Постанова
Іменем України
20 березня 2018 року

м. Київ
справа № 333/3821/15-к
провадження № 51-928км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 18 травня 2017 року та 16 червня 2017 року в кримінальному провадженні № 00000934за обвинуваченням

ОСОБА_6 , громадянина України, котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Комсомольське Гуляйпільського району Запорізької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 березня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено: за ч. 3 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч. 1 ст. 209 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на 2 роки, з конфіскацією усього належного йому майна. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у видіпозбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на 2 роки, з конфіскацією усього належного йому майна.

28 квітня 2017 року захисник ОСОБА_7 оскаржила зазначений вирок до апеляційного суду.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 18 травня 2017 року відмовлено захиснику ОСОБА_7 у поновленні строку апеляційного оскарження вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 березня 2017 року з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження.
Не погоджуючись з вироком місцевого суду, засуджений ОСОБА_6 18 травня 2017 року подав апеляційну скаргу, а 15 червня 2017 року заяву про поновлення строку апеляційного оскарження вироку місцевого суду.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 16 червня 2017 року відмовлено засудженому ОСОБА_6 у поновленні строку апеляційного оскарження вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 березня 2017 року з підстав пропущення строку на апеляційне оскарження та відсутності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 18 травня 2017 року та 16 червня 2017 року та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вказує про те, що розгляд апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 відбувся за відсутності засудженого. Зазначає про те, що йому не було вручено копію вироку, а розписку про його отримання він підписав обманним шляхом. Вказує про те, що апеляційний суд, відмовляючи йому в поновленні строку на апеляційне оскарження, не перевірив чи надана йому юридична допомога захисником.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважала, що касаційна скарга підлягає до часткового задоволення.
Мотиви Суду
Згідно з положеннями п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як убачається із оскаржуваних ухвал Апеляційного суду Запорізької області від 18 травня 2017 року та 16 червня 2017 року, апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 березня 2017 року повернуто особам, які її подали, оскільки ці скарги було подано після закінчення строку на апеляційне оскарження та підстав для поновлення пропущеного строку апеляційний суд не вбачає.
Доводи засудженого ОСОБА_6 про те, що апеляційним судом йому було безпідставно відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду щодо нього, є необґрунтованими.
Так, з оскаржуваної ухвали від 16 червня 2017 року та з кримінального провадження вбачається, що вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя був ухвалений та проголошений 23 березня 2017 року в присутності засудженого ОСОБА_6 та його захисника, після чого учасникам судового розгляду, в тому числі і засудженому, було роз`яснено строк та порядок оскарження вироку. Крім того, в самому вироку зазначено, що вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.
Апеляційну скаргу засуджений на зазначений вирок подав 12 травня 2017 року до спецчастини Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор», а 18 травня 2017 року скарга надійшла до Апеляційного суду Запорізької області. 15 червня 2017 року до апеляційного суду надійшла заява засудженого про поновлення строку апеляційного оскарження вироку місцевого суду, тобто із пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження.
Посилання засудженого в касаційній скарзі на те, що він не отримав повний текст вироку, а отримав лише його вступну та резолютивну частину, спростовуються матеріалами кримінального провадження, а саме розпискою про отримання копії вироку суду від 23 березня 2017 року, яка зроблена власноруч засудженим ( т.3 а. к. п. 156).
В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які заяви ОСОБА_6 про те, що йому вчасно не була вручена копія повного тексту вироку.
Не знайшли свого підтвердження і доводи засудженого про те, що його захиснику було необґрунтовано відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду щодо ОСОБА_6 , оскільки з оскаржуваної ухвали від 18 травня 2017 року та з кримінального провадження вбачається, що захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу з пропуском строку на його оскарження.
Посилання захисника в судовому засіданні суду апеляційної інстанції на те, що строк на апеляційне оскарження у даному випадку відраховується з дня отримання фотокопії вироку, а вона була ознайомлена з матеріалами кримінального провадження лише 07 квітня 2017 року, не відповідають вимогам закону.
Доводи засудженого ОСОБА_6 про те, що апеляційний суд усупереч вимогам закону розглянув клопотання його захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду за його відсутності, є безпідставними. Так, захисником в апеляційній скарзі не ставилося питання про участь засудженого в судовому засіданні під час її розгляду. Не міститься такого клопотання засудженого і в матеріалах кримінального провадження. Оскільки відповідно до чинного законодавства розгляд апеляційної скарги захисника по зазначеній справі не вимагає обов`язкової участі засудженого, то і твердження касаційної скарги останнього в цій частині є необґрунтованими. Крім того, апеляційним судом на адресу місця відбування покарання засудженим було направлено повідомлення про дату розгляду зазначеного клопотання захисника ОСОБА_7 судом апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції, повертаючи захиснику ОСОБА_7 та засудженому ОСОБА_6 їх апеляційні скарги, обґрунтовано виходив із того, що вони подані поза межами строку на апеляційне оскарження, а наведеніпричини такого пропускуне можна визнати поважними.
При цьому апеляційний суд зробив правильний висновок про те, що ніщо не перешкоджало захиснику та засудженому оскаржити вирок місцевого суду у встановлений законом строк.
Суд касаційної інстанції погоджується з такими рішеннями суду апеляційної інстанції, який належним чином умотивував свої висновки.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для скасування оскаржуваних ухвал апеляційного суду, не встановлено.
З огляду на викладене, підстав для задоволення касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 немає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Суд

ухвалив:
Ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 18 травня 2017 року та 16 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2