УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/7306/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 467 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 травня 2017 року, якою скасовано вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 березня 2015 року щодо ОСОБА_8 , визнаного винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання,-
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на те, що судом не дотримано вимоги ст.ст. 464, 466, 467 КПК України, а саме : судом скасовано вирок, проте, питання щодо відкриття провадження за заявою адвоката не вирішувалося. Вважає, що судом прийнято упереджене рішення, яке позбавляє його права на захист.
В запереченні на апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 , яке надійшло від представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , йдеться про необґрунтованість доводів апелянта та залишення ухвали суду без зміни.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.05.2017 року скасовано зазначений вирок суду за ново виявленими обставинами та призначено розгляд кримінального провадження до розгляду по суті.
Судом встановлено, що вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 березня 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та засуджено до 2 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі ст.75 Кк України звільнено обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Вироком апеляційного суду Житомирської області від 15.06.2015 року ОСОБА_10 призначено покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування основного покарання та встановлено іспитовий строк 2 роки.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд виходив з того, що після апеляційного розгляду з`ясувалося, що досудовим слідством приховано факт знаходження потерпілої ОСОБА_9 з 22.08.2014 року на лікуванні у хірургічному відділенні лікарні ст.Коростень з діагнозом «після травматична діафрагмальна кила защемлена ліворуч», що згідно п.п. «к» п. 2.1.3 Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, тобто дії обвинуваченого ОСОБА_8 невірно кваліфіковані.
Враховуючи, що висновком судово-медичної експертизи від 08.12.2016 року встановлено, що дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію загрози для життя, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення заяви адвоката ОСОБА_7 , в інтересах потерпілої ОСОБА_9 , про перегляд вироку Коростенського міськрайонного суду від 05.03.2015 року за нововиявленими обставинами.
Засуджений ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду провадження.
Заслухавши доповідача, думку прокурора в підтримання апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 , пояснення представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 27.07.2015 року представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просив скасувати вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 березня 2015 року щодо ОСОБА_8 та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд. В обґрунтування своїх вимог адвокат ОСОБА_7 послався на те, що досудовим слідством приховано факт знаходження потерпілої ОСОБА_9 з 22.08.2014 року на лікуванні у хірургічному відділенні лікарні ст.Коростень з діагнозом «після травматична діафрагмальна кила защемлена ліворуч», що згідно п.п. «к» п. 2.1.3 Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, тобто дії обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно було кваліфікувати не за ч.1 ст. 286 КК України, а за ч.2 ст. 286 КК України (т.2 а.п. 1-2).
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.07.2015 року відкрито кримінальне провадження за нововиявленими обставинами (т.2 а.п. 10).
Ухвалами Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.09.2015 року та від 06.05.2016 року були призначені судово-медична та комісійна судово-медична експертизи відповідно (т.2 а.п. 19, 51).
Враховуючи висновки судово-медичної експертизи від 08.12.2016 року, суд дійшов висновку про задоволення заяви адвоката ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та скасував вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 березня 2015 року щодо ОСОБА_8 .
Апеляційний суд не може погодитись з висновками суду першої інстанції, оскільки оскаржуване рішення суду постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Згідно положень ч.1 ст. 467 КПК України за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити нову ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.
Порядок здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами регламентовано ст. 466 КПК України.
Проте, в порушення вищезазначених норм кримінального процесуального закону, судом першої інстанції було прийнято рішення про скасування вироку суду без дослідження обставин кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 466 КПК України, та без ухвалення нового рішення.
Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що підставою для перегляду вироку суду за ново виявленими обставинами адвокат ОСОБА_7 зазначає приховування слідством факту знаходження на лікуванні потерпілої на час розгляду справи. Відповідно до п.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються зловживання слідчого під час кримінального провадження, які повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування згідно ч.3 ст.459 КПК України.
За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а кримінальне провадження направленню на новий судовий розгляд.
При новому розгляді заяви про перегляд рішення суду за ново виявленими обставинами, суду першої інстанції слід врахувати наведене, перевірити доводи сторін та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 травня 2017 року, якою скасовано вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 березня 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: