233 № 233/6321/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2017 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області:

ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , розглянув клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000421 від 26 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 341 КК України,
перевіривши надані матеріали клопотання у кримінальному провадженні № 0000421 від 26 березня 2016 року, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по доданим матеріалам, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , -
в с т а н о в и в :
У провадженні СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000421 від 26 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 341 КК України, за фактом захоплення будівлі, яка належить ОСОБА_5 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Досудовим слідством встановлено, що НЗФ так званої Донецької народної республіки було протиправно захоплено будівлю, що належить ОСОБА_5 , розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до призупинення діяльності ФОП « ОСОБА_5 ».
Вказане повідомлення зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області за № 1649 від 26.03.2016 року та даний факт внесений до ЄРДР № 0000421 від 26 березня 2016 року.

Провести огляд місця події на даний час не представляється можливим оскільки, вказана будівля, яка належить ОСОБА_5 , розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,перебуває на тимчасово окупованій території.

Захоплена будівля, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та яка відповідно до змісту ст.98 КПК України, є об`єктами кримінально протиправних дій та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, адже згідно диспозиції до ст.341 КК України предметом даного кримінального правопорушення є саме будівлі та споруди забезпечуючи діяльність органів Державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднаних громад.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Також, згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до обставин кримінального провадження, будівля, яка належить ОСОБА_5 , розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є предметами кримінального правопорушення, передбаченого ст. 341 КК України, та має значення для встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню, тому є доказом, у зв`язку з чим метою запобігання можливості їх пошкодження, псування, знищення підлягають арешту.
14 грудня 2017 року слідчий СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором про арешт вищезазначеного майна.
Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000421 від 26 березня 2016 року відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, достатні підстави вважати, що воно є, зокрема, предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається, зокрема, підозрюваний, треті особи.
Згідно з ч. 3 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовими доказами, а саме матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК Україн и слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Пунктом 19 інформаційного листа ВССУ №223-558/0/4/13 від 5 квітня 2013 року «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» передбачено, що згідно зп. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України слідчий (прокурор) у своєму клопотанні про арешт майна має назвати документи, які підтверджують право власності на майно, що підлягає арешту. Разом із тим під час розгляду відповідних клопотань слідчим суддям необхідно враховувати, що такі документи не можуть бути зазначені у клопотанні та надані щодо майна, право власності на яке неможливо підтвердити документально (наприклад, на майно, вилучене з обігу; рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації і документи щодо якого відсутні, тощо), а також щодо майна, яке підлягає державній реєстрації, проте всупереч вимогам закону не було зареєстровано. Водночас відповідну неможливість має бути обґрунтовано у клопотанні, про неї має бути зазначено і в ухвалі. Документи, що підтверджують право власності на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації і яке було фактично зареєстровано, або копії цих документів, мають зазначатися в клопотанні та обов`язково додаватися до клопотання (наприклад, інформаційна довідка з Державного реєстру прав на нерухоме майно тощо).
Так, до клопотання слідчого надані правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності ОСОБА_5 , на будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема копія договору застави в обороті № 277-Д39 від 20.03.2009 року, копії договорів № 1 та № 2 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу ОСОБА_6 19.03.2007 року за № 1086 від 24.12.2009 року, копія витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 25798472 від 24.12.2009 року.
Прокурором та слідчим доведено підстави необхідності накладення арешту на майно, тому, вважаю, що клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000421 від 26 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 341 КК України, підлягає задоволенню та слід накласти арешт на майно, оскільки: приміщення, яке належать ОСОБА_5 , розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є предметом кримінального правопорушення та мають суттєве значення речових доказів по кримінальному провадженню, оскільки носять на собі сліди кримінального правопорушення.
Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -
у х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000421 від 26 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 341 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: приміщення, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 28.03.1997 року Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільський області, що незаконно захоплене НЗФ так званої Донецької народної республіки та знаходиться на території, яка тимчасово не контролюється Української владою, та заборонити будь-яким юридичним або фізичним особам відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися вказаним майном.
Копію ухвали направити слідчому ОСОБА_4 , прокурору ОСОБА_3 .
На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1