печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2017 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури номер 6 ОСОБА_3 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.-

В С Т А Н О В И В :
В провадженні СВ Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження внесеного 28.07.2017 до ЄРДР за № 0003701 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
29.08.2017 Слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції місті Києві ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, але слід врахувати, що останній раніше був не одноразово судимим , а відтак, усвідомлюючи невідворотність покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на заявника, свідків у кримінальному провадженні, перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 є раніше не одноразово судимим та підозрюється у скоєнні злочину вчиненого під час випробувального терміну 1 рік, до якого був засуджений 27.02.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва, на підставі ст. 75,76 КК України, а відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недоцільним. Разом з тим, під час визначення розміру застави, просив застосувати її максимальний розмір, а саме згідно п.2 ч.5 ст. 182 КПК України 80 розмірів мінімальної заробітної плати, або, керуючись ч.5 ст. 182 КПК України більше вказаного розміру.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, вказавши, що зібрані на даному етапі досудового розслідування докази свідчать про обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185КК України та наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Підозрюваний заперечував щодо задоволення клопотання та вину свою у інкримінованому злочині не визнав, при обранні міри запобіжного заходу просив врахувати тяжке захворювання, а саме відкрита форма туберкульозц.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що 02.07.2017 року ОСОБА_4 , приблизно о 17 год. 40 хв., за попередньою змовою із ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на таємне, повторне, викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, прибув до ТРЦ «Гулівер», що за адресою:м.Київ, пл. Спортивна, 1-а.

Перебуваючи за вищезазначеною адресою, приблизно о 17 год. 45 хв., ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , заздалегідь розподіливши свої ролі у вчиненні вказаного злочину, зайшли до приміщення магазину CROPP, що розташований на третьому поверсі в ТРЦ «Гулівер». Знаходячись у приміщенні вказаного вище магазину ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , маючи умисел на викрадення чужого майна підійшли до стелажів, де на полицях побачили виставлений для продажу товар. При цьому, розуміючи, що вихід з магазину обладнано сигнальними рамками системи «антикрадіжка», а весь товар сигнальними магнітними кліпсами, бажаючи приховати вказаний злочин, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , принесли з собою магніт, для зняття сигнальних магнітних кліпс, щоб мати змогу безперешкодно вийти з викраденим товаром з приміщення магазину.

Після цього, ОСОБА_4 на одному із стелажів взяв велику кількість речей, серед яких були три пари чоловічих шортів : арт. :QS657-99X-M, арт.: REOO16-59Х-32, та тримаючи в руках вищевказані речі, направився до однієї із примірочних магазину, пройшовши до примірочної кабінки, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та його дії залишаються таємними для сторонніх осіб, з числа персоналу магазину та покупців, усвідомлюючи, що вихід з магазину обладнано сигнальними рамками системи «антикрадіжка», бажаючи приховати свої дії, використовуючи заздалегідь заготовлений та принесений на місце вчинення злочину магніт, зняв з обраних ним чоловічих шортів чорного кольору, вартістю 105 грн. 71 коп. арт.: QS657-99X-M, чоловічих шортів зеленого кольору вартістю 253 грн. 43 коп. арт.: REO016-59X-32 та чоловічих шортів темно синього кольору вартістю 253 грн. 43 коп. арт.: REO016-87X- 32,сигнальні магнітні кліпси. ОСОБА_4 помістив вказані речі до своєї сумки чорного кольору з надписом «Найк», яка була при ньому, тим самим продовжив свій злочинний умисел. Після цього, ОСОБА_4 вийшов із примірочної кімнати, та передав ОСОБА_6 свою сумку чорного кольору із надписом «Найк», в якій знаходилися речі, які належать ДП ЛПП Україна, відповідно до узгодженого злочинного плану.

ОСОБА_6 , отримавши від ОСОБА_4 сумку з вищезазначеними речами,направилась до виходу із магазину «CROPP», усвідомлюючи свої дії та маючи намір винести вказаний товар за межі магазину, не розрахувавшись за нього. Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 умисел на таємне викрадення майна, вийшла з вищевказаного магазину, не оплативши товар та отримавши реальну можливість розпорядитись викраденим майном.

28.07.2017 року постановою прокурора Київської місцевої прокуратури ОСОБА_3 матеріали відносно ОСОБА_4 було виділено в окреме кримінальне провадження.

Судовим розглядом встановлено, що 25.08.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Слідчий вказує, що своїми умисними діями ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 заподіяли ДП ЛПП Україна матеріальну шкоду на суму 612 грн.57 коп.

Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 29.08.2017 року.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Слідчий в клопотанні вказує, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зокрема, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; іншими матеріалами кримінального провадження.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_4 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Так, ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).

Матеріалами доданими до клопотання доводиться також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи при цьому, що останній був неодноразово судимий; буде здійснювати вплив на свідків, перешкоджати іншим чином встановленню істини у даному кримінальному провадженні, за для подальшого уникнення кримінальної відповідальності, або з метою переховування від слідства та суду.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
При цьому, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово судимий, так з долучених матеріалів до клопотання вбачається, що востаннє 27.02.2017 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 15ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. Відповідно до ст. ст. 75, 76 звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік.
З вказаного вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 27.02.2017 вбачається, що судом було встановлено, що у ОСОБА_4 наявні тяжкі захворювання, а саме 2-га лінія туберкульозу та трофічні язви.

Так, при розгляді даного клопотання сторони обвинувачення про обрання ОСОБА_4 міри запобіжного заходу встановлено, що стан здоров`я останнього не покращився, та все ще наявне тяжке захворювання.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 р. «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» врахування стану здоров`я підозрюваного при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має важливе значення для забезпечення гарантування права особи на свободу і права на життя.

Європейський суд з прав людини у справі «Салахов та Іслямова проти України» (рішення від 14.03.2013 р.) констатував порушення статей 2, 3 Конвенції внаслідок необґрунтованого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на недотримання Державою позитивного обов`язку щодо захисту здоров`я та життя заявника.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що у ОСОБА_4 наявне тяжке захворювання, відтак обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ставить під загрозу його здоров`я та життя.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за інкримінований злочин, конкретні обставини вчинення злочину, розмір завданої шкоди, дані про особу та вважає доцільним з метою запобігання визначеним п.п. 1-5 ст. 177 КПК України ризикам, які були доведені прокурором в судовому засіданні, застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби з 22.00 годин до 6.00 годин наступної доби за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури номер 6 ОСОБА_3 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Києва, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби з 22.00 годин до 6.00 годин наступної доби за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;

- не відлучатися з місця проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

Роз,яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що працівники органу внутрішніх справ, що здійснюють контроль за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з,являтися у житлове приміщення цієї особи, вимагати надавати будь-яких пояснень з питань, пов,язаних з виконанням покладених на нього судом обов,язків, використовувати електронні засоби контролю.

Визначити строк дії вказаної ухвали до 29 вересня 2017 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0003701.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду міста Києва протягом п,яти днів після її оголошення.

Слідчий суддя