Справа 522/330/18
Провадження № 1-КП/522/25/18
У Х В А Л А
17 січня 2018 року
Колегія місцевого Приморського районного суду м. Одеси в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
05 січня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 в скоєнні вищевказаного кримінальних правопорушень.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 обрана у вигляді тримання під вартою, термін якої спливає.
05 січня 2018 року по зазначеному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
На момент винесення даної ухвали не завершено, по ньому триває підготовче судове засідання, термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених спливає.
15 січня 2018 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти громадської безпеки. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам:
переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;
вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, відповідно до вимог ч. 5 ст. 176 КПК України, до обвинувачених, які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 258 КК України, може бути застосований запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованою та такою, що дає право на застосування найбільш суворого заходу.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник під час розгляду клопотання просили суд відмовити у його задоволенні та змінити запобіжний захід на більш м`який, посилаючись на відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України.
Розглянувши клопотання прокурора, вивчивши надані суду матеріали, вислухавши обвинуваченого, його захисника, а також думку прокурора, інших учасників кримінального провадження суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню оскільки.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 258 КК України, за яке законом передбачено позбавлення волі понад 10 років.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 є запобігання подальшим спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останньому спроби переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Суд також вважає, що надані матеріали є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Також, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Крім того, відповідно до вимог ч. 5 ст. 176 КПК України, до обвинувачених, які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 258 КК України, може бути застосований запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 314-317 КПК України, -
У Х В А Л И Л А :
Клопотання прокурора ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали становить 60 /шістдесят/ днів, тобто до 15 березня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2