Справа №576/2202/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/583/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Скарга на дії, рішення чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника володільця майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Суми матеріали кримінального провадження № 0000973 за апеляційною скаргою володільця майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області, від 1 грудня 2017 року, про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:
30 листопада 2017 року старший слідчий Глухівського відділу поліції ГУ НП в Сумській області звернувся до слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, погодженим з прокурором, про накладення арешту на автомобіль марки «ВМW Х4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ключами та свідоцтвом про його реєстрацію у кримінальному провадженні № 0000973, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтував тим, що 29 листопада 2017 року під час проходження прикордонного контролю у міжнародному пункті пропуску «Бачівськ», прикордонники виявили ознаки можливого знищення ідентифікаційного номеру кузова в автомобілі марки «ВМW Х4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_8

29 листопада 2017 року був проведений огляд даного автомобіля, в ході якого автомобіль було вилучено. Слідчий послався на те, що автомобіль зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та в подальшому може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, а тому клопотання про арешт майна необхідно задовольнити.

Ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області, від 1 грудня 2017 року, клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на автомобіль марки «ВМW Х4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключі від даного автомобілю з пультом сигналізації та свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля серії НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що правовою підставою для арешту майна є збереження речових доказів автомобіля, на якому зафіксовано сліди можливої зміни ідентифікаційного номеру кузова, а тому дані речі можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні та можуть бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

На ухвалу слідчого судді надійшла апеляційна скарга від володільця майна ОСОБА_8 в якій ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, якою необхідно відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Свої апеляційні вимоги ОСОБА_8 обґрунтовує тим, що слідчий суддя не встановив всіх обставин справи, а саме не перевірив законність внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань даних про вчинене кримінальне правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_8 зазначає, що огляд автомобіля та його вилучення було проведено з порушенням вимог кримінального процесуального закону, що також тягне за собою незаконність прийнятого рішення про арешт майна.

На думку ОСОБА_8 в матеріалах кримінального провадження відсутні будь які докази та підстави вважати її автомобіль є доказом вчинення злочину.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, думку представника володільця майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

З огляду на положення ст. 170 ч.2 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (зникнення чи відчуження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ст. 170 ч. 2 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна в порядку ст. ст. 170 173 КПК України, врахував, що автомобіль марки «ВМW Х4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , відповідає вимогам ст. 98 ч.1 КПК України та може бути використаний як речовий доказ під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000973, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2017 року за ознаками злочину, передбаченому ст. 290 КК України для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляції про незаконність внесення до ЄРДР даних про вчинене кримінальне правопорушення, та те, що огляд автомобіля був проведений раніше ніж кримінальне провадження було внесено до ЄРДР, оскільки згідно ст. 167 ч. 2 КПК України, станом на 29 листопада 2017 року, у органу досудового розслідування було достатньо підстав вважати, що даний автомобіль зберіг на собі сліди вчинення злочину, зокрема, було достатньо підстав вважати, що на автомобілі марки «ВМW Х4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , наявні ознаки можливого знищення ідентифікаційного номеру кузова, і відповідно до цих фактів 30 листопада 2017 року на законних підставах були внесені відомості до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України.

На підставі викладеного, враховуючи, що істотних порушень слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону під час розгляду клопотання про арешт майна, які б слугували підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не виявлено, знаходячи ухвалу слідчого судді законною, колегія суддів не знаходить підстав для її скасування, а відповідно, не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 409; 418; 419; 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області, від 1 грудня 2017 року, про арешт належного ОСОБА_8 автомобіля марки «ВМW Х4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключів від даного автомобіля з пультом сигналізації та свідоцтвом про реєстрацію даного автомобіля серії НОМЕР_2 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 , без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4