Справа № 154/267/17 Провадження №11-кп/773/448/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2ст.286, ч.1 ст.135 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2017 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представника потерпілого ОСОБА_12 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 липня 2017 року,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старий Чорторийськ, Маневицького району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, одруженого, на утриманні троє малолітніх дітей, не судимого
засуджений за ч. 2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки;
за ч.1 ст.135 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній - домашній арешт та тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом - правом керування транспортними засобами.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з дня приведення вироку до виконання,тобто з моменту його затримання, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30 по 31 жовтня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільні позови потерпілої ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_13 , ОСОБА_14 задоволено у повному обсязі.
Вироком суду стягнуто з обвинуваченого в дохід держави судові витрати за проведення судової інженерно-транспортної та транспортно-трасологічної експертизи; в користь потерпілої ОСОБА_10 витрати по сплаті судового збору та в користь ОСОБА_9 - витрати на правову допомогу.
В порядку ст. 100 КПК України вироком вирішено долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 29 жовтня 2016 року близько 23 год. 50 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Фіат Скудо» д.н.р. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи їх відвернення, рухаючись на вул. Луцькій в м. Володимирі-Волинському, проявив безпечність та неуважність під час руху, маючи об`єктивну можливість виявити велосипедиста, який рухався у попутному напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, чим допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_15 , чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до смерті.
Крім того, він же 29 жовтня 2016 року близько 23 год. 50 хв. за вищевказаних обставин, своїми умисними діями, завідомо знаючи, що потерпілий ОСОБА_15 перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, отриманого в результаті дорожньо-транспортної пригоді, якого він сам поставив в небезпечний для життя стан та, маючи змогу надати потерпілому допомогу, на місці пригоди не зупинився та самовільно покинув місце пригоди.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений, вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам кримінально-процесуального законодавства та порушує його право на захист, а тому просить його скасувати,а справу направити на новий судовий розгляд.
Вказує, що при розгляді справи по суті, місцевим судом було застосовано положення ст.349 КПК України. При цьому, судом, як потерпілим так і обвинуваченому не було роз`яснено положення даної статті та наслідки, які випливають після її застосування, не заслухано думку учасників процесу. Судом не взято до уваги показання обвинуваченого про те, що він не пам`ятає обставин вчинення кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, захисника, які підтримали апеляцію в повному обсязі, прокурора, який заперечив проти її задоволення, потерпілих, які заперечили апеляцію, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
В силу ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ст.349 ч.3 КПК України під час судового провадження суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Із технічного носія оптичного диску, що визнаний речовим доказом по справі RFD80M-80599, на якому зафіксоване судове провадження та вироку суду вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 при розгляді кримінального провадження повністю визнав себе винним у скоєному злочині.
Однак, обставини вчиненого злочину пояснити суду не зміг. В місцевому суді ствердив, що автомобілем марки « Фіат Скудо» приїхав до бару «Вулик», а якому вживав спиртні напої. Як відбувались події далі , чи сідав він за кермо автомобіля, хто і за яких обставин вчинив наїзд на потерпілого не пам`ятає.
Місцевий суд, розглядаючи кримінальне провадження за правилами ст.349 КПК України та, постановивши рішення лише на підставі визнання винуватості обвинуваченого, який в судовому засіданні не зміг пояснити обставини вчинення злочину із-за втрати внаслідок вживання алкоголю пам`яті, на думку апеляційного суду не дотримався вимог ст.ст. 7,17 КПК України, а саме - порушив одну із засад кримінального провадження - презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини.
На думку апеляційного суду, обставини, які були встановлені місцевим судом, з врахуванням показань обвинуваченого, які він дав в судовому засіданні, не давали підстав для застосування спрощеної процедури розгляду кримінального провадження.
Порушення процесуального Закону є істотним та таким, що тягне за собою скасування судового рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404,405,407,409,412,415 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України скасувати та призначити новий розгляд у Володимир-Волинському міськрайонному суді Волинської області.

Головуючий
Судді