АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/3317/17 Номер провадження 11-кп/786/189/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника ДУ "ПВК (№64)" ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ "Полтавська виправна колонія (№ 64)" провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_10 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 серпня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою суду, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Лубенського міськрайнного суду Полтавської області від 15 вересня 2014 року за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, ухвалою Апеляційного суду від 12 січня 2015 року вирок залишено без змін, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2015 року з застосуванням ст. 69 КК України пом`якшено покарання за ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

задоволено заяву адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на невідбуту частину покарання.

Звільнено засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 22 дні.

Приймаючи рішення, суддя вказав, що станом на день розгляду справи засуджений відбув більше половини строку покарання, призначеного судом за вчинення тяжкого злочину і є обов`язковою умовою для застосування умовно-дострокового звільнення. Зазначає, що засуджений у вчиненому злочині розкаявся, вину за вироком визнав повністю, проходить курс лікування, до лікування ставиться задовільно, до кримінальної відповідальності притягнутий вперше, має власне житло у місті Кременчуці, після звільнення гарантовано буде працевлаштований робітником, підтримує тісний зв`язок із родичами. Під час конфлікту з адміністрацією, він допускав порушення режиму, за що отримував стягнення. Проте, усвідомив свою поведінку, виправився та з листопада 2015 року режим утримання не порушував.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку про фактичне відбуття засудженим двох третин строку призначеного покарання, врахував його ставлення до вчиненого злочину, додержання ним умов режиму з листопада 2015 року, при цьому зауважив, що отримані ОСОБА_7 за порушення режиму стягнення, наразі є погашеними, а з листопада 2015 року засуджений порушень не допускав.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся перший заступник прокурора Полтавської області ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Посилається на необґрунтованість прийнятого рішення, з огляду на те, що в ході судового розгляду доведеність того, що ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, не знайшла свого підтвердження.

Посилається на те, що відповідно до наданих адміністрацією ДУ «Кременчуцька виправна колонія № 69» матеріалів, засуджений ОСОБА_7 , за весь час відбування покарання, має 17 стягнень за порушення умов режиму відбування покарання, заохочення відсутні.

Вказує, що характеристика засудженого за весь термін відбування покарання не відображає процесу виправлення, а суд не надав належної оцінки поведінки засудженого протягом усього часу відбування покарання.

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення засудженого ОСОБА_7 та захисника в його інтересах ОСОБА_8 проти задоволення апеляційної скарги прокурора, представника ДУ "ПВК №64" ОСОБА_9 , який вказав, що ОСОБА_7 не стає на шлях виправленя, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Доводи прокурора про те, що судом не в повній мірі враховано дані про особу засудженого та його поведінку протягом усього періоду відбування покарання, є обгрунтованими.

Так, судом не враховано, що ОСОБА_7 , згідно з характеристикою та довідкою про наявність заохочень та стягнень від 18.08.2017 року 17 разів допускав порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них 3 у виді поміщення до ДІЗО, не мав жодного заохочення. Не враховано і думку представника ДУ «Кременчуцька виправна колонія (№69)», який в судовому засіданні заперечував проти застосування умовно-дострокового звільнення відносно ОСОБА_7 .

Крім того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що рішеннями дисциплінарної комісії ДУ "ПВК (№ 64)", з приводу невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон, від 06.11.2017 року, проведено бесіду з ОСОБА_7 , від 11.12.2017 року та 27.12.2017 року ОСОБА_7 оголошено догану, що свідчить про відсутність у нього прагнення до ресоціалізації у суспільстві та небажання ставати на шлях виправлення.

Таким чином, зважаючи на сукупність відомостей про особу засудженого, його поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання, колегія суддів не вбачає жодних підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 та вважає апеляційну скаргу прокурора обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 серпня 2017 року про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_7 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою в задоволення клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на невідбуту частину покарання відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3