1Справа № 335/359/18 1-кс/335/470/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 січня 2018 року до Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_4 , 1979 року народження, з тілесними ушкодженнями.
При виїзді на місце пригоди, звернувся ОСОБА_5 , 1984 року народження, який повідомив, що виявив свою сестру ОСОБА_4 в покинутому гаражі по АДРЕСА_1 , без ознак життя з явними тілесними ушкодженнями.
В ході досудового розслідування в якості свідка допитаний ОСОБА_6 , який 11 січня 2018 р. добровільно надав органу досудового розслідування речі, в яких він знаходився 10 січня 2018 року під час розпиття спиртних напоїв спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , а саме:
-куртку темо-сірого кольору з світло-сірими вставками;
-штани чорного кольору;
-кросівки чорного кольору з синіми вставками.
Орган досудового розслідування вважає, що речі, які були тимчасово вилучені у свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є речовими доказами скоєного кримінального правопорушення та мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а тому з метою збереження речових доказів слідчий просила накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене у свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
Від прокурора ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд даного провадження за її відсутності.
Власник майна у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.
У зв`язку із неявкою у судове засідання учасників процесу, слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання за їх відсутності, без застосування технічних засобів фіксації в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України.
Згідно зі ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.
За нормами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Арешт майна допускається з метою збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
За вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Майно, на яке просить накласти арешт слідчий, було вилучено у свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а тому може бути використане як речові докази у кримінальному провадженні.
Отже, з урахуванням вищеприведених положень КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та наявність підстав для його задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170 173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділення Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на майно, що тимчасово вилучене 11 січня 2018 р. у свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:
-куртку темо-сірого кольору з світло-сірими вставками;
-штани чорного кольору;
-кросівки чорного кольору з синіми вставками.
Ухвала слідчого судді виконується негайно та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1