УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.11.2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із прокуратури Одеської області, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000592 від 19.09.2016 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ананьїва Одеської області, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 27, ч.2 ст. 146 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
потерпілих - ОСОБА_6 ,
- ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 , суд

ВСТАНОВИВ:
В порядку ст.331 КПК України суд поставив перед учасниками судового провадження питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , а також розгляд письмових клопотань захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу цьому обвинуваченому на домашній арешт, або особисту поруку.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 вважала за доцільне продовжити на 2 місяці строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки продовжують існувати ризики, та заперечувала проти зміни запобіжного заходу, так як обвинувачений знаходився у розшуку.

До судового засідання потерпілий ОСОБА_6 після перерви у судовому засіданні не з`явився, письмово заперечував проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_8 , та просив залишити запобіжний захід відносно цього обвинуваченого без змін.
До судового засідання потерпілий ОСОБА_7 після перерви у судовому засіданні не з`явився, письмово заперечував проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_8 , та просив залишити запобіжний захід відносно цього обвинуваченого без змін.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_8 підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу, та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, або під його особисту поруку.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився із думкою захисника.
Суд, розглянувши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст.9 Конституції України, на підставі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд приходить до висновку, що тривале тримання під вартою зазначеного обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v. Switzerland judgement» of 26 January 1993, Series A no.254-A, p.15, §30).
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приймає до уваги те, що ризики, враховані при обранні йому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати, та є наявність ризиків, передбачених у п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, так як, знаходячись на свободі він може ухилитись від явки до суду, раніше вже знаходився у розшуку, може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому вважає за необхідне продовжити на шістдесят днів строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначеному обвинуваченому.

Суд не вбачає законних підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , на теперішній час, та вважає що інша міра запобіжного заходу не здатна забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.
Суд не вбачає законних підстав для зміни запобіжного заходу на домашній арешт, або особисту поруку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , та вважає що інша міра запобіжного заходу не здатна забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, так як згідно до постанови старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_9 від 13.06.2016 року ОСОБА_3 знаходився у розшуку та, знаходячись на свободі, може ухилитись від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого, свідків.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 199, 331, 371, 372, 392 КПК України (2012року), суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотань захиснику обвинуваченого ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_8 , та обвинуваченому ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, або особисту поруку відмовити.
Міру раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеській установі виконання покарань (№21)» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України продовжити строком на 60 /шістдесят/ днів.

Строк дії ухвали про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з 13.11.2017 р., та припиняє свою дію 12.01.2018 р.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження, та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_1 .

13.11.2017