справа № 399/237/18
провадження № 1-кп/399/44/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Онуфріївка кримінальне провадження №0000120 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пухальщина, Кременчуцького району, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта базова вища, який не працює, не одружений, зареєстрований: АДРЕСА_1 та проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
30.03.2017 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 185 КК України на 80 годин громадських робіт;
19.05.2017 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України на 3 місяці арешту, звільнився 16.02.2018 року;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення проти власності при наступних обставинах.
13 березня 2018 року близько 15.00 години, ОСОБА_3 , знаходився в приміщенні магазину «Берізка», який розташований за адресою: Кіровоградська область, Онуфріївський район, сел.. Онуфріївка, вул.. Гагаріна, де при вході в магазин, на столі виявив жіночу сумку, де знаходились грошові кошти. В цей час в нього виник умисел та таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що його дії є непомітними для оточуючих, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав з жіночої сумки 230 грн., які належали потерпілій ОСОБА_5 . Після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на зазначену суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, пояснивши, що дійсно 13 березня 2018 року перебуваючи в магазині «Берізка», він таємно викрав 230 грн., належні потерпілій ОСОБА_5 , які знаходились в жіночій сумці. У вчиненні кримінального правопорушення щиро розкаявся, стверджуючи що більше такого не повториться. Заподіяна потерпілій матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась. Про день, час та місце проведення судового розгляду була повідомлена належним чином. Завчасно надіслала до суду заяву про проведення судового розгляду без її участі. В заяві зазначила, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без потерпілої ОСОБА_5 оскільки за її відсутності можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.
Суд зазначає, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані в судовому засіданні, є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Крім повного визнання вини, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.
Оскільки учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та зібрані докази, надані прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_3 , суд, визнавши недоцільним дослідження всих доказів, які є належні, допустимі, достатні для визнання винним обвинуваченого, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_3 та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_3 повторно, таємно викрав чуже майно майно потерпілого ОСОБА_5 , а тому суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Так, в Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року зазначено, що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує його особу, який є раніше судимим, не працює, не одружений, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку в наркологічному кабінету Онуфріївської центральної районної лікарні не перебуває, на обліку в психіатричному кабінеті Онуфріївської центральної районної лікарні не перебуває, вважає себе працездатним, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає визнання вини, активне сприяння органам досудового розслідування в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до скоєного, даних про його особу, враховуючи його вік та стан здоров`я, поведінку обвинуваченого, з якої вбачається, що обвинувачений має бажання стати на шлях виправлення, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк, в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням передбаченим ст. 75 КК України. Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, призначивши покарання:
За ч.2 ст. 185 КК України 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, поклавши на нього відповідно до вимог ч.1 ст.76 КК України обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.
СУДДЯ: ОСОБА_1