Справа№ 308/1353/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.12.2017 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м.Ужгород кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Олександрівка, Хустського району, мешканки АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, заміжньої, має на утриманні трьох дітей, одна з яких неповнолітня, працюючої на посаді голови Тисаашваньської сільської ради Ужгородського району, раніше не судимої,

за ч. 3 ст. 368 КК України (в ред. статті, яка діяла станом на 05.11.2009 р.), -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 працюючи на посаді голови Тисаашваньської сільської ради Ужгородського району, будучи державним службовцем 4-ї категорії 7-го рангу 05 листопада 2009 року, біля 13.20 год., перебуваючи у приміщенні свого службового кабінету Тисаашваньської сільської ради, розташованого в АДРЕСА_2 , умисно, протиправно одержала від громадянина ОСОБА_6 частину хабара у вигляді грошових коштів в сумі 400000 грн. за сприяння у виділенні земельної ділянки в розмірі 1,5 га.. на території обслуговування Тисаашваньської сільської ради Ужгородського району.

Так, ОСОБА_5 , під час зустрічі із ОСОБА_6 , яка мала місце в с. Тисаашвань Ужгородського району, запевнила останнього в тому, що за грошову винагороду в розмірі 400 тис. грн., які він повинен сплатити їй в якості хабара, вона з використанням свого службового становища, як сільський голова, посприяє у вирішенні питання щодо виділення йому у власність земельної ділянки площею 1,5 га, яка знаходиться на території Тисаашванської сільської ради, та в подальшому виготовленні документів, необхідних для оформлення права власності на вказану земельну ділянку, на що ОСОБА_6 погодився, оскільки бажав отримати вказану земельну ділянку у приватну власність.

03.11.2009, сільський голова ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, без відповідного висновку земельної комісії сільської ради про можливість виділення земельної ділянки ОСОБА_6 , з використанням свого службового становища, як сільський голова, ініціювала розгляд заяви ОСОБА_6 про виділення земельної ділянки на 23-ій сесії 5-го скликання Тисаашванської сільської ради.

У подальшому, 05.11.2009 о 13.00 год., сільський голова ОСОБА_5 , реалізовуючи свої злочинні наміри щодо незаконного збагачення до кінця, перебуваючи у приміщенні свого службового кабінету, який розташований у адмінбудинку Тисаашванської сільської ради за адресою: с. Тисаашвань, 40, Ужгородського району, одержала від ОСОБА_6 хабар у особливо великому розмірі в сумі 400 000 грн., з яких 20 грошових купюр номіналом по 500 грн. були купюрами встановленого взірця, а 780 купюр номіналом по 500 грн. - імітаційними грошовими купюрами. Після чого, передала ОСОБА_6 підписане нею рішення 23-ої сесії 5-го скликання Тисаашванської сільської ради від 03.11.2009 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо посвідчення права власності на земельну ділянку», відповідно до якого сільська рада надала дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо посвідчення права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,5 га наміченої для відведення у власність ОСОБА_6 для особистого селянського господарства.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні визнала частково та пояснила, що на початку вересня 2009 року ОСОБА_6 звернувся до неї з проханням виділити йому земельну ділянку на території сільської ради для ведення особистого селянського господарства за що запропонував їй компенсацію, зокрема пообіцяв зробити ремонт у будинку культури та оплатити проектно-кошторисну документацію на будівництво нової школи. В подальшому, на 23 сесії 5-го скликання вона внесла на розгляд депутатів заяву ОСОБА_6 про виділення йому земельної ділянки та сказала депутатам, що ОСОБА_6 необхідно виділити земельну ділянку так як він пообіцяв зробити ремонт будинку культури.

05.11.2009 року, біля 13.20 год. ОСОБА_6 зайшов до її службового кабінету, в цей час всі дівчата були на обіді, вона показала йому виписку із рішення про виділення земельної ділянки, а він дістав із кулька пакет з грошима, які поставив їй на стіл, які вона взяла із стола і поставила в шухляду стола, а ОСОБА_6 забрав документи та вийшов з кабінету. Зазначила, що на ОСОБА_6 вона раніше не була знайома, жодним чином не тиснула на нього, пакет з грошима не відкривала і не знає, яка сума грошей там знаходилася. Також відмітила, що ніякої користі від грошей не хотіла мати, оскільки всі грошові кошти повинні були бути використані на ремонт будинку культури та оплати проектно-кошторисної документації на будівництво нової школи.

Щиро кається у вчиненому

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що на початку жовтня 2009 року з метою придбання вільної земельної ділянки на території Ужгородського району площею до 2-х гектарів він зустрівся з головою Тисаашванської сільської ради ОСОБА_5 , яка в ході розмови йому повідомила, що на території села є вільна земельна ділянка, площею до 1,6 га та її можна буде оформити як безоплатне отримання для ведення особистого селянського господарства. При цьому вона зазначила, що питання з депутатами сільської ради, про позитивне голосування вона вирішить, однак необхідно буде заплатити гроші в сумі виходячи з розрахунку 60 грн. за квадратний метр. Через декілька днів він знову зустрівся з ОСОБА_5 і під час зустрічі вона йому повідомила, що для отримання земельної ділянки він повинен їй передати 960000 грн. та врешті вони домовилися зменшити розмір до 800000 грн., половину з яких він повинен буде принести після того, як рішенням сесії сільської ради йому буде надано дозвіл на збір та виготовлення технічної документації та витяг з рішення сесії, на що він погодився. 03.11.2009 року ОСОБА_5 йому повідомила, що його питання вирішено позитивно та вони домовилися, що він привезе грошові кошти через 1 -2 дні до неї на роботу. В подальшому він звернувся до УМВС в Закарпатській області із заявою про вимагання ОСОБА_5 у нього хабара в сумі 800000 грн.. Після цього, працівниками міліції йому було вручено грошові кошти в сумі 400000 грн., які він особисто передав ОСОБА_5 в її службовому кабінеті, після чого отримав від неї документи - витяг з рішення сесії сільської ради та інші документи.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що з 2006 по 2010 років вона являлася депутатом Тисаашванської сільської ради. 03.11.2009 вона була присутня на засіданні 23-ої сесії 5-го скликання Тисаашванської сільської ради, та під час даного засідання розглядалося 5 питань у тому числі і заява громадянина ОСОБА_6 про виділення йому земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства. Дане питання на голосування ставила голова сільської ради ОСОБА_5 . При обговоренні питання висновку земельної комісії ради не було. Під час обговорення даного питання ОСОБА_5 повідомила, що якщо ОСОБА_6 отримає земельну ділянку площею 1,5 га, то проведе ремонт у сільському будинку культури.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що з 2006 року та у 2009 році він являвся депутатом Тисаашванської сільської ради та Тисаашваньским сільським головою перебувала ОСОБА_5 .

03.11.2009 ОСОБА_8 був присутній на засіданні 23-ої сесії 5-го скликання Тисаашванської сільської ради, під час якого розглядалося 5 питань у тому числі і заява громадянина ОСОБА_6 про виділення йому земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства. Дане питання на голосування ставила голова сільської ради ОСОБА_5 .

Під час обговорення даного питання ОСОБА_5 повідомила, що необхідно виділити громадянину ОСОБА_6 земельну ділянку площею 1,5 га, а він проведе ремонт у сільському будинку культури. Ні про які кошти при обговоренні даного питання мова не йшла.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що у період з 2006 по 2010 роки головою села була ОСОБА_5 . Вона, ОСОБА_9 працювала та на даний час працюю на посаді директора будинку культури с. Тисаашвань з 2004 року. У період 2008-2009 років частково проводилися ремонтні роботи у будинку культури, а саме побілка коридору, бібліотеки, ремонт кахельної печі. Дані ремонтні роботи проводилися за кошти виручені за проведення дискотек у клубі. До 2010 року кошторис на проведення ремонтних робіт не складався. У жовтні 2009 року ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_10 , що можливо буде фінансування на ремонт клубу, а саме зробити побілку, поставити нові вікна та підлогу за кошти якогось спонсора.

У 2010 році було зроблено підлогу на підставі затвердженого кошторису сільради. У 2012 року було зроблено проектно-кошторисну документацію на проведення робіт у будинку культури, та у 2013 році розроблено проектно-кошторисну документацію на капітальний ремонт будинку культури.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що з 2006 по 2010 роки він являвся депутатом Тисаашванської сільської ради та Тисаашваньским сільським головою перебувала ОСОБА_5 .

03.11.2009 ОСОБА_11 був присутній на засіданні 23-ої сесії 5-го скликання Тисаашванської сільської ради, під час якого розглядалося 5 питань у тому числі і заява громадянина ОСОБА_6 про виділення йому земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства. Дане питання на голосування ставила голова сільської ради ОСОБА_5 .

Під час обговорення даного питання ОСОБА_5 повідомила, що необхідно голосувати та кожний має вирішити чи необхідно виділити вказаному громадянину ОСОБА_6 земельну ділянку площею 1,5 га, а натомість він проведе ремонт у сільському будинку культури. Ні про які кошти при обговоренні даного питання мова не йшла.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що з 2006 по 2009 роки він являвся депутатом Тисаашванської сільської ради та Тисаашваньским сільським головою перебувала ОСОБА_5 . 03.11.2009 ОСОБА_12 був присутній на засіданні 23-ої сесії 5-го скликання Тисаашванської сільської ради. Під час даного засідання розглядалося 5 питань у тому числі і заява громадянина ОСОБА_6 про виділення йому земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства. Дане питання на голосування ставила голова сільської ради ОСОБА_5 .

Під час обговорення цього питання ОСОБА_5 сказала, що необхідно голосувати та кожний має вирішити чи необхідно виділити вказаному громадянину ОСОБА_6 земельну ділянку площею 1,5 га, а натомість він проведе ремонт у сільському будинку культури.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що З 2006 по 2010 роки він являвся депутатом Тисаашванської сільської ради та Тисаашваньским сільським головою перебувала ОСОБА_5 .

03.11.2009 р. він був присутній на засіданні 23-ої сесії 5-го скликання Тисаашванської сільської ради, де розглядалося 5 питань у тому числі і заява громадянина ОСОБА_6 про виділення йому земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства. Дане питання на голосування ставила голова сільської ради ОСОБА_5 .

Під час обговорення цього питання ОСОБА_5 сказала, що необхідно голосувати та кожний має вирішити чи необхідно виділити вказаному громадянину ОСОБА_6 земельну ділянку площею 1,5 га, а натомість він проведе ремонт у сільському будинку культури. При цьому ОСОБА_5 не говорила у яку суму обійдеться ремонт будинку культури, а також депутатами не затверджувався кошторис по ремонту будинку культури.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що з 2006 року та у 2009 році вона являлася депутатом Тисаашванської сільської ради та Тисаашваньским сільським головою перебувала ОСОБА_5 .

03.11.2009 вона була присутня на засіданні 23-ої сесії 5-го скликання Тисаашванської сільської ради. Під час цього засідання розглядалося 5 питань у тому числі і заява громадянина ОСОБА_6 про виділення йому земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства. Дане питання на голосування ставила голова сільської ради ОСОБА_5 . При обговоренні питання висновку земельної комісії ради не було.

Під час обговорення цього питання ОСОБА_5 сказала, що необхідно виділити вказаному громадянину ОСОБА_6 земельну ділянку площею 1,5 га, а натомість він проведе ремонт у сільському будинку культури. При цьому ОСОБА_5 не говорила у яку суму обійдеться ремонт будинку культури, а також депутатами не затверджувався кошторис по ремонту будинку культури.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що з 2006 по 2010 роки вона являлася депутатом Тисаашванської сільської ради та Тисаашваньским сільським головою перебувала ОСОБА_5 .

03.11.2009 вона була присутня на засіданні 23-ої сесії 5-го скликання Тисаашванської сільської ради. Під час цього засідання розглядалося 5 питань у тому числі і заява громадянина ОСОБА_6 про виділення йому земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства. Дане питання на голосування ставила голова сільської ради ОСОБА_5 . При обговоренні питання висновку земельної комісії ради не було.

Під час обговорення цього питання ОСОБА_5 сказала, що необхідно голосувати та кожний має вирішити чи необхідно виділити вказаному громадянину ОСОБА_6 земельну ділянку площею 1,5 га, а натомість він проведе ремонт у сільському будинку культури. При цьому ОСОБА_5 не говорила у яку суму обійдеться ремонт будинку культури, а також депутатами не затверджувався кошторис по ремонту будинку культури.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що з 2006 по 2010 роки він являлася депутатом Тисаашванської сільської ради та Тисаашваньским сільським головою перебувала ОСОБА_5 .

03.11.2009 р. він був присутній на засіданні 23-ої сесії 5-го скликання Тисаашванської сільської ради. Під час цього засідання розглядалося 5 питань у тому числі і заява громадянина ОСОБА_6 про виділення йому земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства. Дане питання на голосування ставила голова сільської ради ОСОБА_5 . При обговоренні питання висновку земельної комісії ради не було.

Під час обговорення цього питання ОСОБА_5 сказала, що необхідно голосувати та кожний має вирішити чи необхідно виділити вказаному громадянину ОСОБА_6 земельну ділянку площею 1,5 га, а натомість він проведе ремонт у сільському будинку культури. При цьому ОСОБА_5 не говорила у яку суму обійдеться ремонт будинку культури, а також депутатами не затверджувався кошторис по ремонту будинку культури. Ні про які кошти при обговоренні даного питання мова не йшла та ОСОБА_5 особисто йому не обіцяла гроші за позитивне вирішення питання про виділення земельної ділянки ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_17 в судовому засідання пояснила, що з 2006 по 2010 роки вона являлася депутатом Тисаашванської сільської ради та Тисаашваньским сільським головою перебувала ОСОБА_5 .

03.11.2009 р. вона була присутня на засіданні 23-ої сесії 5-го скликання Тисаашванської сільської ради. Під час цього засідання розглядалося 5 питань у тому числі і заява громадянина ОСОБА_6 про виділення йому земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства. Дане питання на голосування ставила голова сільської ради ОСОБА_5 . При обговоренні питання висновку земельної комісії ради не було.

Під час обговорення цього питання ОСОБА_5 сказала, що необхідно голосувати та кожний має вирішити чи необхідно виділити вказаному громадянину ОСОБА_6 земельну ділянку площею 1,5 га, а натомість він проведе ремонт у сільському будинку культури.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що з 2006 по 2010 роки він являвся депутатом Тисаашванської сільської ради та Тисаашваньским сільським головою перебувала ОСОБА_5 , яка являється його дружиною.

03.11.2009 він був присутній на засіданні 23-ої сесії 5-го скликання Тисаашванської сільської ради. Під час цього засідання розглядалося 5 питань у тому числі і заява громадянина ОСОБА_6 про виділення йому земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства. Дане питання на голосування ставила голова сільської ради ОСОБА_5 . Заява громадянина ОСОБА_6 на засіданні земельної комісії не обговорювалася і висновок з цього приводу не складався, чому саме пояснити не може.

Під час обговорення цього питання ОСОБА_5 сказала, що необхідно голосувати та кожний має вирішити чи необхідно виділити вказаному громадянину ОСОБА_6 земельну ділянку площею 1,5 га, а натомість він проведе ремонт у сільському будинку культури. При цьому ОСОБА_5 не говорила у яку суму обійдеться ремонт будинку культури, а також депутатами не затверджувався кошторис по ремонту будинку культури.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що з 2006 по 2010 році вона являлася депутатом Тисаашванської сільської ради та Тисаашваньским сільським головою перебувала ОСОБА_5 та займала посаду секретаря сільської ради.

03.11.2009 р. вона була присутній на засіданні 23-ої сесії 5-го скликання Тисаашванської сільської ради. Під час цього засідання розглядалося 5 питань у тому числі і заява громадянина ОСОБА_6 про виділення йому земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства. Дане питання на голосування ставила голова сільської ради ОСОБА_5 .

Під час обговорення цього питання ОСОБА_5 сказала, що необхідно голосувати та кожний має вирішити чи необхідно виділити вказаному громадянину ОСОБА_6 земельну ділянку площею 1,5 га, а натомість він проведе ремонт у сільському будинку культури. При цьому ОСОБА_5 не говорила у яку суму обійдеться ремонт будинку культури, а також депутатами не затверджувався кошторис по ремонту будинку культури.

Через 2 дні після засідання сесії на прохання ОСОБА_5 вона надрукувала витяг з рішенням сесії про надання дозволу на збір та оформлення технічної документації на виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 , який вона в подальшому передала ОСОБА_5 . Крім цього ОСОБА_19 надруковала відношення сільської ради у різні інстанції про надання висновку про можливість виділення земельної ділянки останньому, яке також нею було передано ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що 05.11.2009 року вона брала участь у слідчій дії у якості понятої в ході якої ОСОБА_5 по місцю своєї роботи Тисаашваньська сільська рада, що розташована в с. Тисаашвань по вул. Петефі, 40, Ужгородського району видала грошові кошти, які лежали в шухляді її стола в сумі 400000 гривень, які як вона пояснила дав громадянин ОСОБА_6 для ремонту будинку культури. При огляді рук підсудної ОСОБА_5 в ході даної слідчої дії на них висвічувалася спеціальна хімічна речовина;

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що у жовтні-листопаді 2009 року він виконував обов`язки начальника відділу протидії хабарництва УДСБГЗ ГУМВС та 05.11.2009 року зранку надійшла заява гр. ОСОБА_6 про вимагання одним з сільських голів Ужгородського району хабара у вигляді грошових коштів у сумі 800000 грн., з яких 400000 грн. необхідно було дати того ж дня. У зв`язку з відсутністю необхідної кількості грошових коштів було прийнято рішення сформувати необхідну суму з 10000 грн., які він отримав з фінансового відділу ГУМВС та взірців грошових купюр, для чого було терміново виготовлено взірці грошових купюр на суму 390000 грн., які були оглянуті, помічені спеціальною хімічною речовиною в присутності понятих, також був помічений і пакет, оскільки не знали чи буде він розкриватися та в подальшому вручені заявнику;

Вина обвинуваченої ОСОБА_5 стверджуються також слідуючими доказами:

- заявою громадянина ОСОБА_6 від 05.11.2009 року на ім`я начальника ГУМВС України в Закарпатській області про те, що голова Тисаашваньської сільської ради ОСОБА_5 вимагає в нього хабара у розмірі 800000 грн. за вирішення питання про виділення йому земельної ділянки у розмірі 1.5 га на території обслуговування сільської ради (Т.1 а.с. 6);

- протоколом огляду грошових коштів в сумі 10000 грн. та 780 взірців банкноти номіналом 500 грн., які були вручені ОСОБА_6 для подальшого використання в проведенні оперативно-розшукових заходів з підтвердження фактичних даних про вимагання хабара головою Тисаашваньської сільської ради ОСОБА_5 (Т.1 ас. 7-15);

- рішенням 23 сесії 5 скликання Тисаашванської сільської ради від 03.11.2009 р. про надання ОСОБА_6 дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо посвідчення права власності на земельну ділянку п.1,5 га земель сільськогосподарського призначення наміченої для відведення у власністю ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства. (Т.1 а.с.24).

- протоколом огляду місця події від 05 листопада 2009 року згідно якого встановлено, що під час огляду службового кабінету голови Тисаашваньської сільської ради ОСОБА_5 , який знаходиться в АДРЕСА_2 остання добровільно видала з шухляди письмового стола грошові кошти в сумі 400000 гривень отриманих від ОСОБА_6 (Т.1 а.с. 39-42);

- протоколом про наслідки проведення оперативно-технічних заходів № 1,5 відносно громадянки ОСОБА_5 в якому зафіксовано факт розмови ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час вимагання та отримання у останнього хабара, а також засвідчено момент передачі обумовленої суми хабара (Т.2 а.с. 80-81);

- роздруківкою телефонних розмов з телефону абонента НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , якою підтверджуються спілкування останнього з громадянкою ОСОБА_5 на № телефону НОМЕР_2 належного їй (Т.2 а.с. 39-68);

- документом - витягом з рішення 23-ї сесії 5-го скликання Тисаашваньської сільської ради від 03.11.2009 року, згідно з яким сільською радою надано дозвіл ОСОБА_6 на збір та оформлення документації із землеустрою на земельну ділянку загальною площею 1,5 га. для ведення особистого селянського господарства (Т.1 а.с.24);

- документом - відношенням Тисаашваньської сільської ради № 134/02-27 від 27.10.09 року про надання висновку про можливість відведення земельної ділянки загальною площею 1,5 га. для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 (Т.1 а.с. 31);

- документом - протоколом засідання 23-ї сесії 5-го скликання Тисаашваньської сільської ради від 03.11.2009 року у якому п.5 відмічено, що на даній сесії розглядалося питання «Про надання дозволу на складання технічної документації громадянину ОСОБА_6 (Т.1 а.с. 138-139);

- висновком судово-хімічної експертизи № 3863 від 27.11.2009 року, згідно якого на грошових коштах в сумі 10000 гривень та на 780 зразках купюри номіналом 500 гривень, які були добровільно видані ОСОБА_5 , а також на змивах з долонь рук ОСОБА_5 виявлено спеціальну хімічну речовину «Промінь-1» (Т.1 а.с. 104-105);

- висновком судово-почеркознавчої експертизи № 149 від 26.01.2010 року, згідно якого підписи в графі «Сільський голова» у витягу з рішення 23-ї сесії 5-го скликання Тисаашваньської сільської ради від 03.11.2009 року та в графі «Тисаашваньський сільський голова» у відношенні Тисаашваньської сільської ради № 134/02-27 від 27.10.09 року виконані ОСОБА_5 (Т.1 а.с. 124-128);

- речовими доказами - грошовими коштами в сумі 10000 гривень купюрами по 500 грн. у кількості 20 купюр та 780 зразками купюри номіналом 500 грн., які 05.11.2009 року були добровільно видані ОСОБА_5 в приміщенні свого службового кабінету Тисаашваньської сільської ради, розташованого в с. Тисаашвань по вул. Петефі, 40, Ужгородського району Закрпатської області (Т.1 а.с.107-108);
- речовими доказами - компакт-диском DVD+R на якому виконано записи проведених оперативно технічних заходів відносно ОСОБА_5 , а саме момент отримання від громадянина ОСОБА_6 хабара у вигляді грошових коштів головою Тисаашваньської сільської ради в приміщенні свого службового кабінету, розташованого в АДРЕСА_2 з подальшим захованням вручених коштів у шухляду її письмового стола, відеокасети «Панасонік міні DV» та «JVC» , на яких виконано відеозапис до протоколу огляду місця події від 05.11.2009 року (при матеріалах справи).
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що часткове визнання вини обвинуваченою ОСОБА_5 суд розцінює, як засіб її захисту від пред`явленого їй обвинувачення і спростовується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказами.
З урахуванням наведеного суд приходить до переконання, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчинені нею злочину доведена повністю і її дії слід кваліфікувати за ч.3 ст. 368 КК України (в редакції КК станом на 2009 рік), як одержання службовою особою , яка займає відповідальне становище, в будь-якому вигляді хабара в особливо великому розмірі за виконання в інтересах того, хто дає хабара, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_5 та конкретні обставини справи.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 є щире каяття у вчиненому злочині, має на утриманні одну неповнолітню дитину, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
Як підстави для призначення більш м`якого покарання в ч. 1 ст. 69 КК вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.
Дані про особу винної як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом перш за все з точки зору можливості досягнення таким (більш м`яким) покаранням тих цілей, що сформульовані в ч. 2 ст. 50 КК. Ці дані певним чином характеризують особу винної і можуть бути як пов`язані, так і не пов`язані зі вчиненим нею злочином: особа може позитивно характеризуватися з урахуванням її колишніх заслуг перед суспільством і державою (наявність нагород, позитивна характеристика за місцем проживання, роботи чи навчання тощо), а може позитивно виявити себе вже після вчинення злочину (допомога потерпілому, сумлінна праця та зразкова поведінка та ін.). Однак у всіх випадках застосування ст. 69 КК суд повинен встановити і вказати у вироку на такі позитивні дані про особу винної, які дають йому можливість дійти обґрунтованого припущення про те, що призначення в конкретному випадку більш м`якого покарання, ніж передбачено законом (санкцією), є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винної і попередження нових злочинів.
Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.
Враховуючи вищевикладені пом`якшуючі обставини у провадженні, що істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 , а також те, що обвинувачена ОСОБА_5 позитивно характеризується по місцю роботи та проживання, разом з чоловіком-інвалідом виховує одну неповнолітню дитину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також з урахуванням її соціальної поведінки після вчинення злочину і до ухвалення вироку (пройшов тривалий час), суд знаходить можливим застосувати відносно неї вимоги ст. 69 КК України, призначивши покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ст. 368 ч. 3 КК України (в ред. статті, яка діяла станом на 05.11.2009 р.).
Також, суд враховуючи вищенаведене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, всі пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства, а тому вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України, з покладенням на неї обовязків передбачених ст.76 КК України та звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що призначене покарання, у відповідності до ст. 50 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів
У зв`язку із прийняттям судом рішення про звільнення ОСОБА_5 від основного покарання з випробуванням, додаткове покарання у виді конфіскації майна до неї не застосовується згідно з вимогами ст. 77 КК України.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 368 КК України і призначити покарання із застосування ст. 69 КК України (в ред. статті, яка діяла станом на 05.11.2009 р.) у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, строком на 3 (три) роки, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України засуджену ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання, якщо вона протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до ст.76 КК України на засуджену ОСОБА_5 , обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_5 підписка про невиїзд до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Судові витрати по справі за проведення судово-хімічної експертизи № 3863 від 27.11.2009 року та судово-почеркознавчої експертизи № 149 від 26.01.2010 року, вартість яких становить 4545,25 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази по справі, а саме: грошові кошти в сумі 10000 гривень, що знаходяться на зберіганні у Чопському відділенні „Промінвестбанку" - повернути до УМВС України в Закарпатській області; 780 взірців купюри номіналом 500 гривень серії БН 3938243, які передані на зберігання у Чопське відділення „Промінвестбанку" знищити; компакт-диск DVD+R на якому виконано записи проведених оперативно технічних заходів 1.5 відносно ОСОБА_5 , відеокасети «Панасонік міні DV» та «JVC» на яких виконано відеозапис до протоколу огляду місця події від 05.11.2009 року, цифровий диктофон марки «Олімпус», що знаходяться при матеріалах справи залишити при матеріалах справи.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд.

Суддя Ужгородського ОСОБА_1
міськрайонного суду