Справа № 214/918/17
1-кп/214/162/18
У Х В А Л А
про продовження тримання під вартою

19 лютого 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

їхніх захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 296, ч. 3 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні з боку захисника ОСОБА_11 було заявлене клопотання, підтримане його підзахисним ОСОБА_6 , а також обвинуваченим ОСОБА_5 та іншими захисниками, про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, в обґрунтування якого було зазначене, зокрема, наступне: так, прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б слугували підставою для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, також прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, які існують у останнього у зв`язку з розглядом кримінального провадження, а також, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, вже більше року перебуває під вартою, що дружина ОСОБА_6 не займається вихованням їхніх двох малолітніх дітей, фактично кинувши їх напризволяще, опікуванням та утриманням яких займається баба ОСОБА_6 , яка має похилий вік, що вже допитано всіх потерпілих та частину свідків, жоден із яких не повідомляв про будь-який тиск на нього з боку ОСОБА_6 .

Також у судовому засіданні з боку захисника ОСОБА_8 було заявлене клопотання, підтримане її підзахисним ОСОБА_5 , а також обвинуваченим ОСОБА_6 та іншими захисниками, про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, в обґрунтування якого було зазначене, зокрема, наступне: так, ОСОБА_5 уже більше року перебуває під вартою, при цьому прокурором у жодний законний спосіб не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б слугували підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також, що ОСОБА_5 має такий стан здоров`я, який не дозволяє йому знаходитись в умовах слідчого ізолятора.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення цих клопотань та, в свою чергу, заявив клопотання про продовження тримання кожного з обвинувачених під вартою, зазначивши про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: зокрема, обвинувачені обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, знаходячись на волі, можуть незаконно впливати на свідків, більшість яких не допитана, або спілкуватись з іншими особами, які мають відношення до цього ж кримінального провадження, так як приймали участь у викраденні та незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_12 , який реально побоюється обвинувачених.

Потерпілий також заперечував проти задоволення цих клопотань та вважав про доцільність продовження тримання обвинувачених під вартою.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, приходить до такого.
Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою цього суду від 14.12.2017 року продовжено тримання обвинувачених під вартою до 20 лютого 2018 року включно, а відтак виникла необхідність розгляду питання стосовно продовження тримання обвинувачених під вартою.

Отже, при вирішенні цього питання, суд зазначає, що обставини, за яких раніше було продовжено тримання обвинувачених під вартою, не змінились: як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які є вчиненими у суспільно-небезпечний спосіб злочинами середньої тяжкості та тяжкими злочинами, один з яких пов`язаний із незаконним позбавленням волі людини із корисливих мотивів за попередньою змовою між собою та іншими невстановленими слідством особами, що дає підстави прийти до висновку про можливість кожного з обвинувачених у разі застосування до них більш м`якого запобіжного заходу спілкуватись з цими особами.

Також у кримінальному провадженні не допитано більшість свідків, тому не виключена можливість, що в разі застосування до кожного з обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, останні будуть незаконно впливати на цих свідків.

Відтак, зважаючи на вищевикладене, приймаючи до уваги, що підстави, за яких обвинувачені тримаються під вартою, на цей час продовжують існувати, суд приходить до висновку про доцільність продовження тримання обвинувачених під вартою, позаяк уважає, що на цей час більш м`якого запобіжного заходу буде недостатньо для забезпечення виконання кожним із обвинувачених покладених на них процесуальних обов`язків, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотань захисників обвинувачених слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 110, 315-317, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, тобто до 21 квітня 2018 року включно.

Продовжити тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на два місяці, тобто до 21 квітня 2018 року включно.

У задоволенні клопотань захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 .