612/473//17
1-кс/612/159/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про обрання запобіжного заходу
18 жовтня 2017 р. смт. Близнюки
Слідчий суддя Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 за участю начальника Близнюківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_2 , слідчого слідчого відділу Близнюківського ВП Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , при секретарі ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця смт. Близнюки Харківської області, громадянина України, не працюючого, який має середню-спеціальну освіту, не одруженого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,-
В С Т А Н О В И В :
Органами досудового розслідування встановлено, що в ніч з 23.07.2017 на 24.07.2017 року, ОСОБА_4 , знаходячись в АДРЕСА_2 , маючи умисел на спричинення тілесних тяжких ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин під час сварки з раніше знайомим ОСОБА_7 , завдав останньому удари долонею та кулаком правої руки в обличчя потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши йому згідно висновку судово-медичної експертизи №155-ЛЗт/17від 22.09.2017 наступні тілесні ушкодження:
- тупа травма голови у вигляді забитої рани на зовнішній третині правої брови, синців в лівій навколо очній області із заходженням на виличну ділянку (1х5,5 см), на нижньому віці правого ока (4,5х2,5 см), на правій щоці (5х3 см), на лівій щоці з заходженням на область нижньої щелепи (6,5х5 см), в правій скроневій області (3,5х3 см), в лівій скроневій області з заходженням на вушну раковину (6х3 см), крововиливів під оболонки головного мозку, що підтверджується даними гістологічного дослідження шматочків внутрішніх органів трупа дифузний парадуральний крововилив, дифузний субарахноїдальний крововилив, виражений набряк речовини головного мозку;
- синці на ліктьовій поверхні правого передпліччя в нижній третині (2,5х2 см), на згинальних поверхнях правого передпліччя в середній третині (3х2 см), на передній поверхні грудної клітини в області проекції 3-го ребра зліва по середньо ключичній лінії (6,5х3 см), в області проекції 2-го ребра справа по середньо ключичній лінії (3,5х3 см);
- садна на розгинальній поверхні лівого ліктя (2х0,5 см), на згинальній поверхні правого передпліччя у верхній третині (2х0,7 см), на передньозовнішній поверхні лівого коліна (3х2,6 см).
Вищевказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих (тупого) твердих предметів, що не відобразили своїх індивідуальних особливостей і були спричинені гр-ну ОСОБА_7 в строк за 6-9 діб до смерті, зумовивши її наступ.
За ступенем тяжкості: вищевказана травма голови з крововиливом під оболонки головного мозку це тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя (згідно п.2.1.3 Г Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995р.); синці і садна це легкі тілесні ушкодження (згідно п.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995р).
Є прямий причинно-наслідковий зв`язок між спричиненою гр-ну ОСОБА_7 травмою голови і настання його смерті.
Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілий ОСОБА_7 помер на території двору домоволодіння по АДРЕСА_3 .
Вважають, що умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Вказують, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: речовими доказами по провадженню, свідченнями потерпілих та свідків, а також висновками експертиз.
У клопотанні слідчий зазначає що вчинений ОСОБА_4 злочин відповідно до ст. 12 КК України є тяжким. За нього передбачене покарання у вигляді позбавленні волі на строк від 7 до 10 років. В кримінальному провадженні тривають слідчі дії, отже є достатні підстави вважати, що останній, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Також посилаються на те, що будучи не одноразово засудженим за скоєння умисних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 296 КК України ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, оскільки проживає на території смт. Близнюки, Харківської області, добре знає сусідів та місцевих мешканців смт. Близнюки, а отже може чинити тиск на свідків та вчиняти нові умисні злочини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 , ведучи аморальний спосіб життя, зловживаючи спиртними напоями, будучи неодноразово засудженим за скоєння умисних злочинів, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вважають, що стороною обвинувачення доведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
На думку слідчого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінують ОСОБА_4 , відповідає особі підозрюваного та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від органів досудового розслідування та суду.
Також зазначено, що підозрюваний, будучи працездатною особою, не працював, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_8 у судовому засіданні на задоволені клопотання наполягали, вказуючи на обставини, викладені в клопотанні.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання слідчого заперечував. Пояснив, що винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнає. Тілесні ушкодження які зазначені у висновку експерта він причинити не міг оскільки завдав ОСОБА_7 в обличчя сидячи лише два удари долонею правої руки. Більш тяжкі тілесні ушкодження тому були завдані іншими особами. Зокрема ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Після події він нікуди не зникав. На свідків не впливав і такого наміру не має. Весь час допомагає своєму дядьку ОСОБА_11 в польових роботах.
Адвокат ОСОБА_5 вважає, що прокурором та слідчим не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, крім того під час досудового слідства були допущенні суттєві порушення норм КПК України. Вказала що з часу внесення відомостей до ЄРДР пройшов значний час. ОСОБА_4 не переховувався від органу досудового розслідування, не впливав на свідків. Допитані слідчим свідки є зацікавленими особами і самі можуть стати підозрюваними, а потім і обвинуваченими. Завдані потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження могли привести лише до наслідків в порядку приватного звинувачення, але ОСОБА_7 із такою заявою до поліції не звертався. Порушене право ОСОБА_4 на захист оскільки він заявляв клопотання про залучення захисника і незважаючи на це певні слідчі дії були виконані за відсутності захисника.
Не доведено аморальність поведінки підозрюваного. Крім того слідчий помилково вважає ОСОБА_4 таким що має судимість.
Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, вважаю що клопотання підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.
Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім
таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. 1 та п. 4 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Подане до суду клопотання про обрання запобіжного заходу за формою відповідає вимогам ст. ст.184,192 КПК України, погоджене з прокурором.
17.10 2017 року о 15 год 30 хв. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, згідно протоколу затримання № 18/70 від 17.10.2017 року.
16.00 год. 17.10. 2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.
Копію клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 отримав 17.10. 2017 о 17.00 год.
ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину не визнає повністю.
Доказами наданими слідчим, на цей час, не підтверджується наявність обгрунтованої підозри у вчиненні саме ОСОБА_4 зазначеного кримінального правопорушення.
Зокрема в повідомлені про підозру і клопотанні про обрання запобіжного заходу вказано, що тілесні ушкодження ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 знаходячись
поблизу домоволодіння №27 по вул. Сонячній в смт. Близнюки Харківської області шляхом нанесення ударів долонею та кулаком правої руки йому в обличчя, що і спричинило вище вказані тілесні ушкодження.
Разом із тим як із свідчень ОСОБА_4 в суді так і вивчених протоколів допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 вбачається, що удари потерпілому ОСОБА_4 завдав перебуваючи в приміщенні будинку за цією адресою.
Також слідчий не зміг пояснити як за обставин нанесення ОСОБА_4 потерпілому ударів в обличчя, у останнього виявилися пошкодженими, як встановлено судмедекспертом передпліччя, грудна клітина, лівий лікоть, ліве коліно. Крім того, свідок ОСОБА_9
вказувала, що ОСОБА_7 завдавала удари і інша особа а саме ОСОБА_10 . Сам же ОСОБА_4 стверджує, що потерплому наносили удари і сама ОСОБА_9 .
Перевірка цих показів слідчим, шляхом допиту інших свідків які були очевидцями події чи іншим чином не проведена не зважаючи на те, що провадження розпочате ще 02.08. 2017 і слідчий підозрював у скоєному злочині саме ОСОБА_4 . Останнє вбачається із того, що уже станом на 03.08. 2017 на запит слідчого були надані Виконкомом Близнюківської селищної ради Харківської області довідка-характеристика на ОСОБА_4 , довідка про склад його сім`ї.
Також слідчий зазначає, що крім показань свідків наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення підтверджується речовими доказами по провадженню, свідченнями потерпілих, а також висновками експертиз.
На підтвердження слідчим не надано таких речових доказів, не вказано на ці докази та не доведено наявність показань потерпілих і не вказано на ці особи. Щодо висновків експертиз - надано для вивчення лише один такий висновок (судово-медична експертиза) який сам по собі, крім аргументів наведених вище, не свідчить про причинно- наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_4 та отриманими ОСОБА_7 травмами і подальшою його смертю.
Не обгрунтованим є і те, що існують реальні ризики, що з метою уникнення покарання ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_4 пояснив, що він ні від кого не переховувався, постійно працював у дядька. Ці його твердження не спростовані.
Також не обгрунтовано і те, що він може незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста. Зокрема ключові свідки, очевидці події уже слідчим допитані.
На підтвердження відсутності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 не працює. ОСОБА_4 навпаки стверджує що він постійно останній час працює і ця обставина слідчим не перевірена. Він має постійне місце проживання де мешкає разом із батьком, матір`ю та братом, що вбачається із довідки про склад сім`ї та підтверджено у судовому засіданні його батьком ОСОБА_13 , допитаним в якості свідка.
Підставою того що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий вважає те, що він веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртним, але доказів не надано. Навпаки, з довідки - характеристики за місцем проживання вбачається, що виконком селищної ради не має щодо нього компроментуючих даних. Крім того, всупереч твердженням слідчого, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 не судимий в силу ст. 89 КК України.
Крім того слід вважати доведеним, що певні слідчі дії, наприклад повідомлення про підозру, всупереч бажанню ОСОБА_4 мати захисника, проведені у відсутність останнього.
Щодо підозри у скоєнні ОСОБА_4 тяжкого злочину, слід зазначити що сама по собі тяжкість не є достатньою підставою для обрання запобіжного заходу про який клопочуть.
Таким чином, на цей час відсутні достатні докази які вказують на обгрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого саме ч.2 ст. 121 КК України ОСОБА_4 і інші, більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать його належну поведінку.
Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Особисте зобов`язання є найбільш м`яким із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом, обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
На підставі викладеного вище слід дійти висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання може також забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч.2 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк на який їх покладено.
Таким чином, відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, на ОСОБА_4 слід покласти обов`язки 1) прибувати до слідчого слідчого відділу Близнюківського ВП Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи. Контроль за виконанням особистого зобов`язання на підставі ч.3 ст. 179 КПК України необхідно покласти на слідчого.
Наведеним вище спростовуються інші доводи слідчого та прокурора в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176,-178,183,186,193,194 КПК України,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Близнюківського ВП Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 в обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, відмовити.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , строком до 16 грудня 2017 року, наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого слідчого відділу Близнюківського ВП Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи. Контроль за виконанням особистого зобов`язання на підставі ч.3 ст. 179 КПК України необхідно покласти на слідчого.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 про те, що на підставі ч.2 ст. 179 КПК України в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала підлягає оскарженню, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Харківської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1