СОСНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРКАСИ
Провадження № 1кп/712/542/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000078 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свидівок Черкаського р-ну Черкаської обл., не одруженого, солдата військової частини НОМЕР_1 , з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, українця, громадянина України
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч. 4 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», проходячи військову службу за контрактом, діючи з прямим умислом, без поважних на те причин, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, 01.11.2014 приблизно о 07 год. 00 хв. ОСОБА_4 самовільно без дозволу командування залишив місце розташування військової частини НОМЕР_1 , яка на той час тимчасово дислокувалась в АДРЕСА_2 та направився до свого місця проживання у АДРЕСА_1 , офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 15.09.2017 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин,
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні визнав повністю, в судовому засіданні пояснив, що він являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», проходячи військову службу за контрактом. 01.11.2014року, він самовільно без дозволу командування залишив місце розташування військової частини НОМЕР_1 та направився до свого місця проживання у Черкаську обл., Монастирищенський р-н, с. Шабастівку. 15.09.2017 року він прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин,
Просив врахувати суд в якості пом`якшуючих обставин: з*явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття, являється учасником АТО. Просив застосувати до нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити від покарання.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується зібраними по справі доказами, дослідженими в судовому засіданні в порядку, встановленому частиною 3 статті 349 КПК України.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 407 ч. 4 КК України самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, являється учасником АТО.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує: з*явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням іспитового строку.

В судовому засіданні від обвинуваченого надійшло клопотання про звільнення його від відбування покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки на день набрання чинності цим Законом він має статус учасника бойових дій.
Прокурор не заперечував щодо заявленого клопотання та вважав, що воно підлягає задоволенню.
Розв`язуючи дане клопотання, суд враховує, що відповідно до ст.85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Статтею 86 КК України передбачено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Згідно ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 7.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408,статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).
Статтею 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно.
Як судом встановлено, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» і на день набрання цим Законом чинності (7 вересня 2017 року) має статус учасника бойових дій, про що свідчить довідка В/Ч А2331 за № 3054 від 18.08.2014 року.
За таких обставин ОСОБА_4 , відноситься до осіб, які підпадають під дію ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» і обставини, передбачені ст.9 даного Закону, які б виключали можливість застосування амністії до обвинуваченого, судом не встановлені.
Враховуючи, що обвинувачений є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з тим, що на день набрання чинності цим Законом він має статус учасника бойових дій, злочин у вчиненні якого він обвинувачується не є особливо тяжким проти життя і здоров`я особи та не є діянням передбаченим ч.ч.2-4 ст.408, ст.410, ч.ч.2-4 ст.411 КК України, а також те, що Закон України «Про амністію у 2016 році» поліпшує становище обвинуваченого, зокрема, передбачає звільнення його від призначеного покарання, суд вважає необхідним клопотання обвинуваченого задовольнити.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази відсутні.

Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч.4 КК України та призначити покарання за ст. 407 ч. 4 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на один рік, зобов`язавши у відповідності до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк три роки на підставі ст.2, ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році».
На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: