24.10.2017 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,
В обгрунтування клопотання зазначає, що в період з 31.08.2017 року по 01.09.2017 року невстановлена особа, шляхом обману, заволоділа майном ТОВ "Ле-Гласс" (юридична адреса м. Гайворон, Кіровоградської області, вул. Комунарів, 96), чим спричинила вказаній юридичній особі шкоду на суму 128 701 гривня 44 копійки.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.08.2017 перевізнику ОСОБА_5 , який керував силовим тягачем «Renault Premium 440.18 DXI», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , з напів причіпом платформою марки «Fruehauf», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , доручено здійснити перевезення з м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, де розташовано ТОВ «Вільногірськскло» до м. Хмельницький вантажу, а саме партії скляної банки об`ємом 1 літр на суму сто двадцять вісім тисяч сімсот одна гривня 44 копійки, що є власністю ТОВ «Ле-Гласс». Після погрузки вказаного вантажу, ОСОБА_5 було видано документи на вказаний вантаж, а саме Товарно транспортну накладну № 0002335 від 30.08.2017 року, в якій вказано пункт навантаження: Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Промислова, 31, а пунктом розвантаження зазначено м. Хмельницький, точної адреси не вказано. В подальшому вказаний вантаж не був доставлений до м. Хмельницький, а був вивантажений в м. Житомирі, за різними адресами, а саме: м. Житомир, вул. Малинська, 10/4 та м. Житомир, пров. 1-й Танкістів, 15. Керівництво ТОВ «ЛЕ - Гласс» будь яких вказівок щодо зміни маршруту ОСОБА_5 не давало.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 , вищезазначений силовий тягач «Renault Premium 440.18 DXI», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , з напів причіпом платформою марки «Fruehauf», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , зареєстровані на праві власності на ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 ; ОСОБА_5 має право користуватися вказаними транспортними засобами.
Як вказує прокурор у клопотанні, силовий тягач - Е «Renault Premium 440.18 DXI», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп платформа - Е марки «Fruehauf», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 є знаряддями вчинення злочину та мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, з метою їх збереження, виникла необхідність у застосуванні арешту на вказане майно та його вилучення з метою недопущення використання.
Водночас не застосування заборони на вказане майно може призвести до його приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі, відчуження.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити.
Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_4 разом з сином ОСОБА_5 займаються вантажним перевезенням з метою матеріального забезпечення сім`ї, на утриманні ОСОБА_4 перебуває дружина ОСОБА_7 , пенсіонер, яка потребує постійного медичного обстеження та лікування через важку хворобу. ОСОБА_5 є багатодітним батьком та має на утриманні трьох малолітніх дітей. Здійснення вантажних перевезень є єдиним джерелом доходів у сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , тому арешт транспортного засобу унеможливить отримання ОСОБА_4 необхідних матеріальних благ для забезпечення належного утримання його сім`ї. Також адвокат зазначив, що на даний час сідловий тягач та напівпричіп перебувають на відповідальному зберіганні у власника ОСОБА_4 та будуть надані органу досудового розслідування за першою вимогою, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають на меті всіляко сприяти у розслідуванні даного кримінального провадження. Крім того, на даний час жодній особі не пред`явлено підозри у вчиненні даного кримінального правопорушення, цивільного позову не заявлено, суми завданих збитків не визначено, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні клопотання.
Вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
За п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170, ст. 98 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, за умов, за яких жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зважаючи на те, що підозру жодній особі не вручено, цивільний позов потерпілою стороною не заявлено, не надано доказів, що транспортні засоби містять сліди злочину, або іншим чином використані як знаряддя злочину, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість клопотання щодо накладення арешту та про відмову в його задоволенні, оскільки воно не відповідає вимогам глави 17 розділу ІІ КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на силовий тягач Е «Rexault Premium 440.18 DXI», д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричіп E марки «Fruehauf» д.н.з. НОМЕР_3 , зареєстровані на ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1