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, у зв`язку з чим просить скасувати оскаржувану постанову та зобов`язати уповноважену особу прокуратури м. Києва визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000667 від 29.05.2015.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав доводи та вимоги скарги.

Зацікавлена особа старший слідчий третього СВ СУ прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, що у відповідності до вимог ст. 306 КПК України не перешкоджає судовому розгляду скарги.

Заслухавши пояснення особи, яка звернулася зі скаргою в підтримку доводів та вимог скарги, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Судовим розглядом встановлено, що прокуратурою м. Києва здійснюється досудове розслідування кримінальному провадженні № 0000667, внесеного до ЄРДР 29.05.2015 на підставі заяви ОСОБА_3 щодо неправомірних дій окремих працівників прокуратури Дніпровського району м. Києва, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 365 КК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.11.2015 р. скасовано постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури м. Києва ОСОБА_5 та зобов`язано визнати потерпілим у кримінальному провадженні № 0000667 від ЄРДР 29.05.2015.

Постановою слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень старшого слідчого третього СВ СУ прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 30.03.2016 р. ОСОБА_3 відмовлено у визнанні його потерпілим, мотивуючи рішення тим, що матеріали кримінального провадження не містять достатніх обставин, які б підтверджували наявність завдання ОСОБА_3 матеріальної чи моральної шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Між тим, постанова не містить вмотивованого, висновку про відсутність підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим, а зводиться лише до констатації факту про відсутність цих підстав.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що в заяві ОСОБА_3 наведене конкретне обґрунтування для залучення останнього потерпілим в кримінальному провадженні, до того ж останній у відповідності до КПК України наділений значно більшим об`ємом процесуальних прав ніж заявник, приходжу до висновку про необхідність скасування постанови слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень старшого слідчого третього СВ СУ прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 30.03.2016 р. про відмову у визнанні потерпілим.

КПК України не встановлено необхідності винесення самостійного процесуального рішення про визнання особи потерпілої, оскільки у відповідності до вимог ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За таких обставин, вимоги скарги в частині зобов`язання уповноваженою особи прокуратури м. Києва визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000667 від ЄРДР 29.05.2015 зайві та задоволенню не підлягають.

Керуючись 55, 110, 303, 305, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, - задовольнити частково.

Постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень старшого слідчого третього СВ СУ прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 30.03.2016 р. про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000667 від ЄРДР 29.05.2015 скасувати.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає безумовному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1