Кримінальне провадження № 194/282/18
Номер провадження 1-кп/194/68/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2018 року м. Тернівка
Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2018 року за № 0000085 за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, не одруженого, працюючого не офіційно, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-17 серпня 1999 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140, ст. 46-1 КК України до 2 років позбавлення волі з відстрочкою на 2 роки, штраф 200 грн.
-26 червня 2002 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 141, 43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
-22 квітня 2005 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. ст. 69, 70, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;
-12 червня 2009 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 30 травня 2013 року умовно-достроково на 1 місяць 13 днів;
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та знов скоїв умисне корисливе кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Так, 09 лютого 2018 року, ОСОБА_3 , о 13.00 годині, знаходячись біля будинку № 4 по вул. Пушкіна, м. Тернівка Дніпропетровської області, побачивши, що біля сходин до магазину «Зоря», який розташований у вказаному будинку, знаходиться поліетиленовий пакет з продуктами, який тимчасово залишила ОСОБА_5 , ОСОБА_3 по раптово виниклому злочинному наміру, направленому на незаконне збагачення, шляхом крадіжки чужого майна, впевнившись, що на нього ніхто не звертає уваги, таємно, повторно викрав пакет, який належить ОСОБА_5 , в якому знаходилось наступне:
-1 кг сирної маси, вартість якого згідно товарознавчої експертизи № 17 від 13 лютого 2018 року складає 25 грн.;
-850 грамів сметанного продукту, вартість якого згідно товарознавчої експертизи № 17 від 13 лютого 2018 року складає 12 грн. 75 коп.;
-650 грамів сухої тюльки, вартість якого згідно товарознавчої експертизи № 17 від 13 лютого 2018 року складає 41 грн. 60 коп. ;
-200 грамів масла шоколадного, вартість якого згідно товарознавчої експертизи № 17 від 13 лютого 2018 року складає 15 грн. 70 коп.;
-гроші в сумі 200 грн.
ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник та в подальшому розпорядився ним на свій розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 295 гривень 05 копійок.
Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, щиро розкаявся та пояснив у судовому засіданні, що дійсно 09 лютого 2018 року в денний час доби знаходився біля магазину «Зоря», побачивши пакет з продуктами, біля якого стояла жінка, вирішив його вкрасти.
Потерпіла ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за її відсутності, претензії морального та матеріального характеру відсутні.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, його свідчення відповідають суті обвинувачення, який правильно розуміє обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 доказана, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України по кваліфікуючим ознакам як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин середньої тяжкості.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він громадянин України, раніше судимий, судимість в установленому законом порядку не погашена, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.
З досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_3 , підготовленої 16 квітня 2018 року Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Павлоградського міськрайонного відділу з питань пробації Міністерства юстиції України, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за місцем реєстрації сам, на даний час працює не офіційно, є загроза втрати роботи. Зі слів сусідів охарактеризований посередньо, схильний до вживання алкогольних напоїв. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення високий, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб високий. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 неможливо без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1 КК України.
Згідно ст. 50 Кримінального кодексу України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують і відсутність обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення обвинуваченого до скоєного, який щиро розкаявся, бажає стати на шлях виправлення та офіційно працевлаштуватися, враховуючи думку потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має та просила призначити покарання на розсуд суду, суд призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.
Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, тому підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.
Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 124 КПК України.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Зобов`язати ОСОБА_3 , у відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення судової товарознавчої експертизи на користь СПД-ФО ОСОБА_6 (АТ "Укрсиббанк», р/р НОМЕР_2 в рахунок відшкодування процесуальних витрат за залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок №17 від 13 лютого 2018 року) грошові кошти у розмірі 170 (сто сімдесят) грн.
Речові докази: 1 кг сирної маси; 850 грамів сметанного продукту; 650 грамів сухої тюльки; 200 грамів масла шоколадного; грошові кошти в сумі 200,00 грн., які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 повернути законному володільцеві ОСОБА_5 .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1