Справа № 355/1121/17
Кримінальне провадження № 1-кп/355/103/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" жовтня 2017 р. Баришівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Баришівка Київської області кримінальні провадження №0000384 від 12.08.2017 року відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Рубіжне, Луганської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, на утриманні дітей не має, не працюючого, не військовозобов,язаного, пільг та державних нагород не має, раніше судимого:

- 03.11.2004 року Кремінським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік;

- 10.09.2007 року Рубіжанським міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 121, 69 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

- 15.12.2014 року Рубіжанським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 22.01.2015 року Рубіжанським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- звільнений 30.12.2016 року з Ольшанської ВК №53 Миколаївської області умовно-достроково на невідбутий термін 8 місяців і 10 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
11 серпня 2017 року невстановлена слідством особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , реалізуючи спільний намір на умисне заволодіння грошовими коштами шляхом обману, зателефонувала громадянці ОСОБА_7 , та представившись начальником Голосіївського районного відділу поліції м. Києва, повідомила, що її син ОСОБА_8 потрапив у ДТП і йому необхідні гроші, щоб допомогти. Також дана особа повідомила, щоб вона зібрала усі грошові кошти і передала чоловіку, який невдовзі за ними приїде.

Через деякий час, а саме в цей же день, близько 15 години з метою заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , замовивши «таксі», приїхав до домоволодіння громадянки ОСОБА_7 та повідомив, що повинен забрати гроші для вирішення питання щодо її сина. Таким чином ОСОБА_3 свідомо скориставшись довірою ОСОБА_7 та викликавши у неї впевненість про обов,язковість передачі йому грошових коштів, отримав у громадянки ОСОБА_7 кошти в сумі 2100 гривень готівкою.

Вийшовши з будинку потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_3 розпорядився отриманими коштами на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2100 грн., де його умисні дії виразилися в заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, що передбачено ч. 2 ст. 190 КК України.

Обвинувальний акт складений та затверджений 28 вересня 2017 року в селищі Баришівка Київської області.

Суд за погодженням з учасниками кримінального провадження, визнає не доцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив обвинуваченому зміст ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю та підтвердив, викладені в обвинувальному акті обставини, скоєного ним злочину. У скоєному розкаюється просить суворо не карати. Окрім того зазначив, що він дійсно познайомився на Луганщині з чоловіком на ім,я ОСОБА_9 та приїхав з ним на заробітки у село Бзів, Баришівського району, де ОСОБА_9 з дружиною винаймали для проживання будинок. Йому також відомо, що ОСОБА_9 раніше відбував покарання в місцях позбавлення волі. ОСОБА_3 усвідомлює, що шляхом обману, повторно за попередньою змовою вчинив даний злочин, забравши у громадянки похилого віку ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2100 грн., де в послідуючому був затриманий працівниками поліції.

Потерпіла ОСОБА_7 подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Щодо міри покарання, то вона підтримує думку прокурора у даній справі.

Суд вважає, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно, не мають сумнівів у добровільності їх позиції і не оспорюють їх.

Прокурор по справі ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в обвинувальному акті кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, вважає їх достатніми для прийняття відповідного рішення по справі.

Суд вважає доведеним обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення і його дії вірно кваліфіковані за даною статтею КК України, які виразилися в заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у межах, установлених санкцією ч. 2 ст. 190 України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу з урахуванням, як пом`якшуючих вину обставин та добутих в судовому засіданні доказів.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 66 КК України: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України обумовлені в ч. 2 ст. 190 КК України, а саме повторність злочину.

Суд, заслухавши прокурора, який в судових дебатах висловив думку про позбавлення волі ОСОБА_3 , що підтверджується добутими в судовому засіданні доказами.

ОСОБА_3 раніше скоїв чотири умисні злочини, за які був засуджений, із яких три проти власності і один проти життя та здоров,я особи.

30.12.2016 року ОСОБА_3 звільнений з Ольшанської ВК №53 Миколаївської області умовно-достроково на невідбутий термін 8 місяців і 10 днів відповідно до ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22.12.2016 року і в період умовно дострокового звільнення 11.08.2017 року скоїв новий злочин проти власності.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, фактичні обставини справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 злочин за ч. 2 ст. 190 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості.

Суд вважає, що є достатньо підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, так як він до кримінальної відповідальності притягується не вперше. Має на рахунку чотири судимості та умовно дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

До матеріалів кримінального провадження по клопотанню прокурора, судом приєднані матеріали досудового розслідування та характеризуючі дані на ОСОБА_3 , які досліджені судом.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні в ході досудового розслідування та в судовому слідстві потерпілим не заявлявся.

Речові докази по справі, які приєднані до матеріалів справи: мобільний телефон «NOKIA»-105 ІМЕІ: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 та знаходиться на зберіганні у кімнаті речових доказів Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ МВС України в Київській області після вступу вироку в законну силу зберігати у кімнаті речових доказів Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ МВС України в Київській області.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на досудовому слідстві слідчим суддею обрано 29.08.2017 року строком на 60 днів до 24 години 27.10.2017 року.
Керуючись ст.ст. 373,374 Кримінального процесуального кодексу України (в редакції 2012 року), суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за сукупністю вироків частково приєднати не відбуте покарання за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 22.01.2015 року, звільненого умовно достроково 30.12.2016 року відповідно до ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22.12.2016 року на невідбутий термін 8 місяців і 10 днів, та остаточно засудити ОСОБА_3 до двох років трьох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 вираховувати з 29 серпня 2017 року з дати обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою і утримувати під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до вступу вироку в законну силу.

Речові докази по справі: мобільний телефон «NOKIA»-105 ІМЕІ: НОМЕР_1 , який належить засудженому ОСОБА_3 після вступу вироку в законну силу зберігати у кімнаті речових доказів Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ МВС України в Київській області.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області засудженим з часу проголошення вироку і отримання копії вироку.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_1