печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2017 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

та обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
02.06.2017 року до Печерського районного суду м. Києва від прокурора надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002078 від 09.08.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Захисник ОСОБА_6 проти призначення обвинувального акту до судового розгляду заперечував та просив повернути обвинувальний акт прокурору.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Частиною 2 ст.291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту, останній не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону.
У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
В обвинувальному акті викладено лише обставини встановлені досудовим розслідуванням кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) КК України, однак зазначений обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення відносно обвинуваченого.
Такі відомості, у відповідності до ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру й підзахисний за цим процесуальним рішенням фактично є підозрюваним, в той час як згідно з ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).
Таким чином, прокурором у відповідності до вимог кримінального процесуального закону підозрюваному фактично не висунуто обвинувачення у вчиненні відповідного злочину, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Також, суд звертає увагу, що в обвинувальному акті міститься твердження про те, що ОСОБА_7 своїми умисними, протиправними діями, які виразились в одержані неправомірної вигоди для себе за вчинення чи за не вчинення будь-якої дії з використанням службового становища, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України, яке суперечить викладеним в обвинувальному акті фактичним обставинам кримінального правопорушення, що грошові кошти, як предмет неправомірної вигоди, ОСОБА_7 одержав саме за не вчинення дій, пов`язаних з демонтажем об`єктів зовнішньої реклами.
Відповідно до ст.291 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною частиною обвинувального акту та повинен відповідати положенням ст. 109 КПК України.
Стаття 109 КПК України визначає, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.
Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:
1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;
2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;
3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Як вбачається з долученого до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування, в Розділі 1 «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» не зазначено усіх процесуальних дій, які було проведено в ході досудового розслідування. Натомість, наведено перелік процесуальних та позапроцесуальних документів, вказівка на які, відповідно до положень ст. 109 КПК України не передбачена.
Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить інформації стосовно часу проведення окремих процесуальних дій, що є порушенням п.1 ч.2 ст. 109 КПК України.
Розділ 2 «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до даного обвинувального акту має містити дані про прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення.
Відповідно до ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
Судове рішення приймається у формі ухвали, постанови або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим статтями 369, 371-374 цього Кодексу.
Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Поряд з цим, в Розділі 2 «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» реєстру матеріалів досудового розслідування зазначено відомості щодо повідомлення про підозру п.1; повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри п.3; доручення про проведення досудового розслідування п.5; висновок експерта №511хс п.24; висновок експерта №402/тдд п.26, які не є процесуальними рішеннями, в розумінні ст.110 КПК України, що є порушенням п.2 ч.2 ст.109 КПК України.
Розділ 3 «Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в ході досудового розслідування» реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до даного обвинувального акту, всупереч положень ст. 109 КПК України не містить даних щодо усіх заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовані в ході досудового розслідування.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_8 від 18 листопада 2016 року у справі №757/56400/16-к надано старшому слідчому в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України, іншим слідчим слідчої групи, а також процесуальному керівнику у кримінальному провадженні тимчасовий доступ до речей і документів, інформації, яка знаходиться в оператора мобільного зв`язку.
Крім того, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_9 від 16 лютого 2017 року у справі №757/8574/17-к було продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2016 року на підозрюваного ОСОБА_7 строком на два місяці.
Натомість, відомості щодо даних заходів забезпечення кримінального провадження в реєстрі матеріалів досудового розслідування взагалі відсутні.
Згідно з п.1 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер.
В той же час, реєстр матеріалів досудового розслідування доданий до обвинувального акту містить інший реєстраційний номер кримінального провадження 0002078) аніж той, який указано в обвинувальному акті 0002078) та в межах якого проводилось досудове розслідування про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Таким чином, суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України та вважає за необхідне повернути означений акт прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 369 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України - повернути прокурору Генеральної прокуратури України.

Ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали буде проголошено 23.10.2017 року о 12-55 год.

Суддя ОСОБА_1