Ухвала
Іменем України
2 січня 2018 р.

м. Київ
Справа № 686/22778/17
Провадження № 51-538 впс 17

Верховний Суд колегією суддів першої палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши подання в.о. голови Апеляційного суду Хмельницької області про направлення кримінального провадження № 000004 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2583 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
в с т а н о в и в:
до Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло подання в.о. голови Апеляційного суду Хмельницької області про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області до іншого суду за територіальною підсудністю.
Подання мотивовано тим, що ОСОБА_4 висунуто обвинувачення за ч. 1 ст. 2583 КК України за вчинення кримінального правопорушення в межах територіальної юрисдикції Донецької та Луганської областей, тобто поза межами територіальної юрисдикції Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області. А тому зазначене кримінальне провадження, яке надійшло до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з порушенням правил територіальної підсудності, даному суду не підсудне.
Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду подання не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені у поданні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що подання задоволенню не підлягає з таких підстав.
Територіальна підсудність це різновид підсудності, за допомогою якої визначають, у суді якої адміністративно-територіальної одиниці буде здійснюватися розгляд по суті кримінального провадження щодо конкретного кримінального правопорушення.
За загальним правилом визначення територіальної підсудності, кримінальне провадження здійснюється в тому суді, в межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Тобто основною юридичною ознакою для визначення територіальної підсудності є місце вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України належить до обставин, що підлягають доказуванню у кожному кримінальному провадженні. Причому «місце вчинення кримінального правопорушення» в контексті ч. 1 ст. 32 КПК України розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, це одиниця адміністративно-територіального поділу, на підставі якої побудована судова система в цілому.
Окрім загального правила, положеннями ч. 1 ст. 32 КПК України передбачено також і спеціальні правила щодо визначення територіальної підсудності. Зокрема, за одним із таких правил у випадку, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування (тобто судом, у межах територіальної юрисдикції якого складено обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності).

Якщо кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності й така обставина була виявлена до початку судового розгляду, це кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду (п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України).
Крім того, ст. 34 КПК України передбачено, що до почату судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що 17 листопада 2017 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000004 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 2583 КК України. Згідно із зазначеним обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в участі у терористичній організації та організаційному сприянні діяльності терористичної організації.
Відповідно до ст. 2583 КК України участь у терористичній групі чи терористичній організації та організаційне сприяння їх діяльності є одними з форм об`єктивної сторони цього злочину.

Зазначений злочин вважається закінченим з моменту вчинення хоча б однієї із перелічених у ч. 1ст. 2583 КК України дій (формальний склад злочину), безвідносно до того, чи розпочали її учасники вчинювати конкретні терористичні злочини.
Участь у злочинній організації, в тому числі й терористичній організації як її різновиді, передбачає існування вже створеної злочинної (терористичної) організації, коли особа не брала участі у її створенні, але вступила (увійшла) до такої організації, створеної іншими особами.
Вступ особи до терористичної організації означає надання цією особою згоди на участь у такому об`єднанні за умови, що вона усвідомлювала факт його існування і підтвердила певними діями реальність намірів.
З моменту дачі згоди на вступ (входження) до терористичної організації дії винного розцінюються як закінчений злочин участь у терористичній організації, навіть якщо той, хто вступив у терористичну організацію, і не брав участі у вчинених нею злочинах. Вступ до терористичної організації та членство в ній є закінченим злочиномз тих міркувань, що сам по собі цей факт означає надання терористичній організації можливості використання її учасника згідно з планами цієї організації. Участь у терористичній організації, поряд із вступом до неї, може виявлятися і в інших діях.

Як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_4 обвинувачується в участі у терористичній організації та організаційному сприянні діяльності терористичної організації, а саме, в тому, що він 6 квітня 2014 року, підтримуючи проросійську ідеологію, з метою вчинення на території України терористичних актів за грошову винагороду, добровільно вступив до терористичної організації «ЛНР» для активної участі в діяльності даної терористичної організації, обрав собі позивний «Гюрза»і будучи забезпечений військовою формою одягу, вогнепальною автоматичною зброєю (АК-74) та боєприпасами до неї, разом з іншими бойовиками вказаної організації, перебуваючи в складі незаконно створеного збройного формування «Народне ополчення Донбасу», систематично виконував накази своїх безпосередніх командирів та за грошову винагороду здійснював визначені йому функції, ніс бойові чергування на блокпостах та приймав безпосередню участь у бойових діях на стороні цієї терористичної організації проти сил АТО на території Луганської області.

Однак відомостей про місце вступу ОСОБА_4 до терористичної організації, що передує іншим його діям з участі у терористичній організації й організаційногосприяння її діяльності та визначає момент, з якого кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 2583 КК України буде вважатися закінченим, обвинувальний акт не містить, а відтак місце вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення встановити неможливо.
Виходячи з приписів статті 32 КПК України, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Із матеріалів кримінального провадження убачається, що в ньому спеціальне досудове розслідування здійснювалосяСВ УСБ України у Хмельницькій області, а процесуальне керівництво забезпечувалось прокуратурою Хмельницької області.
За таких обставин, враховуючи зміст положень статей 32, 34 КПКУкраїни, доводи подання не можна визнати прийнятними. Підстав для направлення зазначеного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів у зв`язку з порушенням правил територіальної підсудності, немає, а інших випадків, визначених частиною 1 ст. 34 КПК України, не встановлено.
Тому це подання не підлягає задоволенню, а кримінальне провадження № 000004 слід повернути до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області для його розгляду по суті.
Керуючись ст. ст. 32, 34 Кримінального процесуального кодексу України,
п о с т а н о в и в:
подання в.о. голови Апеляційного суду Хмельницької області про направлення кримінального провадження № 000004 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2583 КК України, з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області до іншого суду залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3