Справа № 477/1843/17
Провадження № 1-в/477/135/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника Вітовського районного сектору Миколаївського міського відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (далі - Управління з питань пробації) ОСОБА_4 ,
розглянувши подання Управління з питань пробації про застосування положень Закону України Про амністію у 2016 році щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , засудженого Жовтневим районним судом Миколаївської області від 28 грудня 2015 року за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки, ухвалою апеляційного суду Миколаїв області від 17 березня 2016 року вирок суду першої інстанції змінений та засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, від відбування основного покарання, призначеного у виді трьох років позбавлення волі, звільнено на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки,
В С Т А Н О В И В:
21 вересня 2017 року Управління з питань виконання кримінальних покарань звернулося до суду із поданням про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі п. в ст. 1 Закону України Про амністію. Відповідно до матеріалів справи та подання, ОСОБА_6 засуджено за 2 ст. 286 України вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року до покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. Вирок суду першої інстанції, ухвалою суду апеляційного суду Миколаївської області від 17.03.2016 року змінений та засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, від відбування основного покарання, призначеного у виді трьох років позбавлення волі, звільнено від відбуття покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком два роки.
Засуджений перебуває на обліку у кримінально-виконавчій інспекції з 27 квітня 2016 року. За час іспитового строку до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. За місцем проживання характеризується позитивно. Злочин за яким засудженого визнано винним, віднесено до категорії тяжких злочинів, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, але злочин скоєний ненавмисно та на момент його скоєння ОСОБА_6 не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Засуджений має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьківських прав щодо дитини не позбавлений, а тому підпадає під дію Закону України Про амністію у 2016 році.
В судовому засіданні представник Управління подання підтримала та просила звільнити засудженого від призначеного покарання на підставі п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році.
Прокурор проти задоволення подання не заперечував, вважав можливим звільнити засудженого від покарання.
ОСОБА_6 судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, просив задовольнити подання Управління та звільнити його від відбування покарання за вироком суду, застосувавши до нього ЗУ Про амністію у 2016 році.
Відповідно до ст. 1 Закону України Про застосування амністії в Україні амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
07.09.2017 року набрав чинності Закону України №1810-VІІІ від 22.12.2016 Про амністію у 2016 році.
Статтею 1 Закону України Про амністію у 2016 році передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно яких не набрали законної сили: а саме, п. в не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами .
Згідно ст. 10 Закону України Про амністію у 2016 році, питання про застосування амністії вирішує суд, зокрема за ініціативою обвинуваченого.
Відповідно до п. е ст. 9 Закону України Про амністію у 2016 році амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України Про застосування амністії в Україні, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, вчинене особою у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів (частина друга статті 286 КК України 2001 р.; частина друга статті 215 КК України 1960 р.)
Як вбачається з матеріалів ОСОБА_6 , під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував у тверезому стані. Крім цього, має малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 24). Відповідно відомостей служби справах дітей Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області засуджений щодо свого малолітнього сина батьківських прав не позбавлявся (а.с. 73).
Отже у засудженого наявні підстави для застосування до нього п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки встановлені обставини свідчать, що на час розгляду справи засуджений має двох неповнолітніх дітей щодо яких не позбавлений батьківських прав, за місцем проживання характеризується позитивно, виявив бажання про застосування відносно нього п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2017 році», а відтак підлягає звільненню від подальшого відбування покарання.
На підставі ст. 78 КК України, керуючись п.9 ст. 537 КПК України, ст. 165 КВК України, п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»,-
У Х В А Л И В:
Подання про звільнення від покарання ОСОБА_6 задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки, який було змінено ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 17 березня 2016 року, засудженого від відбуття покарання призначеного за ч. 2 ст. 286 КК України у виді трьох років позбавлення волі, звільнено на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки, - звільнити від подальшого відбуття основного покарання на підставі п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд на протязі 7 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1