Провадження 1-кп/760/1541/17
В И Р О К
Іменем України
21 грудня 2017 року Солом`янський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м Києві кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001174 від 15.12.2012 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кишинів, Республіка Молдова,громадянина Молдови, з середньо-технічною освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 , 07.02.2008 приблизно о 20:50 годині, керуючи технічно справним вантажним автомобілем «МАН», д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом д.н.з. НОМЕР_2 рухався по асфальтобетонному покриттю сухої, чистої проїзної частини вулиці Великої Кільцевої дороги, що мала дві смуги в попутному напрямку та дві смуги у зустрічному напрямку, які були позначені відповідною дорожньою розміткою з сторони Одеської площі в напрямку Жулянського шляхопроводу в м. Києві. Під`їжджаючи до зупинки громадського транспорту «Ватутіна», водій ОСОБА_6 грубо порушуючи та ігноруючи вимоги п.п. 1.5., 2.3. (б), (д)., 12.1., 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не обрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, не обрав безпечну дистанцію, внаслідок чого здійснив зіткнення з автобусом «ПАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 , який стояв на забороняючий сигнал світлофора на проїзній частині. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автобусом «ПАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 279/К від 18.03.2008 встановлено, що у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження, а саме: закрита травма грудної клітини, розрив лівої легені, пневмогемоторакс з ліва (наявність 150 мл. рідкої крові, і повітря в плевральній порожнині, за рахунок якої легеня коллабірована (зжато) до 1/3 свого об`єму) субплевральна гематома, в проекції 9-го ребра з ліва, підшкірна емфізема з ліва. Характер та морфологія пошкоджень вказує на те, що утворені вони від дії тупого (тупих) предмету предметів). Морфологія пошкодження з урахуванням часових даних, указує на те, що утворилися вони у час вказаний у постанові та виникло в результаті автомобільної травми (травма від взаємодії внутрішніх частин салону автомобіля на пасажира) і відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя), відповідно до п. 2.1.3 (л) «Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень».

Згідно висновку автотехнічної експертизи № 12-1/1428 від 17.07.2017 встановлено, що у ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 із причепом CAT 427 ОСОБА_6 , повинен був керуватися вимогами пунктів 12.3, Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 із причепом CAT 427 ОСОБА_6 , вбачається невідповідність вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. Причиною виникнення даної ДТП з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 із причепом CAT 427 ОСОБА_6 вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.

Під час руху водій ОСОБА_6 допустив порушення вимог наступних пунктів Правил дорожнього руху України, зокрема:

- п. 1.5 ПДР України, згідно якого: «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п. 2.3 (б) ПДР України, згідно якого: «водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п. 2.3 (д) ПДР України, згідно якого: «водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;

- п. 12.1. ПДР України, згідно якого: «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

- п. 12.3. ПДР України, згідно якого: «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

- п. 13.1. ТТДР України, згідно якого: «водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

Ігнорування та порушення водієм ОСОБА_6 пунктів 1.5; 2.3. б), д); 2.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди у вигляді зіткнення транспортних засобів та наслідками у вигляді отриманням ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що 07.02.2008 року керував вантажним автомобілем «МАН», їхав в районі Жулянського моста в м.Києві зі швидкістю приблизно 50 км/год. Попереду їхав КАМАЗ, справа від нього рухалася фура, яку він обігнав. Несподівано КАМАЗ різко вивернув у праву сторону, і в цей час він побачив попереду автобус, який стояв на світлофорі. Не встиг загальмувати, оскільки в тому місці був знятий асфальт і не було сщіплення. Зразу ж після зіткнення він побіг до автобуса, де побачив одного потерпілого, якому зажало ногу і він допоміг йому. У скоєному щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 07.02.2008 року повертався з роботи на автобусі. Перед світлофором автобус зупинився на червоне світло, і він підвівся з сидіння, щоб зняти куртку. В цей момент відчув сильний удар, його прижало до металевого поручня і сильно зажало ногу. Потім він побачив. що в автобус заскочив обвинувачений, та надав йому допомогу. Матеріальних і моральних претензій до обвинуваченого не має, оскільки завдана шкода йому відшкодована. Від заявленого позову відмовляється.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд тяжких злочинів, з необережності,ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за час перебування в СІЗО характеризується позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансері не перебуває, відшкодування завданої шкоди, думку потерпілого з приводу міри покарання, який просив його строго не карати і не позбавляти волі, а також враховує повне визнання вини та каяття у вчиненому.
Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання вини та каяття у вчиненому, відшкодування завданої шкоди.
Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів. Враховуючи, що для обвинуваченого робота водієм є єдиним джерелом доходу, вважає за можливе не позбавляти його права керування транспортними засобами.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 обрана тримання під вартою.
Під час проведення досудового розслідування проводилася судова авто-технічна експертиза від 17.07.2017 року, згідно довідки вартість її складає 1384.18 гривень, та криміналістична експертиза, від 18.02.2008 року, вартість якої, згідно наданої довідки складає 486.77 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.
Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави загальну вартість проведених експертиз у розмірі 1870,95 гривень.
Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3/Три/ роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
У відповідності ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням строком на Один рік Шість місяців , поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки: не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти негайно в залі суду.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави вартість проведених криміналістичних експертиз експертами Київського НДЕКЦ МВС України у розмірі 1870.95 гривень.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1