справа № 492/843/15-к
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
02 лютого 2018 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арциз Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, українця, громадянина України, з середньотехнічною освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючого помічником машиніста тепловоза оборотного локомотивного депо Арциз «Виробничий підрозділ» Локомотивного депо Одеса-сортувальна Одеської залізниці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

встановив:
17 жовтня 2013 року, приблизно о 02 год. 00 хв., більш точного часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні кафе «Супутник», розташованого по вул.Привокзальна, м.Арциз Одеської області, в ході виниклої сварки між ним та потерпілою ОСОБА_6 , умисно кулаком правої руки наніс один удар в область голови потерпілої, чим спричинив потерпілій тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, яке згідно висновку експерта № 146 від 06.09.2017р., могло бути заподіяно в результаті дії тупого предмета (як при ударі таким, так і при ударі о такий предмет при падінні). При цьому не виключається механізм, на який вказує сама постраждала (тобто в результаті удару по голові кистю, стиснутою в кулак). Наявне у потерпілої тілесне ушкодження не було небезпечним для життя, в тому числі і в момент заподіяння, спричинило розлад здоров`я строком понад шість днів, але не більше ніж 21 день (не більше 3 тижня) і за цим критерієм відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в обсязі пред`явленого йому обвинувачення не визнав, пояснивши суду, що 16 жовтня 2013 року, приблизно в період часу з 23-30 год. до 00-30 год. 17 жовтня 2013 року знаходився в кафе «Супутник», розташованого по вул.Привокзальна, м.Арциз Одеської області. В кафе також знаходилися ОСОБА_8 , яка працювала в кафе, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші відвідувачі. Між ним та ОСОБА_8 , яка доводиться сестрою ОСОБА_6 , виникла сварка через грошовий борг. ОСОБА_6 ображала його дружину ОСОБА_11 і тому він підходив до столика за яким сиділа ОСОБА_6 , однак не наносив удару в область голови. Цивільні позови прокурора в інтересах держави в особі Комунального закладу «Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня», потерпілої ОСОБА_6 не визнав, просив в їх задоволенні відмовити.

Незважаючи на не визнання в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини в пред`явленому йому обвинуваченні, його вина у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення (злочину), в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів у кримінальному провадженні, які були досліджені судом.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні дала суду показання про те, що вона в ніч на 17 жовтня 2013 року знаходилася в кафе «Супутник», розташованого по вул.Привокзальна, м.Арциз Одеської області. В кафе були відвідувачі, які працювали в ДЕПО. Після 23-00 год. до кафе зайшли ОСОБА_7 зі своєю дружиною. Між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яка доводиться їй сестрою, та яка працювала в кафе, виникла сварка через відмову ОСОБА_8 продати ОСОБА_7 на розлив горілки через грошовий борг, який був у ОСОБА_7 , в ході якої ОСОБА_7 ображав сестру. Вона зробила ОСОБА_7 зауваження, однак ОСОБА_7 не припинив ображати сестру та почав її теж ображати та в подальшому між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_7 замахувався вдарити її кулаками, але вона відмахувалася від ударів, однак все ж таки ОСОБА_7 вдалося нанести один удар кулаком в область тім`яної частини голови з лівої сторони від якого їй стало погано та в подальшому її доставили до Арцизької лікарні. Вона знаходилася на стаціонарному та на амбулаторному лікуванні. Також, потерпіла ОСОБА_6 заявила про те, що заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі. На її думку цивільний відповідач ОСОБА_7 має нести матеріальну відповідальність та відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди у зв`язку з тим, що по вині останнього вона витратила значні кошти на лікування, а також по вині ОСОБА_7 порушений її звичайний уклад життя. Також, з ОСОБА_7 підлягають стягненню всі здійсненні нею судові витрати.

Допитана в ході судового слідства свідок ОСОБА_8 дала суду показання про те, що вона 16 жовтня 2013 року знаходилася на роботі в кафе «Супутник», розташованого по вул.Привокзальна, м.Арциз Одеської області. В кафе були відвідувачі, які працювали в ДЕПО. В кафе також була її сестра ОСОБА_6 . Після 23-00 год. в кафе зайшов ОСОБА_7 , який підійшов до барної стійки кафе та попросив продати на розлив горілки в борг, на що вона відмовила через грошовий борг, який був у ОСОБА_7 , але на відповідь ОСОБА_7 почав ображати її та висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою. ОСОБА_6 зробила ОСОБА_7 зауваження, однак останній підійшов до столика, за яким сиділа ОСОБА_6 та між ними виникла сварка в ході якої ОСОБА_7 замахувався вдарити ОСОБА_6 кулаками, але остання відмахувалася від ударів, однак все ж таки ОСОБА_7 вдалося нанести один удар кулаком в область голови ОСОБА_6 , яка стала себе погано почувати та в подальшому була доставлена до лікарні.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив суду, що в ніч на 17 жовтня 2013 року знаходився в кафе «Супутник», розташованого по вул.Привокзальна, м.Арциз Одеської області. Також, в кафе була ОСОБА_6 , яка доводиться сестрою ОСОБА_8 та інші відвідувачі. Між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яка працювала в кафе, виник конфлікт із-за того, що остання відмовила ОСОБА_7 продати на розлив горілки. ОСОБА_7 ображав ОСОБА_8 ОСОБА_6 зробила ОСОБА_7 зауваження, після чого між ними виникла сварка та ОСОБА_7 наніс один удар кулаком в область голови ОСОБА_6 , яка стала себе погано почувати та в подальшому була доставлена до лікарні.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив суду, що 16 жовтня 2013 року приблизно після 23-00 год. знаходився в кафе «Супутник», розташованого по вул.Привокзальна, м.Арциз Одеської області, в якому працювала ОСОБА_8 . Також в кафе була ОСОБА_6 та інші відвідувачі. ОСОБА_6 трималася за голову та розповіла, що ОСОБА_7 її вдарив. Між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_6 була сварка, в ході якої ОСОБА_7 висловлювався на адресу ОСОБА_8 , ОСОБА_6 нецензурною лайкою. В подальшому ОСОБА_8 викликала карету швидкої допомоги, яка відвезла ОСОБА_6 до лікарні.

Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснили суду, що їм ОСОБА_9 повідомив про те, що він у жовтні 2013 року знаходився в кафе «Супутник», розташованого по вул.Привокзальна, м.Арциз Одеської області, де відбувалася сварка між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , та він був свідком сварки. В ході сварки ОСОБА_7 наніс ОСОБА_6 один удар кулаком в область голови.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила суду, що вона працює в Арцизькій ЦРЛ та 17 жовтня 2013 року приблизно в період часу з 00-00 год. до 02-00 год. вона була черговою та до травматологічного відділення поступила ОСОБА_6 , яка скаржилася на головний біль, запаморочення, нудоту та пояснила, що була побита. Під час знаходження ОСОБА_6 у відділенні її відвідав ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила суду, що вона займає посаду лікаря-невропатолога КУ «Арцизька центральна районна лікарня» та осінню 2013 року на стаціонарному лікування була ОСОБА_6 , яка оглядалася нею і при огляді, на підставі скарг, був встановлений діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, алкогольне сп`яніння та в подальшому ОСОБА_6 було направлено до обласної лікарні для огляду.

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених в судовому засіданні свідками, в зв`язку з тим, що даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи встановлено не було. Їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується дослідженим в судовому засіданні висновком експерта № 146 від 06.09.2017р. додаткової комісійної судово-медичної експертизи, згідно якого у потерпілої ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, яке могло бути завдано в результаті дії тупого предмета (як при ударі таким, так і при ударі о такий предмет при падінні). При цьому не виключається механізм, на який вказує сама постраждала (тобто в результаті удару по голові кистю, стиснутою в кулак). Наявна у ОСОБА_6 черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, не була небезпечною для життя, в тому числі і в момент заподіяння, спричинила розлад здоров`я строком понад 6-ть, але не більше ніж 21 день (не більше ніж 3 тижні), і за цим критерієм відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Усі вищевикладені докази повністю узгоджуються між собою та відповідають один одному і аналіз всіх даних дозволяє суду дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_7 , а саме в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження що спричинив короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_6 .

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_7 , даним ним у судовому засіданні про те, що він не завдавав тілесного ушкодження потерпілій так як такі показання обвинуваченого повністю були спростовані сукупністю вищевикладених доказів, які здобуті у відповідності з нормами КПК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не завдавав тілесного ушкодження потерпілій, були спростовані показаннями потерпілої ОСОБА_6 , які повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про те, що в ході виниклої сварки між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , останній наніс потерпілій один удар кулаком руки по голові; показаннями свідка ОСОБА_10 , який підтвердив факт своєї присутності у кафе у вказану вище дату та наявність конфлікту між потерпілою та обвинуваченим; показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про те, що їм ОСОБА_9 повідомив, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 сталася сварка, в ході якої останній наніс потерпілій один удар кулаком руки по голові; показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які пояснили, про те, що до травматологічного відділення КУ «Арцизька центральна районна лікарня» поступила ОСОБА_6 , яка скаржилася на головний біль, запаморочення, нудоту та пояснила, що була побита. Крім того, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 спростовані письмовим доказом по справі, зокрема висновком експерта № 146 від 06.09.2017р. згідно якого у потерпілої ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку та яке могло бути завдано в результаті дії тупого предмета та не виключається механізм, на який вказує сама постраждала, тобто в результаті удару по голові кистю, стиснутою в кулак.

Судом не можуть бути прийняті до уваги показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , оскільки вони в судовому засіданні пояснили суду, що вони у жовтні 2013 року знаходилися в кафе «Супутник», розташованого по вул.Привокзальна, м.Арциз Одеської області, однак не були свідками сварки та нанесення ОСОБА_7 удару кулаком в область голови ОСОБА_6 у зв`язку з чим не можуть повідомити будь-яких обставин, що стосувалися б кримінального провадження.

Також, судом не можуть бути прийняті до уваги показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_23 , оскільки він в судовому засіданні пояснив, що в ніч на 17 жовтня 2013 року він знаходився в кафе «Супутник», розташованого по вул.Привокзальна, м.Арциз Одеської області в стані сильного алкогольного сп`яніння в силу якого не пам`ятає що відбувалося в кафе.

Суд не приймає до уваги посилання захисника-адвоката ОСОБА_4 , що під час судового розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_7 судом всі процесуальні дії проведені з порушенням норм КПК України внаслідок чого всі докази в кримінальному провадженні є неналежними та недопустимими у зв`язку з чим необхідно визнати обвинуваченого невинним, виходячи з наступного.

Так, захисник-адвокат ОСОБА_4 посилається на проведення судом судового розгляду поза межами висунутого обвинувачення ОСОБА_7 , оскільки останньому, відповідно до наданого до суду обвинувального акту, не висунуте обвинувачення, а тільки після проведення судом процесуальних дій прокурором висунуте обвинувачення, яке ґрунтується тільки на показаннях потерпілої ОСОБА_6 і свідків ОСОБА_8 , яка є сестрою потерпілої, ОСОБА_9 , який не бачив, що обвинувачений наносив потерпілій удар кулаком в область голови. Крім того, в судовому засіданні встановлені розбіжності щодо часу спричинення тілесного ушкодження потерпілій так як обвинувачений покинув кафе приблизно о 12-30 год. 17 жовтня 2013 року, а виклик швидкої був близько 03-00 год. 17 жовтня 2013 року. Також, судова експертиза № 146 від 06.09.2017р. проведена особами, які не мають права проводити експертизу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження прокурором в порядку ст. 338 КПК України змінювалось обвинувачення в суді шляхом складання обвинувального акта, тому необґрунтованими, на переконання суду, є твердження сторони захисту, що обвинуваченому не висунуто обвинувачення та судовий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_7 проводився поза межами висунутого обвинувачення.

Не заслуговують уваги твердження захисника-адвоката, що в судовому засіданні встановлені розбіжності щодо часу спричинення тілесного ушкодження потерпілій так як у судовому засіданні істотних розбіжностей в показаннях потерпілої ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 виявлено не було, а розбіжності в їх показаннях щодо подробиць є незначними і не мають суттєвого значення для правильного вирішення кримінального провадження.

Суд не може прийняти до уваги твердження захисника-адвоката про те, що під час проведення судової експертизи був порушений порядок її проведення так як експертиза проведена в тому числі і особами, які не мають права проводити експертизу, тому висновок експерта № 146 від 06.09.2017р. є недопустимим доказом, оскільки під час судового розгляду судом не встановлено його неправильності, а посилання сторони захисту на проведення експертизи особами, які не мають права проводити експертизу не підтверджено належними та допустимим доказами, якими могли бути офіційні відомості відповідної установи, тому не приймається судом до уваги.

Не визнання ОСОБА_7 своєї вини та його позицію, суд розцінює як форму реалізації його права на захист, як спосіб захисту від висунутого обвинувачення та спробу уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення (злочин).

Сукупність наведених і вивчених судом доказів, підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), і, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Давши оцінку доказам, які були вивчені в процесі судового слідства, суд вважає доведеною винність обвинуваченого і вищеописані дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості в повнолітньому віці; проживає разом з дочкою; має на утриманні трьох неповнолітніх дітей; характеризується за місцем проживання, праці позитивно; на обліку в наркологічному кабінеті, а також на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті Арцизької районної поліклініки не знаходиться; раніше не судимий.

Суд бере до уваги, що обвинувачений не визнав вину та не розкаявся, в судовому засіданні не встановлено обставин, які відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України, пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_7 .

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в ізоляції від суспільства з призначенням йому покарання у вигляді арешту. Підстав для застосування до обвинуваченого дії ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Враховуючи, що минули строки давності, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, в силу ч. 5 ст. 74 КК України суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 за вироком суду підлягає звільненню від призначеного покарання, так як з моменту вчинення злочину до теперішнього часу пройшло більше трьох років; обвинувачений не ухилявся від слідства або суду, нових злочинів у вказаний період часу не вчинив, в зв`язку з чим підстав для застосування положень ч. 2, ч. 3 ст. 49 КК України про зупинення та (або) перериванні строку давності притягнення до кримінальної відповідальності суд не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого. Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Вирішуючи питання про заявлений цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Комунального закладу «Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня» про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди, завданої злочином в розмірі 547,89 грн., які витрачені на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 від кримінального правопорушення (злочину) суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати установі охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадків заподіяння шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Враховуючи зазначену норму і обставини вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення (злочину), суд приходить до висновку про обґрунтованість цивільного позову, заявленого прокурором, в рамках цього кримінального провадження, у зв`язку з чим він підлягає задоволенню в повному обсязі, так як знайшов своє підтвердження в судовому засіданні і доведений матеріалами справи, тому з винного ОСОБА_7 на користь держави в особі Комунальної закладу «Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня» підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 547,89 грн., які були витрачені на лікування потерпілої ОСОБА_6 від кримінального правопорушення (злочину), вчиненого ОСОБА_7 .
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , вимоги якого були уточнені, про стягнення матеріальної шкоди, яка складається з витрат: на лікування, поштових витрат, а також транспортних послуг на загальну суму 4836,92 грн.; на правову допомогу в сумі 24900,00 грн., а всього загальну суму 29736,92 грн., відшкодування моральної шкоди на загальну суму 100000,00 грн. підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Сума матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням, поштових витрат, а також транспортних послуг в судовому засіданні підтверджена відповіднимидоказами в розмірі 4119,02 грн. (3454,25 грн. + 479,62 грн. + 185,15 грн.) у зв`язку з чим цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Суд не бере до уваги квитанцію № 151 від 30.10.2013р. на суму 250,00 грн., з якої не вбачається що потерпіла сплачувала кошти за томографію.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Щодо визначення розміру відшкодування потерпілому моральної шкоди, то в цьому випадку суд бере до уваги роз`яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.02.1995р. № 4, який зазначає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних,
душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації …».

Неправомірними винними діями відповідача у зв`язку з завданням потерпілій ОСОБА_6 легкого тілесного ушкодження, внаслідок протиправних дій відповідача, які порушили законні немайнові права потерпілої у зв`язку з чим потерпілій була заподіяна моральна шкода. Потерпіла ОСОБА_6 перенесла моральні страждання та фізичний біль у зв`язку з отриманими травми. Певний період часу змушена була лікуватися, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, стан здоров`я істотно погіршився, а також погіршилась і працездатність. Також, приймала участь в допиті на досудовому розслідуванні та в суді в період тривалого часу. З урахуванням стану здоров`я потерпілої ОСОБА_6 , її переживань, характеру та обсягу страждань, їх тривалості/часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, вчинення кримінального правопорушення відносно потерпілої у 2013 році,суд, враховуючи вимоги розумності і справедливості, дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження сума моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн. Суд вважає, що зазначена сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілою моральними стражданнями від заподіяного тілесного ушкодження.

В судовому засіданні не знайшов своє підтвердження факт моральних страждань, понесених потерпілою ОСОБА_6 в зв`язку з неправомірними діями відповідача ОСОБА_7 в розмірі зазначеному потерпілою, який не був доведений в судовому засіданні, тому в цій частині вимоги щодо стягнення з обвинуваченого моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Згідно з ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються в тому числі із витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач.

Судом встановлено, що згідно квитанції № 83 від 18.05.2015р., № 94 від 08.08.2016р., актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), ордера серії ОД № 118844 ОСОБА_6 понесені витрати на правову допомогу на загальну суму 24900,00 грн.

В свою чергу виходячи із змісту ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року із змінами, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Також, суд бере до уваги відсутність методик обчислення винагороди адвокату у кримінальному судочинстві, який би регулював гонорар адвоката відповідно до положень Розділу ІV вказаного вище Закону, інші складові, які мають враховуватися при встановлені розміру гонорару між клієнтом та адвокатом, оскільки правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами, а тому знаходить, що оплачена сума правової допомоги в розмірі 24900,00 грн. підлягає стягненню із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 .

Суд не вирішує питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України так як речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд, -
засудив:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді арешту строком на два місяці.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, ч. 5 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_7 від призначеного покарання звільнити.

Цивільний позов прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Комунального закладу «Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня» - задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в особі Комунального закладу «Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня» 547 (п`ятсот сорок сім) гривень 89 копійок.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 - задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 суму матеріальної шкоди в розмірі 4119 (чотири тисячі сто дев`ятнадцять) гривень 02 копійки; суму моральної шкоди в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди та моральної шкоди, у зазначеному ОСОБА_6 розмірі - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 24900 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок, витрат, пов`язаних з оплатою допомоги представника потерпілого.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1