Справа № 314/441/17
Провадження № 1-кп/314/33/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.03.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувшиу відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 по матеріалу кримінального провадження за № 0000006 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.01.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюобвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Музиківка, Білозерський район, Херсонська область, громадянину України, який має неповну середню освіту, непрацюючому, неодруженому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

1) 25.06.2008 року Суворовським районним судом м. Херсон за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 304 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
2) 30.03.2009 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
3) 21.05.2010 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 162 КК України, з застосуванням ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 30.03.2009 року та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 25.09.2013 року на підставі ст. 81 КК України, згідно ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.09.2013 року умовно-достроково, невідбутий строк, що складає 1 рік 8 місяців 28 днів.
4) 16.10.2015 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 12.11.2016 року приблизно о 00 год. 30 хв., маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому проживає без реєстрації, підійшов до паркану, який служить для розмежування двох територій домоволодінь, в якому мешкає ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де за допомогою фізичної сили рук, таємно, умисно, діючи повторно, з корисливих мотивів, викрав два металеві швелери, довжиною 3 м кожен, шириною 15 см, висотою стінок 5 см, товщиною металу 3 мм, вартістю за 1 м 60 гривень, на загальну суму 360,00 грн., та металеву трубу довжиною 3 м, діаметром 100 мм,товщиною металу 3 мм, вартістю за 1 м 60 гривень, на загальну суму 180,00 грн., які знаходилися у землі та слугували для тримання паркану у відповідному положенні, власником яких є ОСОБА_5 . Після чого, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 540,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно».

23.12.2016 року приблизно о 16 год. 40 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_6 , з яким ОСОБА_7 розпивали спиртні напої. Розпиваючи спиртне, ОСОБА_6 стало зле, де останній попрямував до спальної кімнати відпочивати, в цей момент ОСОБА_4 скориставшись відсутністю власника, підійшов до дерев`яного серванту, який знаходиться у прохідній кімнаті будинку, звідки умисно, діючи повторно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 1500 гривень, номіналом по 200 гривень в кількості 7 купюр та номіналом по 100 гривень в кількості 1 купюри.Після чого, розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, тим самим, спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно».

24.12.2016 року, приблизно о 01 год. 00 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, прийшов до частково огородженої території домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , власницею якого є ОСОБА_8 , після чого, направився до приміщення гаражу, та біля якого виявив цеглину, за допомогою якої збив навісний замок з воріт гаражу, та проник до приміщення, звідки таємно, діючи повторно, з корисливих мотивів, викрав:
-бухту кабелю ПВС 2x2,5 чорного кольору, довжиною 39 м, який знаходився на пластиковій катушці з металевою ручкою, вартістю 500 гривень;
-металеву каністру, темно-зеленого кольору, об`ємом 20 л, вартістю 250 гривень, в якій містилось 20 л палива, а саме бензин А-95 Energy, вартістю за 1 л 22 грн. 20 коп., на загальну суму 444 гривні.
Після чого, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим, спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 944 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, з проникненням у інше приміщення».

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та зазначила наявність ризиків, неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Обвинувачений в судовому засіданні не заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Під час розгляду клопотання суд встановив наявність обґрунтованої підозри за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та причетність ОСОБА_4 до неї, що підтверджується наданими суду матеріалами.
Подане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 177, 184 КПК України.

Крім того, під час розгляду, судом встановлено наявність ризиків передбачених:
- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченим ухилятися від кримінальної відповідальності, через тяжкість пред`явленого обвинувачення, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, на виклики суду систематично не з`являється, перебував у розшуку, не має сталих соціальних і виробничих зав`язків, а також постійного місця проживання, останній може вчинити спроби направлені на ухилення від кримінальної відповідальності та суду;
- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченим здійснювати вплив на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки останні в суді під час розгляду кримінального провадження по суті не допитувалися.
- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , оскільки останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів, що свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення.
Наявні ризики, свідчать, що їх запобігання не можливе шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, оскільки, перебуваючи під домашнім арештом, особистому зобов`язанню, останній не буде обмежений в своїх діях, а тому ризики передбачені пунктами 3 та 5 не будуть забезпечені, окрім того останній може з метою уникнення відповідальності вчинити спроби направлені на ухилення від суду.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим кодексом.
З урахуванням встановлених обставин кримінального правопорушення, відсутності у ОСОБА_4 заробітку, особи обвинуваченого та положень ч. 5 ст. 182 КПК України, суд вважає можливим визначити заставу у розмірі 35240,00 грн., що відповідає 20 прожитковим мінімумам для працездатних осіб та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне у разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки визначені цією нормою права.
Керуючись ст.ст. 176-199, 369-372 КПК України, суд, -
постановив:
Клопотання прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000006 від 01.01.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме з 12 березня 2018 року, до 10 травня 2018 року включно.
Визначити розмір застави в сумі 35 240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена: на розрахунковий рахунок 1205, Державна казначейська служба України м. Київ. МФО 820172; Отримувач платежу ТУ ДСА України в Запорізькій області; , призначення платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000006 від 01.01.2017 року.
В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 , до 10.05.2018 року виконувати наступні обов`язки:
- прибувати за викликом до суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.
Ухвала оскарженню окремо від судового рішення, передбаченого ч. 1 ст. 392 КПК України не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Суддя: ОСОБА_1
12.03.2018