Ухвала іменем україни 19 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
переглянула в судовому засіданні ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 22 листопада 2016 року за касаційною скаргою та доповненнями до неї прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 04 серпня 2016 року засуджено:
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Лиман Донецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК ОСОБА_6 у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 29.04.2016 року до набрання вироком законної сили із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Красний Лиман Донецької області, громадянку України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , такої, що не має судимості,

за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладено на неї обов`язки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 22 листопада 2016 року вказаний вирок щодо ОСОБА_6 змінено та виключено з мотивувальної частини вироку посилання суду на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_6 «вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою».

В іншій частині вирок залишено без зміни.
Згідно з вироком суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винними та засуджено за таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у житло, за наступних обставин.

25 березня 2016 року, приблизно о 22.00 год., ОСОБА_6 за попередньою змовою та спільно з сестрою ОСОБА_7 , прийшли до двору домоволодіння по АДРЕСА_2 , де через не зачинену хвіртку, зайшли у двір домоволодіння, після чого ОСОБА_6 проник до будинку, та відчинивши вікно, почав передавати ОСОБА_7 викрадене майно.
Крім того, ОСОБА_6 з насосної ями зазначеного домоволодіння викрав водяний насос марки CENTRIFUGAL PAMP моделі JSWm10M, вартістю 1137,09 грн. та передав його ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покинули місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 3305,15 грн.
У касаційній скарзі та доповненнях до неї прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону і призначення нового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор стверджує, що судом апеляційної інстанції, в порушення вимог ч. 2 ст. 419 КПК, не надано належної правової оцінки всім доводам апеляційних скарг засудженого ОСОБА_6 та його захисника та не наведено в судовому рішенні мотивів, з яких суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційних вимог. Крім того, звертає увагу, що апеляційний суд виключив з вироку обставину яка обтяжує покарання «вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою» лише в обвинуваченого ОСОБА_6 проте прокурором ставилось питання і щодо ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який частково підтримав доводи касаційної скарги та просив змінити ухвалу апеляційного суду, виключивши з неї обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_7 «вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою», перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню зтаких підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 2 ст. 419 КПК при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції, зокрема, слід проаналізувати і співставити з наявними у справі та додатково поданими матеріалами всі доводи, наведені в апеляції, і дати на кожен із них вичерпну відповідь, пославшись на відповідний кримінальний чи кримінальний процесуальний закон.

Зазначені вимоги закону в цій справі апеляційним судом виконано не повною мірою.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, засуджений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_9 , не погоджуючись із вироком міського суду, подали апеляційні скарги, в яких порушували питання про скасування вироку та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК просили закрити кримінальне провадження.
Мотивуючи свої доводи, засуджений та захисник зазначали, що вирок міського суду є незаконним, постановлений з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону,висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а обвинувачення ОСОБА_6 обґрунтовано суперечливими показаннями засудженої ОСОБА_7 , яка обмовила ОСОБА_6 . Стверджували, що суд безпідставно не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_10 , яка підтвердила, що в час вчинення злочину ОСОБА_6 перебував у неї вдома.
Апеляційний суд, усупереч вимогам ч. 2 ст. 419 КПК, не навів в ухвалі переконливих аргументів на спростування доводів, наведених в апеляціях, та докладних мотивів прийнятого у зв`язку з цим рішення.

У своїй ухвалі суд в описово-мотивувальній частині не виклав повний зміст апеляцій на обґрунтування незаконності вироку суду першої інстанції, ретельно не проаналізував наведених тверджень засудженого і захисника, не перевірив відповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, правильність кваліфікації його дій.

Апеляційний суд, залишивши скарги засудженого та його захисника без задоволення, не зазначив підстав, із яких їх визнано необґрунтованими. Суд обмежився перерахуванням доказів, на які є посилання у вироку, і загальним формулюванням про правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому суд не розкрив суті зібраних у справі доказів, не проаналізував їх у контексті з конкретними доводами апеляцій і не співставив їх як між собою так і з наявними доказами у справі, хоча це має істотне значення для вирішення питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій засудженого.
Таким чином, апеляційний суд належним чином не розглянув доводи засудженого ОСОБА_6 та його захисника і передчасно погодився з висновками місцевого суду стосовно доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_6 .
Ці порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до ст. 412 КПК є істотними, оскільки порушили права учасників судового провадження на об`єктивний і неупереджений розгляд справи в апеляційному порядку та вимоги ст. 419 КПК, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.
Враховуючи, що при розгляді апеляцій засудженого та захисника апеляційний суд залишив поза увагою доводи, які ставлять під сумнів правильність застосування кримінального закону судом першої інстанції щодо засудженого, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, як підставою для скасування судового рішення, колегія суддів вважає, що ухвалу апеляційного суду необхідно скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, під час якого слід усунути згадані недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи апеляцій, в тому числі і доводи апеляційної скарги прокурора, дати їм та висновкам суду першої інстанції належну оцінку щодо доведеності вини та правильності кваліфікації дій засудженого ОСОБА_6 та постановити рішення, яке б відповідало вимогам кримінального процесуального закону, звернувши при цьому увагу й на доводи, зазначені у касаційній скарзі прокурора.

Керуючись статтями 433436, 438 КПК, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 22 листопада 2016 рокущодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3