Справа № 478/2032/17 Провадження № 1-кп/478/32/2018

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
11 січня 2018 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України,
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину за таких підстав.
Вночі 15.05.2015 року близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_4 , у період не знятої та непогашеної у встановленому законом порядку судимості, заздалегідь не обіцяючи ОСОБА_6 , знаючи останнього з дитинства, знаючи його спосіб життя і про джерела його існування, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання погодився на пропозицію ОСОБА_6 та пішов з останнім до території незнайомого ОСОБА_4 нежилого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , звідки спільно з ОСОБА_6 переніс електрозварювальний апарат, 5 алюмінієвих електричних двигунів, електричний дріт, викрадені ОСОБА_6 з домоволодіння ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , до території домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , здійснивши таким чином переховування предметів, здобутих злочинним шляхом.
У подальшому 15.05.2015 року близько 07 год. 00 хв. заздалегідь не обіцяючи ОСОБА_6 , знаючи останнього з дитинства, знаючи його спосіб життя і про джерела його існування, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спільно з ОСОБА_6 продав електрозварювальний апарат, 5 алюмінієвих електричних двигунів, електричний дріт як металобрухт ОСОБА_9 , викрадені ОСОБА_6 з домоволодіння ОСОБА_7 ,розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , здійснивши таким чином збут предметів, здобутих злочинним шляхом.
За викрадення електрозварювального апарату, п`яти алюмінієвих електричних двигунів, електричного дроту з домоволодіння ОСОБА_7 , вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 27.08.2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.396 КК України як заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.
На підставі ч.1 ст.474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості, укладена 27.12.2017 року між прокурором у кримінальному провадженні начальником Казанківського відділу Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .
Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчинених діяннях в обсязі підозри у судовому провадженні.
Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.396 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, визначених за вказаний злочин та за вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 14.04.2016 року сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
Згідно до ч.2, ч.4, ч.5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину, цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.
На підставі пояснень обвинуваченого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч.7 ст.474 КПК України.
При призначенні покарання, суд згідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання.
Вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин в силу ст.12 КК України є середньої тяжкості.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Речові докази та витрати на проведення експертиз по даному провадженню відсутні.
Керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.12.2017 року між прокурором у кримінальному провадженні начальником Казанківського відділу Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі положень ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання приєднати частково невідбуту ОСОБА_4 частину покарання, призначеного вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 14.04.2016 року і остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Роз`яснити сторонам угоди, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між обвинуваченим і прокурором про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України: обвинуваченим (його захисником) виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно зі ч.4 ст.469 КПК України, угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно вручити прокурору і засудженому.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1