Справа № 199/6991/17
ВИРОК
іменем України
2018 року січня місяця 03 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0001782 від 19.07.2017 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого і проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 , раніше судимого :

-03.01.2003 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 189 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців;

-27.11.2003 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.3 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. ст. 75,104,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку 1 рік;

-25.04.2006 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнився 25.06.2008 з Павлоградської ВК Дніпропетровської області на підставі постанови суду від 17.06.2008 на підставф ст.. 107 КК України умовно-достроково невідбутий строк 1 рік 3 місяці 18 днів;

-29.06.2011 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4роки 3 місяці. Звільнився по відбуттю строку покарання 04.03.2013 із Солонянської ВК Дніпропетровської області;

-25.02.2014 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4роки 6 місяців. Звільнився по відбуттю строку покарання 04.03.2013 із Солонянської ВК Дніпропетровської області;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 185 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 25.02.2014 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в липні 2017 року повторно вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_3 , 18.07.2017 близько 13 годин 00 хвилин, перебуваючи на території складських приміщень за адресою: АДРЕСА_2 , в роздягальній кімнаті вищевказаного приміщення помітив сумку, що належала потерпілому ОСОБА_6 . Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 відкрив вказану сумку, де побачив мобільний пристрій марки «Iphone 5» ІМЕІ: НОМЕР_1 і в цей момент, у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, а саме вищевказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, ОСОБА_3 того ж дня, тобто 18.07.2017, приблизно о 13 годин 05 хвилин, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань та особистої зацікавленості, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone 5» моделі ІМЕІ: НОМЕР_1 .

Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 14/12.1/946 від 13.09.2017 року на загальну суму 2990 гривень 59 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому і пояснив, що дійсно він при вищевикладених обставинах, місці і часу, а саме 18.07.2017, близько 13 годин 00 хвилин, перебував на території складських приміщень за адресою: АДРЕСА_2 , де в роздягальній кімнаті помітив сумку, що належала потерпілому ОСОБА_6 . Він, відкривши вказану сумку, побачив мобільний пристрій марки «Iphone 5» ІМЕІ: НОМЕР_1 та таємно викрав мобільний телефон марки «Iphone 5», яким розпорядився на власний розсуд. Просив суд суворо не карати, врахувавши його щиросерде каяття у вчиненому.

Крім пояснень ОСОБА_3 , із визнанням винуватості, його вина знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується:

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.07.2017, відповідно до якого ОСОБА_7 просив правоохоронні органи вжити заходи до невідомої особи, яка 18.07.2017 з 13-00 до 13-40 таємно, шляхом вільного доступу, за адресою будинок АДРЕСА_2 , вчинила крадіжку належного йому мобільного телефону марки «Айфон-5» сім НОМЕР_2 імейл: НОМЕР_1 ;

-Протоколом огляду від 07.09.2017, під час проведення якого у присутності понятих ОСОБА_8 добровільно видав мобільний телефон марки iPhone 5 white 5 16 gb imeil: НОМЕР_1 ;

-Постановою про визнання речовим доказом, відповідно до якої мобільний телефон марки iPhone 5 white 5 16 6B imeil: НОМЕР_1 визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , про що свідчить його розписка;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2017, відповідно до якого ОСОБА_8 у присутності понятих, вказав на фото під №3, на якому зображений ОСОБА_3 , як на особу, яка 18.07.2017 здала йому мобільний телефон марки iPhone 5 white 5 16 gb
-Висновком експерта № 14/12.1/946 від 13.09.2017, відповідно до якого, ринкова вартість мобільного телефону марки Iphone 5 White 16 gb станом на 18.07.2017 могла складати 2990. 59 гривень.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного у суді обвинуваченого ОСОБА_3 у суду немає.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово судимий за вчинення корисних злочинів, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні щиро визнав, перебував на обліку у лікаря нарколога з 2008р. з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади в результаті вживання опіатів, синдром залежності F 11.2 відповідно міжнародної класифікації хвороб-10 «психічні розлади та розлади поведінки» (клас.V) 1999, з 2015 активно не наглядається, ухиляється від нагляду та лікування, знятий з обліку, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, офіційно не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх і непрацездатних осіб не має, за місцем проживання скарг не надходило.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, суд відносить щиросердне каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора, захисника, обвинуваченого, який просив суд суворо не карати, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують йому покарання, дані про його особу, та вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
При цьому, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, а призначення більш м`якого покарання буде суперечить вимогам ст.65 КК України і не бути сприяти вихованню в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням експертизи: висновок №14/12.1/946 від 13.09.2017 в сумі 593,22 гривень (одержувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпра Дніпропетровської області рахунок № 0004 МФО 805012 )
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до п.9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням експертизи: висновок №14/12.1/946 від 13.09.2017 в сумі 593,22 гривень (одержувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпра Дніпропетровської області рахунок № 0004 МФО 805012 )

Речовий доказ:
-мобільний телефон марки iPhone 5 white 5 16 gb imeil: НОМЕР_1 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_7 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1
03.01.2018