ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/1442/17
Провадження № 1-кп/210/313/17

"11" грудня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання кримінальне провадження № 0000111 від 16 січня 2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу, громадянин України, не одружений, освіта середня-спеціальна, тимчасово не працюючий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживаючий: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

15.06.2000 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 143 ч.2 КК України (1960 р.) до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 46-1 КК України відкласти застосування вироку на 2 роки з штрафом 680 грн.;

26.10.2000 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 141 ч.2 КК України (1960 р) до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 43 КК України приєднано не відбутий термін покарання по вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15.08.2000 до остаточного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Звільнився 17.07.2003 по відбуттю строку покарання;

11.04.2004 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна. Згідно постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області, на підставі ст. 81 КК України 30.03.2012 звільнений умовно достроково з не відбутим терміном строком 10 місяців 18 днів;

07.06.2017 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;
30.10.2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 190 КК України. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, покарання призначене за цим вироком, поглинуте невідбутим покаранням за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 07 червня 2017 року, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 будучи неодноразово судимим в останній раз 30.10.2017 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, знову вчинив умисні кримінальні правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_4 , діючи повторно, 15.01.2017 о 16.30 годині знаходячись напроти магазину «Фокстрот» по пр. Металургів в Металургійному районі м. Кривого Рогу зустрів неповнолітнього ОСОБА_5 , і маючи умисел на заволодіння його мобільним телефоном, під вигаданим приводом здійсненням профілактичних заходів, направлених на виявлення осіб, які нещодавно здійснили крадіжку мобільного телефону, та уявної перевірки мобільного телефону, який при собі має неповнолітній ОСОБА_5 , попросив у останнього мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 3S 32Gb». Неповнолітній ОСОБА_5 на прохання ОСОБА_4 добровільно передав йому вказаний мобільний телефон, після чого, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на заволодіння мобільним телефоном шляхом обману, імітуючи перевірку вказаного мобільного телефону, відійшов за кут магазину «Фокстрот». Переконавшись, що неповнолітній ОСОБА_5 за ним не спостерігає ОСОБА_4 усвідомлюючи, що злочинний умисел ним доведений до кінця, у подальшому розпорядився мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 3S 32Gb» ОСОБА_5 на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв неповнолітньому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1015 від 30.03.2016 майнову шкоду сумі 3437, 34 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , діючи повторно, 21.01.2017 о 17.40 годин, знаходячись поблизу будинку №4 по вул. Есеніна в Металургійному районі м. Кривого Рогу, підійшов до раніше невідомого йому ОСОБА_6 , під вигаданим приводом здійсненням профілактичних заходів, направлених на виявлення осіб, які нещодавно здійснили крадіжку золотого ланцюжка, та уявної перевірки, попросив ОСОБА_6 надати йому для огляду його золотий ланцюжок. ОСОБА_6 на прохання ОСОБА_4 добровільно зняв зі своєї шиї золотий ланцюжок та тримав його у своїй руці. В цей момент у ОСОБА_4 , виник умисел на відрите заволодіння золотим ланцюжком котрий був у руках ОСОБА_6 після чого ОСОБА_4 реалізовуючи раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, з руки останнього шляхом ривка відкрито викрав ланцюжок виготовлений з дорогоцінного металу золота 585 проби, довжиною 53 см., вагою 5,13 г., який належить ОСОБА_6 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 897 від 23.03.2017 становить 5542, 04 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вище зазначу суму.

Крім того, ОСОБА_4 , діючи повторно, 09.02.2017 о 10.30 годині знаходячись напроти корпусу №6 ВНЗ «Криворізького Національного Університету» по вул. Віталія Матусевича в Металургійному районі м. Кривого Рогу зустрів раніше невідомого йому ОСОБА_7 , і маючи умисел на заволодіння його мобільним телефоном, під вигаданим приводом здійсненням профілактичних заходів, направлених на виявлення осіб, які розповсюджують наркотичні засоби, та уявної перевірки мобільного телефону, який при собі має ОСОБА_7 , попросив у останнього мобільний телефон марки «Lenovo A916». ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_4 добровільно передав йому вказаний мобільний телефон, після чого, ОСОБА_4 попросив ОСОБА_7 передати йому всі гроші які останній має при собі, після чого ОСОБА_7 добровільно передав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 2000 грн. ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на заволодіння мобільним телефоном та грошовими коштами шляхом обману, імітуючи перевірку мобільного телефону, відійшов за кут корпусу №6 ВНЗ «Криворізького Національного Університету». Переконавшись, що ОСОБА_7 за ним не спостерігає ОСОБА_4 усвідомлюючи, що злочинний умисел ним доведений до кінця, у подальшому розпорядився мобільним телефоном марки «Lenovo A916», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 899 від 23.03.2016 складає 1848 грн. та грошовими коштами в сумі 2000 грн. на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_7 майнового збитку на загальну суму 3848 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив події, факти та обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, їх не оспорював. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Враховуючи визнання вини обвинуваченим, що сторони кримінального провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, витрат на проведення експертиз, та які характеризують обвинуваченого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються між собою та з дослідженими письмовими доказами, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачень, які пред`явлені ОСОБА_4 , та правильність їх кваліфікації за ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.
Також, суд визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.
Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що він вчинив злочини, які відповідно ст.12 КК України є тяжким злочином та злочином середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий, судимості не погашені, на обліку у лікаря психіатра не перебував і не перебуває, перебуває під диспансерним наглядом лікаря нарколога з квітня 2012 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності, не працює, не одружений, осіб на утриманні не має, не має міцних соціальних зв`язків, вину визнав повністю, щиро кається.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи викладені дані про особу винного, усі обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку, призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій за ч. 2 ст. 186 КК, та за ч. 2 ст. 190 України, яка передбачає відповідальність за вчинене, при цьому враховує, що обвинувачений має схильність до вчинення корисливих злочинів,за вказаних обставин, виправлення ОСОБА_9 не можливе без ізоляції його від суспільстватому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Суд, керуючись ст.65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Суд, з урахуванням обставин, встановлених в ході судового розгляду, даних про особу обвинуваченого, не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69, 75 КК України, оскільки обвинувачений, будучи неодноразово судимий на шлях виправлення не став, скоїв тяжкий злочин та злочин середньої тіжкості, що свідчить про відсутність підстав вважати, що його виправлення та перевиховання можливо досягти без ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання, суд керується вимогами ч.1 ст. 70 КК України щодо призначення покарань за сукупністю злочинів.

Крім того, покарання обвинуваченому слід призначити з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та покарання призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30 жовтня 2017 року, яким обвинувачений ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 липня 2017 року ОСОБА_4 залишено тимчасово в Криворізькій установі виконання покарань УДПтСУ у Дніпропетровській області № 3 на час розгляду по суті даного кримінального провадження.

На підставі ч.5 ст.72 КК України п.3 пп. "ґ" час перебування особи, яка відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження включається до строку попереднього ув`язнення.
При цьому, вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року, ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст.72 КК України зараховано до строку покарання час попереднього ув`язнення з 18 лютого 2017 року по день набрання вироком законної сили, а саме по 10 липня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Отже, період попереднього ув`язнення з 18.02.2017 року по 10.07.2017 року зараховано вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 07.06.2017 року, не підлягає повторному зарахуванню.
Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання за сукупністю злочинів у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та покарання призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30 жовтня 2017 року, остаточно призначити ОСОБА_4 , покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Запобіжний захід не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , рахувати з 18 лютого 2017 року.

Витрати на проведення експертиз відсутні.

Речові докази відсутні.

Матеріали кримінального провадження № 0000111 від 16 січня 2016 року, залишити при обвинувальному акті, справа № 210/1442/17, пр. № 1-КП/210/313/17.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження; право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1