Справа № 477/1815/17
Провадження № 1-кп/477/184/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1
із секретарем судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Миколаєві обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженню відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка Вітовського (Жовтневого) району Миколаївської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого (інваліда 2-ої групи), раніше не судимого,
у вчиненні з злочину передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України,
В квітні 2017 року, ОСОБА_4 , знаходячись на території свого домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 незаконно посіяв насіння коноплі, з яких проросло 13 кущів, за якими ОСОБА_4 доглядав, тим самим незаконно їх вирощував.
31 серпня 2017 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 на городі та в полісаднику було виявлено та вилучено незаконно посіяні та окультурені 13 кущів, які згідно з висновком судово-хімічної експертизи № 1459 від 1 вересня 2017 року є рослинами роду коноплі.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.310 КК України, тобто незаконний посів, вирощування конопель.
Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 310 КК України. Підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 1700 грн., та отримана згода підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
В судовому засіданні прокурор просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши що здатен виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно приписів ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості від якого потерпілих не має.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 незаконно посіяв та вирощував кущі коноплі, а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст. 310 КК України, за якою належить призначити йому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Крім того, в судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», у зв`язку з тим, що він є інвалідом другої групи.
Так, згідно з п. г) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 7 вересня 2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших злочинів, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом є інвалідами другої чи третьої групи.
Оскільки ОСОБА_4 , який на час набрання Законом України Про амністію у 2016 році визнаний інвалідом другої групи, тому його слід звільнити від відбування покарання на підставі п. г) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Враховуючи викладене, керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 15 вересня 2017 року покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
Застосувати до ОСОБА_4 п. г) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнивши його від призначеного покарання.
Речові докази по справі 13 кущів роду конопель, які знаходяться в камері схову при Вітовському ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області, знищити.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_1