г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/417/13- к
Номер провадження 1-в/213/13/18
У Х В А Л А
Іменем України
19 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, в місті Кривому Розі, клопотання заступника керівника Криворізької місцевої прокуратури №1 молодшого радника юстиції ОСОБА_3 про заміну засудженому ОСОБА_4 покарання, призначеного вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.03.2013 року у вигляді штрафу у розмірі 127500 гривень, відповідно до ч.5 ст.53 КК України,

за участі -
прокурора прокуратури

Інгулецького району м. Кривого ОСОБА_5 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:

В клопотанні прокурор просить вирішити питання щодо заміни ОСОБА_4 , засудженому вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2013 року до покарання у виді штрафу у розмірі 7500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який становить 127 500 гривень з конфіскацією грального обладнання, не сплаченої суми штрафу у розмірі 124 300 грн. покаранням у виді позбавлення волі.

Обґрунтовуючи своє клопотання прокурор зазначає, що вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2013 року був засуджений за ч.1 ст.203-2, ст.69 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 7500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 127 500 (сто двадцять сім тисяч п`ятсот) гривень з конфіскацією грального обладнання. Вирок після розгляду кримінального провадження апеляційною інстанцією 20.06.2013 року набрав законної сили. 21.03.2013 року ОСОБА_4 було роз`яснено зобов`язання сплатити штраф та наслідки ухилення від сплати штрафу. У зв`язку з несплатою штрафу, ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2014 року ОСОБА_4 замінено покарання у виді штрафу у розмірі 127 500 грн. на покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.05.2015 року ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2014 року скасовано, а справу призначено на новий розгляд. 04.08.2015 року ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області задоволено клопотання засудженого ОСОБА_4 про розстрочку сплати штрафу у розмірі 127 500 грн. строком на 12 місяців. Станом на 27.12.2017 року розмір несплаченого штрафу складає 124 300 грн., про що ОСОБА_4 було неодноразово повідомлено судом (19.05.2015 року, 17.08.2016 року).

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі та просив його задовольнити, зазначивши, що до цього часу засуджений ОСОБА_4 не вчинив жодної дії, яка б свідчила про його бажання сплатити призначений вироком штраф.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 пояснив, що має дуже важке матеріальне становище, на його утриманні знаходиться дочка інвалід ОСОБА_7 , 2006 року народження, яка проживає з ним, а також мати пенсіонер ОСОБА_8 , 1937 року народження. У його віці дуже важко знайти офіційну роботу, тому він працював не офіційно і мав випадковий заробіток, який витрачав лише на утримання та лікування своєї дочки та допомогу матері. Крім того, з приводу періодичної часткової сплати розстроченого судом штрафу він радився з юристами, які пояснили йому, що періодична і часткова сплата штрафу йому не допоможе, після чого він вирішив такі сплати не робити. Просить суд не позбавляти його волі і надати ще один шанс, оскільки на цей час він бажає офіційно працевлаштуватись, крім того, його сім`я має паї на землю, які бажає придбати « ОСОБА_9 », отже в нього найближчого часу з`явиться можливість сплатити призначений йому судом штраф. В разі, якщо він не сплатить штраф, він без заперечень готовий відбути покарання у виді позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_6 просила суд не задовольняти клопотання прокурора та надати можливість ОСОБА_4 до жовтня місяця 2018 року сплатити призначений судом штраф, а в разі його не сплати до вказаного часу, замінити його на інше покарання у виді позбавлення волі. В обґрунтування своєї позиції захисник зазначила про наявність на утриманні ОСОБА_4 дочки інваліда, місце проживання якої за рішенням виконавчого комітету визначено саме з ОСОБА_4 , а також матері пенсіонера, отже, у разі позбавлення ОСОБА_4 волі, його дочка опиниться в дуже важкому становищі. Також просила прийняти до уваги те, що ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю роботи та грошових коштів не мав можливості до цього часу частково сплачувати призначений йому судом штраф чи сплатити його повністю, при цьому, на цей час у нього з`явився шанс офіційно працевлаштуватись, отримувати заробітну плату, також з`явився шанс продажу земельного паю, отже відкривається можливість сплати у найближчий час вказаного штрафу.

Заслухавши прокурора, засудженого ОСОБА_4 , його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження у їх сукупності з наданими ОСОБА_4 документами суд прийшов до наступного.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч.5 ст.53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання, та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Так, 21 березня 2013 року у кримінальному провадженні №0000022 від 21 листопада 2012 року було постановлено обвинувальний вирок щодо ОСОБА_4 . Останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, та призначено покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 127 500 гривень з конфіскацією грального обладнання (а.с.26-29).

21.03.2013 року ОСОБА_4 було роз`яснено зобов`язання сплатити штраф та наслідки ухилення від сплати штрафу (а.с.30).

Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2013 року апеляція обвинуваченого ОСОБА_4 залишена без задоволення, а вирок залишено без змін та набрав законної сили (а.с.59-62).

31.10.2013 року засудженому ОСОБА_4 рекомендованою поштою було направлено повідомлення про те, що покарання за вироком суду не відбуте, а також про необхідність сплати штрафу в установлений законом строк та роз`яснені наслідки його не сплати вирішення питання про заміну покарання на більш суворе позбавлення волі (а.с.88).

09.12.2014 року, ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у зв`язку з несплатою штрафу ОСОБА_4 було замінено покарання у виді штрафу у розмірі 127 500 грн. на покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.05.2015 року ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2014 року скасовано, а справу призначено на новий розгляд.

04.08.2015 року, ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було задоволено клопотання засудженого ОСОБА_4 про розстрочку сплати штрафу у розмірі 127 500 грн. строком на 12 місяців (том 3, а.с. 50-52).

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 , згідно наданих суду квитанцій, зробив наступні виплати по сплаті призначеного штрафу:

-300 грн. 12.03.2015 року том 3 а.с. 47;

-250 грн. 16.04.2015 року том 3, а.с. 47;

-300 грн. 04.08.2015 року том 3 а.с. 46;

-600 грн. 27.08.2015 року том 3 а.с. 58;

-1500 грн. 26.10.2015 року том 3 а.с. 62.

Інших виплат до цього часу ОСОБА_4 не робив.

Таким чином, судом встановлено, що станом на момент постановлення даного рішення розмір несплаченого штрафу, з урахуванням вказаних вище оплат у загальному розмірі 2 950, 00 грн., складає 124 550 грн.

При цьому, слід звернути увагу на те, що у вказаному вище клопотанні прокурора розмір несплаченого ОСОБА_4 штрафу не відповідає дійсності, оскільки матеріалами справи, в яких знаходяться вищевказані докази про сплату штрафу банківські квитанції, підтверджується часткова сплата ОСОБА_4 суми штрафу у розмірі 2950,00 грн., інших доказів про інші сплати суду не надано і у свою чергу судом встановлено не було.

Судом також встановлено, що з моменту розстрочки сплати штрафу за вказаною вище ухвалою суду, ОСОБА_4 неодноразово повідомлявся про несплачений штраф, про необхідність його сплати і про наслідки його несплати поштовими повідомленнями від 19.08.2015 року (том 3, а.с. 61), 17.08.2016 року (том 3, а.с. 64), 13.02.2017 року (том 3, а.с. 65).

Прокурор наполягає на заміні покарання ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ОСОБА_4 досить тривалий час не зробив жодної часткової сплати на погашення штрафу, що вказує на його не бажання виконувати покладений на нього судом обов`язок. Засуджений ОСОБА_4 у свою чергу просить не замінювати йому покарання на позбавлення волі і ще надати йому додатковий час, за який він сплатить всю суму штрафу, посилаючись на своє працевлаштування та можливість іншим шляхом продажем земельного паю отримати гроші. Також, ОСОБА_4 звертає увагу на ту обставину, що разом з ним мешкає його дочка інвалід, яку він постійно утримує і лікує, а також мати пенсіонер.

Перевіряючи доводи сторін наданими доказами, суд встановив наступне.

Судом беззаперечно приймаються до уваги ті обставини, що на цей час ОСОБА_4 не має офіційного доходу, разом з ним проживає його малолітня дочка, яка є інвалідом і за рішенням виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 19.04.2017 року місце її проживання визначено саме з батьком, ОСОБА_4 , який її доглядає і утримує, крім того на утриманні ОСОБА_4 знаходиться його мати ОСОБА_8 , 1937 року народження. Всі ці обставини підтверджуються належними доказами (а.с. 87-93). Проте, наявність всіх цих обставин, за діючим законодавством України, не позбавляє ОСОБА_4 від тих обов`язків, які були призначені йому вироком суду, що набрав законної сили. Крім того, ці обставини, у сукупності з іншими, вже враховані попереднім рішення суду, яким сплату залишку несплаченого ОСОБА_4 штрафу було розстрочене.

При цьому, суд не може прийняти до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 з моменту останньої сплати у жовтні 2015 року і до цього часу саме з поважних причин жодного разу не сплачував призначений йому судом і також розстрочений судом залишок штрафу. Доказів цих поважних причин суду не надано і у свою чергу також спростовується самим ОСОБА_4 , який суду пояснив, що за власною ініціативою вирішив не робити періодичні часткові сплати на погашення штрафу і таку позицію обрав після юридичної консультації. Проте, суд не може прийняти таку позицію за поважну причину неможливості робити періодичні часткові сплати в рахунок погашення залишку штрафу. Така позиція свідчить лише про безпідставне ухилення ОСОБА_4 від своїх обов`язків за рішеннями суду.

Суд звертає увагу на ту обставину, що саме за заявою ОСОБА_4 від 28.07.2015 року про розстрочку сплати штрафу (том 3, а.с. 48), яку він надав під час розгляду судом подання прокурора про заміну йому покарання, сам ОСОБА_4 просив розстрочити йому сплату решти штрафу строком на один рік, особисто встановивши графік таких оплат. У цій же заяві ОСОБА_4 посилався на набуту ним спадщину у вигляді нерухомого майна - будинку, а також про земельні паї в кількості 13, 5 гектарів, після продажу яких він зможе сплатити призначений штраф в повному обсязі. Проте, до цього часу, взяті за своєю ініціативою обов`язки ОСОБА_4 не виконав, розстрочений судом залишок штрафу не сплачував, зазначені земельні паї не продав, і на цей момент знову посилається на їх ймовірний продаж, що вже не може бути взято судом до уваги повторно. Між іншим, суду з боку ОСОБА_4 взагалі не надавались документальні підтвердження наявності у нього цих земельних паїв тощо.

Отже, суд встановив, що призначений ОСОБА_4 вироком суду штраф, який в подальшому ухвалою суду був розстрочений і частково сплачений ОСОБА_4 залишається до цього часу не сплаченим без поважних причин. Підстав для надання ОСОБА_4 додаткового часу для його сплати суд не знайшов, оскільки всі доводи ОСОБА_4 про отримання ним у найближчий час грошових коштів, які за своїм змістом повторюють доводи його заяви від 28.07.2015 року, нічим не підтверджуються, на думку суду є лише припущенням, на які закон спиратись не дозволяє. Остання виплата зроблена ОСОБА_4 26.10.2015 року і до цього моменту часткові оплати ним не проводились жодного разу, доказів про поважні причини таких дій суду надано не було.

Таким чином, суд, згідно вимог частини 5 статті 53 КК України, повинен замінити несплачену засудженим ОСОБА_4 суму штрафу покаранням у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 5 місяців із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян:

124 550, 00 грн. : 1 неоподаткований мінімум доходів громадян (далі нмдг), що складає 17 грн. = 7326 нмдг : 8 нмдг = 916 днів : 365 днів = 2 роки 5 місяців, де:

124 550, 00 грн. розмір несплаченого ОСОБА_4 штрафу у гривневому еквіваленті;

7500 нмдг розмір штрафу в еквіваленті неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

8 нмдг кількість неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яка відповідає одному дню позбавлення волі;

916 днів кількість днів позбавлення волі, яка відповідає несплаченій сумі штрафу;

365 днів кількість днів у календарному році.

Отже, клопотання прокурора щодо заміни покарання засудженому ОСОБА_4 підлягає задоволенню, проте проведений судом розрахунок вказує, що правильною сумою несплаченого розміру штрафу є сума у розмірі 124 550 грн.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до ч. 4 статті 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року. При цьому, судом встановлено, про що було зазначено вище, що зазначена розстрочка вже надавалась ОСОБА_4 рішенням суду. Повторне призначення штрафу із розстрочкою законодавцем не передбачено.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 53 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Клопотання заступника керівника Криворізької місцевої прокуратури №1 молодшого радника юстиції ОСОБА_3 про заміну засудженому ОСОБА_4 покарання відповідно до ч.5 ст.53 КК України - задовольнити.

Замінити ОСОБА_4 , засудженому вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2013 року до покарання у вигляді штрафу у розмірі 7500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 127 500 (сто двадцять сім тисяч п`ятсот) гривень з конфіскацією грального обладнання, несплачену суму штрафу у розмірі 124 550 (сто двадцять чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень покаранням у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 5 (п`ять) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з дня його затримання.

Виконання ухвали покласти на Інгулецький ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .