26.09.2017

1-КП/359/346/2017
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

цивільний відповідач ТОВ «Персонал Плюс» в особі ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000824 від 13.04.2017 року за обвинуваченням відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженець смт. Ставище Київської області, громадянин України, працюючий водієм ТОВ «Персонал Плюс», інвалід 3 групи, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.04.2017, близько 00.05 год., в темний період доби на освітленій проїзній частині, ОСОБА_4 керуючи технічно-справним транспортним засобом - фургоном «АС G3302 АХХ-1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю близько 40 км/год. по естакаді Щасливе-Проліски, що на території Бориспільського району, Київської області, в напрямку села Проліски, внаслідок порушення п.п. 2.3 «б», 11.1 Правил дорожнього руху України, проявляючи злочинну недбалість, будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не врахував ширину проїзної частини відповідного напрямку руху, за відсутності дорожньої розмітки, яка розділяє зустрічні смуги руху, та дорожніх знаків 5.16, 5.17.1, 5.17.2, виїхав на зустрічну смугу руху вказаної естакади та допустив зіткнення із зустрічним автомобілем «TOYOTA AURIS 1.6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в напрямку села Щасливе Бориспільського району Київської області.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «TOYOTA AURIS 1.6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота: множинних розривів печінки, розриву шлунку, що супроводжувались масивною внутрішньочеревною кровотечею з формуванням за очеревинної гематоми; закритої травми грудної клітки: переломів передніх відділів 2-7 ребер справа та передніх відділів 3-7 ребер зліва зі зміщенням уламків; саден голови, які згідно висновку експерта № 48Д від 17.05.2017 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, просив пробачення у потерпілих, суду пояснив, що все було так , як вказано в обвинувальному акті. Пояснив, що керуючи автомобілем, не врахував ширину проїжджої частини, за відсутності дорожньої розмітки, виїхав на зустрічну смугу естакади, де допустив зіткнення з автомобілем TOYOTA AURIS 1.6.

Крім повного визнання своєї провини, винність ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення також підтверджується іншими доказами щодо обставин провадження, які не оспорюються жодним з учасників судового розгляду, тому суд, керуючись ст. 349 КПК України, визнав недоцільним їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, за ознакою порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження.

Винність обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю доведена.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченому суд вважає щире каяття.

Обтяжуючих обставин судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Згідно з п. 20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке хоча й вчинено ненавмисно та з необережності, але відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу винного, який має постійне місце роботи, характеризується за місцем роботи та проживання позитивно, раніш ніколи до адміністративної відповідальності не притягувався, не судимий, на обліку у нарколога не стоїть.

Крім того, суд враховує також характер допущених ОСОБА_4 порушень правил безпеки дорожнього руху, які він визнав повністю, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, зокрема, визнання провини з самого початку досудового слідства.

З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України , із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, що на думку суду буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння інших кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги характер вчиненого злочину та наслідки, суд вважає за необхідне не призначити до реального виконання додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Під час досудового розслідування понесені витрати на залучення експертів складають 2721,4 грн., а саме:

Судова авто технічна експертиза №12-1/763 від 15.05.2017 року вартістю 1237 гривень

Судова транспортно - трасологічна експертиза т №12-1/764 від 15.05.2017 року вартістю 1484, 4 грн.

Судові витрати на проведення вищезазначених експертиз підлягають стягненню на користь держави у відповідності до вимог ст. 122 КПК України.

В частині клопотання обвинуваченого про застосування Закону України « Про амністію у 2016 році» , суд зазначає наступне.

Згідно з ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Статтею 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року передбачено можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк осіб, визнаних винними у вчиненні до набрання Законом чинності необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом визнані інвалідами першої, другої чи третьої групи.

Стаття 15 Закону України "Про амністію у 2016 році" також зазначає про можливість звільнення від відбування основного і додаткового покарання, крім конфіскації майна.

Таким чином підлягає задоволенню клопотанням обвинуваченого про застосування до нього Закону України «Про амністію в 2016 році» та звільнення від призначеного судом покарання, оскільки на день набрання чинності вказаним Законом обвинувачений ОСОБА_4 був визнаний інвалідом 3 групи з 01.02.2017 року , що підтверджено копією довідки МСЕК №076140 серія АВ , сам обвинувачений не заперечує проти застосування до нього положень Закону України «Про амністію в 2016 році».

Разом з тим, амністія не звільняє від обов`язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, покладену на вину особу вироком суду.

Вирішуючи питання про заявлені цивільні позиви, суд виходить з наступного.

Прокурором в інтересах держави в особі фінансового управління Бориспільської районної державної адміністрації заявлено позов до ОСОБА_9 про стягнення витрат на лікування потерпілого в Бориспільській ЦРЛ на суму 6495 грн. 58 коп.

Потерпілий ОСОБА_5 крім того заявив цивільний позов до ТОВ «Персонал Плюс» про стягнення моральної шкоди 300000 грн. та матеріальної шкоди 120 321, 62 грн, а також до НАСК «Оранта» про стягнення майнової шкоди , витрат на лікування та оздоровлення в сумі 42 231,72 грн., та матеріальної шкоди в сумі 100000 грн за шкоду, заподіяну майну потерпілого.

Обвинувачений цивільний відповідач ОСОБА_4 позов прокурора про стягнення витрат на лікування потерпілого визнав повністю.

Представник ТОВ «Персонал Плюс» ОСОБА_6 , яка діє на підставі довіреності від 06.09.2017 року , в судовому засіданні підтвердила, що автомобіль - фургон «АС G3302 АХХ-1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ФГ «Кегичивське» і на час ДТП перебував в оренді , на час ДТП 13 квітня 2017 року ОСОБА_4 працював в ТОВ «Персонал Плюс водієм, позов ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 120 321 грн. 62 коп. визнала повністю, в частині моральної шкоди визнала частково на суму 5000 грн.

Представник НАСК «Оранта» на розгляд справи не з;явився, про слухання справи сповіщений належним чином.

Заслухавши думку сторін провадження в частині цивільних позовів, дослідивши письмові докази в цій частині, суд приходить до наступного висновку.

Згідно довідки Бориспільської центральної районної лікарні від 26.05.2017 № 775, загальна вартість стаціонарного лікування потерпілого ОСОБА_7 становить 6495 грн. 58 коп.

Відповідно до вимог статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала.

Відповідно до п. 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.93 №545, стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, в якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Відповідно до зазначеного Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні.

Згідно п.З ППВС України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» - витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню в повному обсязі зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Таким чином, позов прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 1 ст.28 КПК особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою.

В той час, ч. 3 ст. 28 КПК України передбачено, що цивільний позов може бути пред`явлений як під час досудового слідства і дізнання, так і під час судового розгляду справи, але до початку судового слідства.

Згідно ч. 1 ст. 50 КПК України, цивільним позивачем визнається громадянин, підприємство, установа чи організація, які зазнали матеріальної шкоди від злочину і пред`явили вимогу про відшкодування збитків відповідно до статті 28 цього Кодексу. Про визнання цивільним позивачем чи про відмову в цьому особа, яка провадить дізнання, слідчий, суддя виносять постанову, а суд ухвалу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, " відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Крім того, як передбачено ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення : професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Верховним судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № б (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Враховуючи вищевикладене саме Третя особа за позовом ОСОБА_4 є особою, відповідальною за завдання шкоди.

В судовому засіданні доведено, що позивачу ОСОБА_5 була спричинена також моральна шкода, що підтверджено:

фізичним болем, якого він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я (п.1 ч.2 ст.23ЦК).

душевними стражданнями та хвилюваннями, пережитими ним у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та лікуванням,

емоційним дискомфортом, після ДТП він відчуваю страх перед громадським транспортом.

У нього досі часто проявляються емоційні спалахи, виникає дратівливість, збудливість, а тому внаслідок заподіяння шкоди здоров`ю страждаю не лише він, але і близькі оточуючі його люди. У нього досі проявляється тривога, страх та нездатність в повній мірі зосередитись зокрема на роботі.

В подальшому після вищевказаної ДТП, він був вимушений проходити лікування, терпіти болісні лікувальні та діагностичні процедури, отримувати неприємне медикаментозне лікування. Впродовж всього періоду лікування почувався незручно та дискомфортно.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне, виходячи з принципів розумності, справедливості та доцільності вимоги щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим задовольнити частково, стягнувши з ТОВ « Персонал Плюс» моральну шкоду 50000 грн.

Щодо матеріального збитку позивачу ОСОБА_5 , необхідно зазначити наступне.

Факт заподіяння тілесних пошкоджень позивачу ОСОБА_5 саме під час ДТП підтверджується Висновком судово-медичної експертизи №48д від 17.05.2017р., згідно якого у нього були виявлені тяжкі тілесні ушкодження.

В зв`язку із проведеними дослідженнями та відповідним лікуванням, позивачем було понесені значні матеріальні витрати, що підтверджується відповідними чеками на лікування 31 971 (тридцять одна тисяча дев`ятсот сімдесят одна) гривень 72 коп. та санаторний відпочинок 10 269 ( десять тисяч двісті шістдесят дев`ять) гривень на загальну суму 42 231 (сорок дві тисячі двісті тридцять одна) гривень 72 коп.

Крім цього в результаті ДТП був пошкоджений належний Позивачу) транспортний засіб «TOYOTA AURIS 1.6» д.н.з. НОМЕР_2 ; згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку № 1678 від 17.05.2017 року, становить 220 321 (двісті двадцять триста двадцять одна) гривень 62 коп.

Власник транспортного засобу «АС G3302 АХХ-1», реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП був застрахований за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АКД)331952 в HACK «OPAHTA».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі за текстом - Закон), обов`язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100 000 гривень на одного потерпілого (згідно редакції Закону на момент ДТП).

Відповідно до п. 24.1. ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів і становить 200 000 гривень на одного потерпілого (згідно редакції Закону на момент ДТП).

Враховуючи вищезазначене HACK «OPAHTA» повинна відшкодувати позивачу витрати на лікування в розмірі 31 103 (тридцять одна тисяча сто три) гривень 98 коп. та 100 000 (сто тисяч) гривень 00 коп. за шкоду, заподіяну майну потерпілого.

ОСОБА_4 на час ДТП перебував в трудових відносинах з TOB «Персонал Плюс», на посаді водія - експедитора, в результаті за ним було закріплено фургон «АС G3302 АХХ-1», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 28 січня 2015 року у справі № 6-229цс14 відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових службових) обов`язків. При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Враховуючи зазначені в даному пункті обставини, у ТОВ «Персонал Плюс» виникає обов`язок відшкодувати Позивачеві шкоду як роботодавця винуватця ДТП на підставі ст. 1172 ЦК України, а тому саме TOB «Персонал Плюс» повинно відшкодувати ОСОБА_5 120 321 ( сто двадцять тисяч триста двадцять одна) гривень 62 коп. матеріальної шкоди, залишок непокритої шкоди СТРАХОВИКОМ.

Враховуючи той факт, що на момент ДТП Третя особа виконував трудові обов`язки та мав діючи поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів то, саме страховик та роботодавець зазначеної особи повинні відшкодувати позивачу завдані збитки.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 369, 370, 373-374,377 КПК України, ч.І ст.28 КПК та ч.З ст.386, ст. 396 ЦК України, Законом України "Про амністію у 2016 році, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років , без позбавленням права керувати транспортними засобами .

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбуття основного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

У відповідності до вимог ч. 1 п. 1,2 ст. 76 КК України, покласти на засудженого такі обов`язки:

- періодично з;являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи

На підставі ст.76 ч. 2 п.2 КПК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи обставин ДТП в розмірі 2721 грн. 40 коп.( рахунок 0008, МФО 820019 УДКСУ у Подільському районі міста Києва, код 37975298).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Бориспільської центральної районної лікарні витрати, понесені внаслідок стаціонарного лікування потерпілого в сумі 6495 (шість тисяч чотириста дев`яносто п`ять) грн. 58 коп. (Кошти зарахувати на рахунок фінансового управління Бориспільської районної державної адміністрації (Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 74, СДРПОУ: 242097401, р/р 6552 в ГУДКСУ в Київській області, МФО 821018)

Стягнути з TOB «Персонал Плюс» 08635, Україна, Київська обл., Васильківський р-н, сільська рада Крушинківська, Комплекс будівль та споруд №3, ЕДРПОУ 38581677, р/р НОМЕР_4 в ПАТ «Банк Восток» МФО 307123 на користь ОСОБА_5 , завдану йому моральну (немайнову) шкоду в розмірі 50 000 (п;ятьдесят тисяч) гривень 00 коп. та 120 321 ( сто двадцять тисяч триста двадцять одна) гривень 62 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з HACK «OPAHTA» 02081, Україна, м. Київ, вул. Здолбунівська 7-Б на користь ОСОБА_5 завдану йому майнову шкоду, витрати на лікування та оздоровлення в розмірі 42 231 (сорок дві тисячі двісті тридцять одна) гривень 72 коп. та матеріальну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 коп. за шкоду, заподіяну майну потерпілого.

Речовий доказ по справі - фургон «АС G3302 АХХ-1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває на зберігання на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Бориспільського ВП ГУНП в Київській області повернути ТОВ «Персонал Плюс»

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Вирок набрав законної сили ______________________

Суддя ОСОБА_1