н/п 1-кп/640/725/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, освіти вищої, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, працюючого приватним підприємцем, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 кв.
у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-
ОСОБА_4 10 травня 2017 року приблизно о 18 год. 15 хв. керував технічно справним автомобілем «ВАЗ-2170», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому рухався по вул. Олеся Гончара з боку вул. Мироносицька в напрямку вул. Чернишевська м. Харкова.
Під`їжджаючи до перехрестя з вул. Чернишевська, проїжджа частина якої є головною відносно проїжджої частини вул. Олеся Гончара, ОСОБА_4 , перед виїздом на перехрестя, не переконався у відсутності наближаючогося по головній дорозі автотранспорту, проігнорував дію дорожнього знаку «надати дорогу», виїхав на перехрестя, не надавши дорогу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі - по вул. Чернишевської, чим грубо порушив вимоги п. 16.11 та п.2.1 додатку 1 Правил дорожнього руху України, де вказано: - п. 16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»; - п. 2.1. додатку 1 Правил «Дорожній знак надати дорогу» і скоїв зіткнення з автомобілем «СУЗУКІ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , яка в цей час рухалася по вул. Чернишевська з боку вул. Весніна в напрямку вул. Маяковського.
В результаті дорожньо-транспортної події постраждала водій ОСОБА_6 , якій згідно висновку судово-медичної експертизи №538-А/17 від 26.05.2017 року, спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я у вигляді закритого перелому альвеолярного відростка у фронтальному відділі нижньої щелепи в області 1, 2, З зубів зліва, з подальшою екстракцією 1 зуба нижньої щелепи справа та 1, 2 зуба зліва.
Порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 виразилися в тому, що він, перед виїздом на перехрестя з другорядної дороги на головну, не переконався в безпеці своїх дій та у відсутності наближаючогося автотранспорту, виїхав на перехрестя нерівнозначних доріг, не надавши дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, створив небезпеку іншим учасникам дорожнього руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Сузукі», під керуванням ОСОБА_5 , яка в цей час рухалася по головній дорозі перехрестя з ліва направо відносно напрямку руху а/м «ВАЗ-2170», що спричинило вищевказані наслідки.
Порушення вимог пунктів 16.11 Правил дорожнього руху України та п.2.1. додатку до Правил водієм ОСОБА_4 перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та надав суду пояснення проте, що 10 травня 2017 року приблизно о 18 год. 15 хв. він керував технічно справним автомобілем «ВАЗ-2170», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому рухався по вул. Олеся Гончара з боку вул. Мироносицька в напрямку вул. Чернишевська м. Харкова. Під`їжджаючи до перехрестя з вул. Чернишевська, проїжджа частина якої є головною відносно проїжджої частини вул. Олеся Гончара, ОСОБА_4 , перед виїздом на перехрестя, не переконався у відсутності наближаючогося по головній дорозі автотранспорту, проігнорував дію дорожнього знаку «надати дорогу», виїхав на перехрестя, не надавши дорогу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі - по вул. Чернишевської, чим грубо порушив вимоги п. 16.11 та и.2.1 додатку 1 Правил дорожнього руху України, вибачився перед потерпілою та просив суд застосувати до нього Закон України « Про амністію у 2016 році», який набрав законної сили з дня опублікування у газеті « Урядовий кур`єр» 06 вересня 2017 року у зв`язку наявності у нього двох неповнолітніх дітей.
У судовому засіданні усі учасники кримінального процесу, в тому числі обвинувачений ОСОБА_4 в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнали недоцільним досліджувати докази по справі, так як обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи. При цьому суд з`ясував, чи правильно ОСОБА_4 розуміє зміст обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку ОСОБА_4 позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії кваліфікує за ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.
При призначені покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер, ступінь важкості та суспільної небезпеки скоєного, дані про його особу.
В порядку ст. 12 КК України скоєний злочин за ч.1 ст. 286 КК України відноситься до невеликої тяжкості злочинів.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжує відповідальність ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначені покарання ОСОБА_4 суд враховує обставину, що
пом`якшує відповідальність, дані про особу, першу судимість, наявність двох неповнолітніх дітей, відсутність претензій зі сторони потерпілої особи, та вважає призначити йому покарання у виді стягнення штрафу у дохід держави.
При цьому, суд не застосовує до ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у зв`язку з тим, що транспортний засіб необхідний ОСОБА_4 для організації життя з урахуванням наявності двох неповнолітніх дітей.
Позовних вимог потерпілою ОСОБА_5 не заявлено у зв`язку з тим, що до ОСОБА_4 не має претензій матеріального та морального характеру.
Судьбу речових доказів по справі суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралась.
За бажанням обвинуваченого ОСОБА_4 суд застосовує до нього ст.1 п. «в» Закон України « Про амністію 2016 року», так як він має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 та звільняє від відбування призначеного покарання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст. ст. 373 ч 2., 374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання стягнення штрафу у сумі 6800 грн. 00 коп. / чотириста неоподаткованих мінімумів доходів громадян / без позбавлення права керування транспортним засобом.
В порядку ст.1 п. « в» Закону України « Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
Позовні вимоги потерпілою ОСОБА_5 по справі не заявлені.
Речові докази по справі відсутні.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати по справі у сумі 1186 грн. 44 коп. на користь держави.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралась.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим ОСОБА_4 , потерпілою особою, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя -