Справа № 639/1058/18
Провадження №1-кп/639/281/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження зареєстроване 22 вересня 2017 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001902 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з не повною вищою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 15 вересня 2017 року Ленінським районним судом м. Харкова з урахуванням вироку апеляційного суду Харківської області від 29.01.2018 року за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
20.09.2017 о 16 годині 45 хвилин, ОСОБА_8 перебуваючи неподалік від домоволодіння АДРЕСА_2 , помітив раніше не знайому ОСОБА_5 . Саме в той час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння золотим ланцюжком, який він помітив на шиї ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , наблизившись до ОСОБА_5 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи фактор несподіванки, різким ривком зірвав вказаний ланцюжок з її шиї та відкрито заволодів майном потерпілої. Відразу після цього ОСОБА_8 , звернувши на свою користь золотий ланцюжок, належний ОСОБА_5 , з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд. В результаті протиправного діяння ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 23958 гривень, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 3847 від 23.02.2018.
ОСОБА_8 31.01.2018 р. о 15 годині 30 хвилин перебував в районі розташування домоволодіння АДРЕСА_3 , де звернув увагу на раніше йому незнайому ОСОБА_4 , яка йшла по вулиці попереду нього та у якій він помітив золоті сережки. Саме в той час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння однією із золотих сережок, належної ОСОБА_4 із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для здоров`я останньої. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 спочатку наздогнав ОСОБА_4 , а потім, відчуваючи безкарність за раніше вчинений грабіж, і нехтуючи тим фактом, що перед ним жінка похилого віку, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи фактор несподіванки, застосовуючи фізичну силу - різким ривком зірвав одну сережку, яка знаходилась на правому вусі ОСОБА_4 . В результаті насильства остання відчула фізичний біль. Таким чином, він виконав всі дії, які вважав за необхідне для відкритого заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої. Відразу після цього ОСОБА_8 , звернувши на свою користь золоту сережку, належну ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим в подальшому на власний розсуд. В результаті протиправного діяння ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 1277 гривень 68 копійок, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №3848 від 22.02.2018.
ОСОБА_8 02.02.2018 о 12 годині 20 хвилин, перебуваючи по вул. Цитовській в м. Харкові, де розташовані приватні будинки, звернув увагу на раніше йому незнайому ОСОБА_6 , яка йшла по вулиці попереду нього та у якої він помітив золоті сережки. Саме в той час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння золотою сережкою, належної ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 спочатку наздогнав ОСОБА_6 , а потім, відчуваючи безкарність за раніше вчинені грабежі, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи фактор несподіванки, застосовуючи фізичну силу, різким ривком зірвав одну сережку, яка знаходилась на лівому вусі ОСОБА_6 . В результаті насильства остання відчула фізичний біль. Таким чином, він виконав всі дії, які вважав за необхідне для відкритого заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої. Відразу після цього ОСОБА_8 , звернувши на свою користь золоту сережку, належну ОСОБА_6 , з місця скоєння злочину зник та розпорядився нею в подальшому на власний розсуд. В результаті протиправного діяння ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1326 гривень 29 копійок, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №3848 від 22.02.2018.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, пояснив суду, що дійсно він, вчинив грабіжі, після чого викрадене майно продав, а гроші витратив на власні потреби. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, кваліфікацію злочинів, а також перелік викраденого майна та його вартість не оспорює, цивільні позови визнає частково, в частині моральної шкоди не визнає, оскільки не надано доказів в її обґрунтування.
Потерпілі в судовому засіданні надали показання, які не суперечать викладеному в обвинувальному акті.
Обвинувачений та його захисник вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримав прокурор та потерпілі.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілих, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, які були предметом дослідження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з насильством, яке є небезпечним для здоров*я потерпілого, вчинене повторно.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, не працює, не одружений, раніше судимий до покарання у виді штрафу, який ним було сплачено.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєних злочинів, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_8 його відношення до скоєних злочинів та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 1277 грн., та моральної шкоди на суму 3000 грн.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 1326 грн. 29 коп., та моральної шкоди на суму 5000 грн.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 23958 грн.

Згідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, чи самій фізичній чи юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає позовні вимоги потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної шкоди завданої ОСОБА_8 підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки її розмір підтверджується висновками судово-товарознавчих експертиз .

Щодо заявлених позовних вимог ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди на суму 3000 грн. та ОСОБА_6 на суму 5000 грн. суд зазначає наступне.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 була спричинена моральна шкода, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань потерпілих, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом оцінюється спричинена потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 моральна шкода у розмірі 1 000 грн.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

До набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань УДПтСУ в Харківській області №27 залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 02 лютого 2018 року.

Речові докази, а саме: диск CD-R з файлом 03_20180202_110000 Cuted.h264, 21,7 МБ (22 799 883 байт), копія чеку ФН від 07.02.2018 залишити в матеріалах кримінального провадження, золоту сережку, 585проби, вагою 1,91 гр. повернути власнику.

Процесуальні витрати у розмірі 1430 грн. за проведення експертиз стягнути з ОСОБА_8 на користь держави.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 в якості матеріальної шкоди 23958 грн.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в якості матеріальної шкоди 1326 грн. 29 коп. та 1000 грн. в якості моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 в якості матеріальної шкоди 1277 грн. та 1000 грн. в якості моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, його захиснику та потерпілим. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1