Справа № 183/5229/17
№ 1-кс/183/790/17

У Х В А Л А
Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України, маючого базову загальну освіту, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого: АДРЕСА_1 , судимого:
13.03.2012 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. 10.11.2014 звільнений з Синельниківської виправної колонії Дніпропетровської області №94 у зв`язку з відбуттям терміну покарання;
13.10.2016 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покаранім звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,
слідчий ОСОБА_8 звернулася до суду з клопотанням, яке в судовому засіданні підтримав слідчий ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 підтримавши його в судовому засідання і мотивуючи тим, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 16 вересня 2017 р. приблизно о 03 год. 15 хв. знаходячись біля магазину «Лотос», розташованого по вул. Гетьманська, 44а, в м. Новомосковську, Дніпропетровської області, разом з ОСОБА_10 , побачили раніше не знайомих ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , які стояли біля магазину «Сьогодні Аврора», розташованого по АДРЕСА_2 . В цей момент у них виник злочинний умисел направлений на заволодіння майном приналежного ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , та для полегшення своїх злочинних дій ОСОБА_13 та ОСОБА_6 вступили між собою у злочинну змову. Після чого, ОСОБА_13 та ОСОБА_6 розподілили між собою ролі у скоєнні злочину, згідно яких, вони повинні були підійти до кожної потерпілої, окремо, та застосовуючи насилля, заволодіти їх майном.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 та ОСОБА_13 одночасно підійшли до потерпілих, які знаходилися між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , де ОСОБА_13 діючи згідно відведеної йому злочинної ролі, штовхнув в спину ОСОБА_11 , від якого остання впала на асфальт, вдарившись правою стороною своєї руки та ноги, а ОСОБА_6 в цей момент схопив ОСОБА_12 своєю лівою рукою за її праву руку, в якій знаходився мобільний телефон марки «Lenovo S 890», темно-синього кольору, а іншою рукою за шию, після чого став затягувати ривками ОСОБА_12 за магазин «Сьогодні Аврора», від чого остання падала на асфальт, вдаряючись лівою стороною своєї руки та ноги.
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_10 діючи умисно, повторно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, шляхом ривка, вирвав у потерпілої ОСОБА_11 з її лівої руки мобільний телефон марки «Samsung GALAXY J1», модель «SM J120HZWDSEK» вартістю 2 016 грн. 48 коп.,та з метою придушити волю потерпілої ОСОБА_11 до супротиву, наніс їй ногами по тілу не менше десяти ударів, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 таким чином тілесні ушкодження у виді синців на лівому плечі, передпліччях, животі, гомілках, саден в області правого ліктьового, правого колінного та правого гомілково - ступневого суглобів, що у своїй сукупності та кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості.
В цей час ОСОБА_6 продовжуючи свої злочинні дії, схопив ОСОБА_12 , яка опиралася протиправним діям останнього, за обидві її руки в області зап`ястя, та діючи умисно, повторно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, намагався вибити об цегляну стіну магазину «Сьогодні Аврора» з правої руки потерпілої ОСОБА_12 її мобільний телефон марки ««Lenovo S 890», темно-синього кольору вартістю 740 грн. 32 коп., завдавши їй таким чином всього не менше шести ударів. Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження у виді синця на правій кисті, саден на правій кисті, шиї, в області лівого ліктьового, колінних та правого гомілково - ступневого суглобів, що у своїй сукупності та кожне окремо, відносяться до легкого ступеня тяжкості.
Після чого ОСОБА_10 , утримуючи викрадений мобільний телефон «Samsung GALAXY J1», модель «SM J120HZWDSEK» в руках, побіг у двір будинку АДРЕСА_2 , де був затриманий випадковими свідками, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , у зв`язку з чим ОСОБА_10 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, а протиправні дії ОСОБА_6 в цей момент були виявлені свідком ОСОБА_18 у зв`язку з чим ОСОБА_6 не виконав усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі.
Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК Україна, як незакінчений замах спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб. Обґрунтованість підозри у інкримінованому ОСОБА_6 кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Слідчий ОСОБА_8 звернулася до суду з клопотанням, про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_6 , мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів. Все вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_6 матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Підозрюваний ОСОБА_6 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, вказав, що запобіжний захід тримання під вартою обирати не слід, просить врахувати, що він постійно проживає за однією адресою, буде своєчасно з`являтися.
Захисник ОСОБА_4 вказала, що в задоволені клопотання повинно бути відмовлено, так як ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, має малолітню дитину за якою доглядає, та своєчасно буде з`являтися до слідчого, тому можливо обрати йому запобіжний захід домашній арешт. Слідчим не доведено необхідність застосування самого суворого запобіжного заходу, та не обґрунтовано можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
13 жовтня 2017 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_6 є особою неодноразово судимою, офіційно не працює, на шлях виправлення не став, знов вчинив тяжкий корисливий злочин в період випробувального терміну відповідно до вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 р., що підтверджується довідкою про судимість.
Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання від трьох до шести років позбавлення волі.
Однак суд вважає, що ці підстави не можуть бути беззаперечною та достатньою основою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою, так як встановлено судом ОСОБА_6 постійно проживає за однією адресою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, запевнив суд, що буде своєчасно з`являтися до слідчого, суду, що свідчить про відсутність у нього наміру ухилятися від слідчого. Крім того судом встановлено, що на сьогодні ОСОБА_6 виконує свої процесуальні обов`язки та своєчасно з`являється до суду для участі у розгляді кримінального провадження.
Таким чином суд вважає, що ризик на який посилається слідчий не є беззаперечною підставою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою, а є необхідним і достатнім для обрання йому запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту.
Суд встановив відсутність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які слідчий посилається у клопотанні, оскільки вони нічим об`єктивно не доведені і є, на думку суду, припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності таких ризиків, тому такі ризики для врахування при обранні запобіжного заходу суд врахувати не може.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,
в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою відмовити.
Обрати ОСОБА_6 запобіжний захід домашній арешт заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , строком два місяці до 23 грудня 2017 р.
Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1