Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/327/17
Провадження № 1-кп/506/6/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.04.2018с.м.т.Окни

27 квітня 2018 року Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в залі судового засідання у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 12.03.2017 року за №0000072 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Красні Окни Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, засудженого 04 травня 2017 року Красноокнянським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ст.ст.75,76,104 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

у скоєнні кримінального правопорушення ,передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

17 лютого 2017 року біля 03.00 г , ОСОБА_3 проходячи повз господарства мешканця с.м.т. Окни ОСОБА_6 ,що розташоване по АДРЕСА_2 , побачив металевий двоколісний автомобільний причеп і у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи вказаний намір , маючи на меті заволодіння вказаним причепом, ОСОБА_3 зайшов у подвір`я вказаного домогосподарства та умисно, таємно, повторно, після скоєння аналогічного кримінального правопорушення, за яке станом на час розгляду зазначеного кримінального провадження ОСОБА_3 є засудженим , скоїв таємне викрадення металевого двоколісного автомобільного причепу вартістю 1900 грн , завдавши збитків потерпілому на вказану суму.

Викраденим ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю ,розкаявся та дав пояснення, які за своїм змістом відповідають вищевикладеним обставинам , доповнивши, що вказаний причеп спочатку тягнув по АДРЕСА_3 , а потім попрохав у знайомого автомобіль на короткий час ,не повідомляючи навіщо , і перевіз причеп додому в с.Артирівка Окнянського району .

Крім визнання ,винуватість ОСОБА_3 підтверджується перевіреними у судовому засіданні доказами.

Так ,потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що він вранці 17 лютого 2017 року вийшов на подвір`я власного будинку і побачив , що з двору зник його саморобний металевий причеп до автомобіля .Спочатку він подумав, що причеп хтось із членів його родини або друзів взяв для власних потреб, але коли з`ясував, що ніхто із знайомих не брав, вирішив спробувати знайти причеп самостійно. Через декілька днів йому повідомили ,що схожий причеп знаходиться у домогосподарстві ОСОБА_7 в с.Артирівка Окнянського району. Він із своїми знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 19 лютого 2017 року на таксі під керуванням ОСОБА_10 приїхали в с.Артирівка, до домогосподарства сім`ї ОСОБА_7 , де він побачив свій причеп, який опізнав по зовнішнім ознакам і запропонував власниці будинку повернути добровільно причеп та відшкодувати йому матеріальні та моральні збитки за викрадення причепу. ОСОБА_7 ОСОБА_11 погодилася повернути причеп та надала розписку ,у якій зазначила , що до 10 березня 2017 року поверне йому 2500 грн відшкодування за викрадення її сином ОСОБА_12 17 лютого 2017 року його автомобільного причепу . Коли йому не були повернуті гроші,він звернувся до поліції із заявою про викрадення причепу.При цьому потерпілий повідомив,що не має будь-яких претензій до обвинуваченого, вибачає його і не наполягає на суворому покаранні.

Судом також були дослідженні письмові докази :

- витяг із ЄРДР від 12 березня 2017 року за №0000072, згідно з якою по повідомленню ОСОБА_6 від 11 березня 2017 року внесена інформація про викрадення із подвір`я його будинку по АДРЕСА_2 металевого автомобільного причепу ( а.п.123);

- протокол прийняття заяви ОСОБА_6 від 11 березня 2017 року , у якій останній повідомляє про викрадення ОСОБА_3 17 лютого 2017 року з його домогосподарства в с.м.т. Окни металевого саморобного причепу . ( а.п. 124 ) ;

- протокол огляду від 11 березня 2017 року ,з фото таблицями, домогосподарства ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 ,де знаходиться металевий саморобний причеп ( а.п.126-128);

- протокол огляду від 28 березня 2017 року розписки ,яка була видана ОСОБА_6 ,де міститься такий текст « Я, ОСОБА_13 , даю розписку в тому, що мій син ОСОБА_14 вкрав 17 лютого 2017 року в четвертій годині ранку причеп з подвір`я громадянина ОСОБА_6 , який проживає по АДРЕСА_2 .Г зобов`язуюсь у цій розписці виплатити 2500 грн ОСОБА_6 до 10 березня 2017 року ,щоб потерпілий не звертався до правоохоронних органів. 19.02.2017 р. підпис». На зворотній стороні аркуша « Розписник: НОМЕР_1 ОСОБА_13 . 26.03.73 р. Прописана с.Степанівка проживає с.Артирівка видан Красноокнянським РОВД МВД видан 2 жовтня 2006 р.тел. НОМЕР_2 підпис ОСОБА_7 . Свідки ОСОБА_15 29.08.1983 підпис. ОСОБА_16 21.04.1974 Підпис. ОСОБА_17 18.09.92 підпис». Зазначена розписка долучена до вказаного протоколу /а.с.131-134/;

- протокол огляду від 28 березня 2017 року диску,який видав свідок ОСОБА_18 ,де міститься відеозапис з назвою 5141 тривалістю 35 секунд. Зазначений диск долучено до протоколу/ а.с.136-139/.

При перегляді зазначеного диску обвинувачений ОСОБА_19 підтвердив, що саме з їх домогосподарства вивозять причеп ОСОБА_20

- висновок товарознавчого дослідження №03042017-2 , згідно з яким ринкова вартість саморобного двоколісного причепу б/в склала 1900 грн ( а.п. 141-152)

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11 травня 2017 року ,відповідно до якого свідок ОСОБА_21 опізнав по фотознімкам серед 5 наданих фотографій на фотографії №2 ОСОБА_22 вказавши на нього як на особу, яку бачив вночі в с.м.т. Окни на перехресті вул. Горького та провулка Базарний та яка тягла автомобільний причеп. ( а.п.153-159)

- постанову про визнання причепа, розписки ОСОБА_23 , яку видав потерпілий ОСОБА_24 та диску, який видав свідок ОСОБА_18 , речовими доказами ( а.с.124, 135)

- розписку потерпілого про отримання причепу ( а.с. 130 )

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого доведена повністю, і дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно .

Призначаючи покарання обвинуваченому , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину,що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії середньої тяжкості , також повною мірою вивчена особа обвинуваченого.

Обвинувачений свою вину визнав повністю , щиросердно розкаявся , на час вчинення злочину судимим не був, скоїв злочин неповнолітнім , викрадене майно повернуте , на обліку у нарколога не перебуває ,позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставин,які обтяжують покарання обвинуваченого ,немає.

Згідно із досудовою доповіддю про обвинуваченого ОСОБА_3 , складеною органом пробації відповідно до положень ст.314-1 КПК України судом прийнято до уваги висновок щодо високого ризику повторного кримінального правопорушення.

Суд вважає , що покарання відносно обвинуваченого слід обрати згідно із санкцією ст.185 ч.2 КК України - у виді арешту, і таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення.

В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про застосування до нього амністії , так як на момент вчинення злочину він був неповнолітнім.

Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання за амністією.

Як встановлено ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч.2 ст.86 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання .

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року . Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.13 названого Закону).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» , питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Відповідно до п.«2» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» , звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, підлягають особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

На момент скоєння злочину ОСОБА_3 вважався таким, що не має судимостей і не є особою, стосовно якої відповідно до ст.4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» заборонено застосування амністії.

Інкримінований обвинуваченому злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості відповідно до ст.12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 17 лютого 2017 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017 р.) Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, так як ОСОБА_3 вчинив інкримінований йому злочин до постановлення відносно нього вироку 04 травня 2017 року і раніше амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_3 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Застосування у даному випадку положень ч.4 ст.70 КК України ,за наявності всіх правових підстав для застосування амністії відносно обвинуваченого, який на момент скоєння злочину був неповнолітнім , на думку суду ,буде порушенням принципу верховенства права .

Судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 наслідки застосування амністії щодо заборони застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України: причеп вважати переданим потерпілому ОСОБА_6 , диск та розписку зберігати в матеріалах кримінально гопровадження.

Судових витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст. 368,370,371,374,376 КПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 місяців арешту .

На підставі п.«а » ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.

Документи, долучені стороною обвинувачення , в тому числі і речові докази диск та розписку - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Речовий доказ - саморобний двоколісний металевий причеп вважати переданим потерпілому ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Одеської області через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1