Провадження № 11-кп/792/214/18
Категорія: ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 189,
ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 189 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.03.2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002484 від 13 квітня 2017 року, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2018 року,-
В с т а н о в и л а :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002484 від 13 квітня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 189; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 189 КК України повернуто прокурору.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтовував тим, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 189; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 189 КК України слід повернути прокурору, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, оскільки він не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Реєстр матеріалів досудового розслідування, долучений до обвинувального акту не відповідав положенням ст. 109 КПК України. В обвинувальному акті не зазначено власників транспортних засобів, не було залучено їх як потерпілих, не вирішено питання щодо представництва їх інтересів чи передачу повноважень іншим особам, зокрема, користувачам, які на належній правовій підставі уповноважені представляти інтереси власника. Не зазначено спосіб викрадення майна та за допомогою якого знаряддя його було вчинено, не викладено у обвинувальному акті дій кожного з обвинувачених у викраденні майна, не розмежовано їх ролей та не визначено ініціатора вчинення кримінальних правопорушень, чим порушено їх право на захист. Вказані недоліки обвинувального акту, на думку суду першої інстанції, унеможливлювали здійснити судовий розгляд на підставі цього обвинувального акта.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду про повернення обвинувального акту скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в ньому в повному обсязі викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які вдалося встановити в ході досудового розслідування, зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, залучено потерпілих, а на даній стадії судового розгляду суд не вправі надавати оцінку обставинам, що підлягають з`ясуванню під час судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_10 , які покладалися на розсуд суду при вирішенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції з наступних підстав.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Вимоги до обвинувального акту викладено в ст. 291 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п. 1-9 цієї частини, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Разом з тим, суд першої інстанції, повертаючи прокурору обвинувальний акт для усунення недоліків, дійшов помилкових висновків про порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Як видно з матеріалів кримінального провадження в обвинувальному акті в кримінальному провадженні № 0002484 від 13 квітня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 189 КК України, затвердженому прокурором Хмельницької місцевої прокуратури, міститься виклад формулювання обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їм злочинів, яке є достатньо конкретним та зрозумілим для здійснення захисту від такого обвинувачення в суді, що також підтвердили під час апеляційного розгляду захисник та обвинувачений, що спростовує висновки суду першої інстанції про порушення права обвинувачених на захист. В обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважав встановленими, та які підлягали доказуванню згідно ст. 91 КПК України, з зазначенням способу вчинення злочинів, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, та формулювання обвинувачення.
Відомості щодо кожного з потерпілих, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, зазначені в обвинувальному акті, а висновки суду в ухвалі, що органом досудового розслідування залучено не тих потерпілих та слід вирішити питання щодо представництва власників транспортних засобів, чи передачі повноважень іншим особам, не відповідають вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. На цій стадії судового розгляду суд не вправі вдаватись до оцінки наявності чи відсутності вказаних обставин та вимагати долучення доказів в підтвердження факту підставності набуття особою статусу потерпілого. На даній стадії судового розгляду суд не вправі давати оцінку правильності та повноті викладених фактичних обставин провадження, правовій кваліфікації дій обвинувачених.
Згідно ст. 291 КПК України, надання інших документів (крім тих, які визначені в ч. 4 ст. 291 КПК України) до початку судового розгляду забороняється. Відтак висновки суду щодо відсутності в провадженні письмових підтверджень вчинення дій, про які зазначено в реєстрі матеріалів досудового розслідування, суперечать закону.
Відсутність зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування даних щодо запобіжних заходів, про що вказав суд в ухвалі, не може бути безумовною підставою для повернення обвинувального акту, зважаючи також, що відсутність таких даних не перешкоджало тому ж суду в судовому засіданні 15 грудня 2017 року вирішувати питання продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою (а.с. 86), а невідображення відомостей щодо часу винесення клопотань про обрання запобіжних заходів, проведення огляду не дає підстав вважати, що до обвинувального акту долучено реєстр, який зовсім не відповідав вимогам ст. 109 КПК України.
Критерії прийнятності обвинувального акту викладені в ст. 291 КПК України, і будь-яких інших застережень зазначена норма закону не містить та вказані судом першої інстанції обставини не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, вказані обставини не позбавляють суд можливості вирішити питання про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та дати оцінку доводам сторін кримінального провадження в ході судового розгляду.
Наведенні в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
З огляду на це, вказівки суду, викладені в ухвалі щодо невідповідності обвинувального акту вимогам закону, є необґрунтованими, а доводи апеляційної скарги прокурора про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.
За таких обставин, під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції колегією суддів не встановлено порушень, допущених при складанні обвинувального акту, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до розгляду, а тому апеляційна скарга прокурора в кримінальному провадженні підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції в частині повернення обвинувального акту прокурору, який затвердив обвинувальний акт, для усунення зазначених в ухвалі недоліків, - скасуванню з постановленням нової ухвали про призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2018 року про повернення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 189 КК України, прокурору Хмельницької місцевої прокуратури скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2