Справа № 442/26/18
Провадження № 1-кс/442/26/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2018 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства „ВТБ Банк на бездіяльність слідчого СВ Дрогобицького відділу поліції Головного управління НПУ в Львівській області та скасування арешту,
в с т а н о в и в:
09.01.2018 до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла скарга Публічного акціонерного товариства „ВТБ Банк на бездіяльність слідчого СВ Дрогобицького відділу поліції Головного управління НПУ в Львівській області, в якій скаржник просить скасувати арешт, накладений слідчим СУ ГУМВС України в Львівській області 08 жовтня 2010 ОСОБА_2 , в частині накладення арешту на майно ВАТ „Дрогобицький машинобудівний завод, а саме: нежитлову будівлю господарсько-побутового корпусу (3-4) загальною площею 8 339,8 кв.м, що знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Бориславська, 51/1.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги та додані до неї документи приходить до висновку, що підстави для відкриття провадження за скаргою відсутні з наступних підстав.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя першої інстанції до повноважень якого належить здійснення в порядку передбаченому цим Кодексом судового контролю за додержанням прав та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
За правилами ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Відповідно до п. 9 Перехідних положень КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Як вбачається зі змісту скарги, ПАТ „ВТБ Банк просить скасувати запобіжний захід, застосований до набрання чинності КПК України від 13.04.2012 № 4651-VI, тобто на дані правовідносини поширюється дія КПК України від 28.12.1960.
Згідно постанови про накладення арешту на майно від 08.10.2010 слідчим СУ ГУМВС України в Львівській області 08 жовтня 2010 ОСОБА_2 на підставі ст. 125,126 КПК України (1960) було накладено арешт на майно, що належить ВАТ „Дрогобицький машинобудівний завод.
Відповідно до ст. 126 КПК України (1960) забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на вклади зазначених осіб проводиться виключно за рішенням суду.
Майно, на яке накладено арешт, описується і може бути передане на зберігання представникам підприємств, установ, організацій або членам родини обвинуваченого чи іншим особам. Особи, яким передано майно, попереджаються під розписку про кримінальну відповідальність за його незбереження.
Не підлягають описові предмети першої потреби, що використовуються особою, у якої проводиться опис, і членами її родини. Перелік цих предметів визначено в Додатку до Кримінального кодексу України.
Арешт майна і передача його на зберігання оформляються протоколом, який підписується особою, що проводила опис, понятими і особою, яка прийняла майно на зберігання. До протоколу додається підписаний цими особами опис переданого на зберігання майна.
Для встановлення вартості описаного майна в необхідних випадках запрошується спеціаліст, який також підписує протокол і опис майна з його оцінкою.
Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.
Таким чином, нормами КПК України від 28.12.1960 року передбачено прямий обов`язок слідчого щодо вирішення питання про зняття арешту з майна, у той час як слідчий суддя не наділений повноваженнями вирішувати зазначене питання.
Дії слідчого, винесені ним постанови можуть бути оскаржені прокуророві і до суду, як наголошується в ст. 234 КПК України 1960 року.
Скарги на дії слідчого в такому випадку розглядаються судом першої інстанції при попередньому розгляді справи або при розгляді її по суті, якщо інше не передбачено цим законом.
Отже, Перехідними положеннями КПК України 2012 року та Кримінально-процесуальним законом 1960 року чітко визначений порядок щодо скасування арешту, накладеного на майно, а саме в порядку КПК України 1960 року, а тому не може бути предметом розгляду в порядку КПК України 2012 року.
Згідно з ч. 4 ст. 306 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
У зв`язку з наведеним слідчий суддя відмовляє у відритті провадження за скаргою ПАТ „ВТБ Банк.
Керуючись ст.ст. 3, 22, 26, 306, 309, п. 9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України, ст. 126 КПК 1960 року, слідчий суддя
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою Публічного акціонерного товариства „ВТБ Банк на бездіяльність слідчого СВ Дрогобицького відділу поліції Головного управління НПУ в Львівській області та скасування арешту.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1