УХВАЛА

Іменем України

29 грудня 2017 року м.Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008031 від 23.12.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді із клопотанням, про арешт майна, в якому просив накласти арешт заборонивши відчуження, та будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомості зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання стороною кримінального провадження зазначено, що у провадженні слідчого відділу Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008031 від 23.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння невстановленими особами, шахрайським шляхом, правом на майно, а саме будинок АДРЕСА_1 , надавши завідомо неправдиві документи державному реєстратору ОФДП «ДІСЕД» ОСОБА_4 , з метою подальшого шахрайського заволодіння грошовими коштами шляхом продажу незаконно отриманого права на вказане майно.

В ході досудового розслідування встановлено що 22.12.2017 до Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_5 щодо невстановлених осіб які шляхом обману заволоділи правом на майно, а саме на будинок АДРЕСА_1 , надавши неправдиві документи з метою подальшого шахрайського заволодіння грошовими коштами шляхом продажу незаконно отриманого права на майно. Згідно допиту ОСОБА_5 встановлено що приблизно в грудні 2017 року він підшукував для купівлі земельну ділянку, де в подальшому планує почати будівництво приватного будинку. На сайті «ОЛХ» він знайшов об`яву щодо продажу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 сотки, ціна була вказана 18 000 доларів США. Зателефонувавши за номером телефону вказаним в об`яві на його дзвінок відповіла дівчина, підтвердила що вказана земельна ділянка продається, в результаті чого вони домовились подивитися земельну ділянку та обговорити всі питання щодо неї. 21.12.2017 ОСОБА_5 зустрівся з дівчиною (представилась ріелтором) на перехресті вул. Академіка Вавілова та вул. Бузкова, там вона продемонструвала йому земельну ділянку, яка відповідає тій ділянці що вказана на фото в об`яві на сайті «ОЛХ», ОСОБА_5 в свою чергу почав її розпитувати про те які наявні документи на вказану земельну ділянку, на що дівчина відповіла що на земельну ділянку документів не має, є документи на будівлю площею 48 кв.м. яка нібито розташована на вказаній земельні ділянці. Однак наскільки побачив заявник ніякої будівлі на земельній ділянці немає, також він не побачив взагалі слідів будинку або фундаменту. Надалі ОСОБА_5 спитав яким чином він можу купити цю ділянку, адже вона не оформлена ніяким чином та немає кадастрового номеру, що наскільки йому мені відомо в обов`язковому порядку необхідно для оформлення договору купівлі продажу якщо земля не приватизована а на ній знаходиться будинок, кадастровий номер необхідно прописувати в договорі купівлі-продажу. На що ріелтор відповіла що вони оформлять на ОСОБА_5 два договори купівлі-продажу будинку 48 кв.м. який нібито знаходится на земельній ділянці, згідно кожного договору він стане власником по ? будинку, тому що таким чином не потрібно мати кадастровий номер земельної ділянки. Надалі заявник попросив показати чи існують взагалі хоч якісь документи на будівлю про яку говорила ріелтор та якої фактично не існує. На що ріелтор надіслала йому месенджером «Вайбер» фотокопії документів, а саме 2 договори дарування від 25.11.2016, згідно яких громадянин ОСОБА_6 подарував ОСОБА_7 по ? будинку АДРЕСА_1 . Згідно вказаних договорів право власності на вказаний будинок зареєстровано за ОСОБА_6 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 08.09.2016 на підставі технічного паспорту виданого ПП «Діжен» 29.08.2016 державним реєстратором Одеської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_4 . Також ОСОБА_5 було надано фотокопія плану будинку АДРЕСА_1 від 29.08.2016. Також заявник зазначив що ріелтор з якою він зустрічався дуже підозріло переконувала його в тому що все законно , що за ним переоформлять право власності нібито на будинок, та в подальшому маючи документи щодо права власності на будинок з її допомогою за 7000 доларів США він зможу оформити право власності на земельну ділянку. Вищезазначена пропозиція заявника насторожила, поспілкувавшись з людьми які проживають в сусідніх будинках він спросив чи існував колись будинок АДРЕСА_3 на земельній ділянці яку йому показувала ріелтор, на що йому відповіли що там ніколи не існувало ніяких будівель.

Далі з метою перевірки законності наданих документів на вищезазначену будівлю ОСОБА_5 через мережу Інтернет отримав з державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію щодо будинку АДРЕСА_1 . Згідно отриманої довідки побачив що підставою для виникнення права власності у громадянина ОСОБА_6 на будинок АДРЕСА_1 стали довідки видані СТОВ «Агрофірма «Нива» та технічний паспорт виданий ПП «Діжен». Так заявнику стало зрозуміло що фактично технічний паспорт виготовлений ПП «Діжен» є завідомо неправдивим, так як ніколи будівлі зазначеній в цьому технічному паспорті по АДРЕСА_1 не існувало. Також ОСОБА_5 зазначено що якщо право власності виникло на підставі довідки виданої СТОВ «Агрофірма «Нива» то в реєстрі прав власності на нерухоме майно повинен був бути запис про попереднє право власності за СТОВ «Агрофірма «Нива», однак такого запису не існує.

Крім того заявником зазначено що, враховуючи викладене, невідомі йому особи намагаються заволодіти його грошовими коштами в сумі 18 000 доларів США під приводом продажу будинку АДРЕСА_1 , право власності на який незаконно зареєстроване державним реєстратором ДП «ДІСЕД» ОСОБА_4 , на підставі завідомо неправдивих документів за громадянином ОСОБА_6 та в подальшому згідно договорів дарування перереєстроване за громадянином ОСОБА_7 .

Також в ході досудового розслідування встановлено що державним реєстратором ОФ ДП «ДІСЕД» ОСОБА_4 здійснено незаконну реєстрацію прав власності на будинок АДРЕСА_1 , всупереч п. 41 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» а саме: без наявності документу що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та документа що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

До суду надійшла заява прокурора в якій зазначено, що він клопотання підтримує та просить провести розгляд за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити, з наступних підстав.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що об`єкта нерухомості зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема є об`єктом кримінально протиправних дій, право на яке набуте протиправним шляхом, тобто є доказом злочину, та може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя з огляду на конкретні обставини справи та враховуючи що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на вказане майно з метою запобігання вчинення подальших шахрайських дій шляхом продажу вказаного об`єкта нерухомості право власності на яке здобуте шляхом обману.

Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008031 від 23.12.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України,- задовольнити.

Накласти арешт заборонивши відчуження, та будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомості зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя