АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/1464/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2203/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
його захисника адвоката - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 645/1464/17 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Фрунзенського районного суду міста Харкова від 13 липня 2017 року,
У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Фрунзенського районного суду міста Харкова від 13 липня 2017 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, одруженого, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 29.04.2011 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі, звільнено 19.06.2014 року від подальшого відбування покарання від 11.06.2014 року на підставі п. а ст. 4 Закону України "Про амністію у 2014 році";

- 24.03.2015 року за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 02.09.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 7 місяців позбавлення волі, звільнено 25.10.2016 року по відбуттю строку покарання,
визнано винним і засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з дня обрання запобіжного заходу, тобто з 13 лютого 2017 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 13.02.2017 року по 20.06.2017 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили. Стягнуто зі ОСОБА_7 в дохід держави судові витрати за проведення судово-трасологічної експертизи 3704 грн. 68 коп. і за проведення судової товарознавчої експертизи № 2008 від 24.02.2017 року - 990 грн. 00 коп. Вирішено долю речових доказів.
З цим вироком не погодився обвинувачений, який подав апеляційну скаргу і просить пом`якшити покарання до такого, що не пов`язане з позбавленням волі.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, обвинуваченого його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Як було встановлено оскаржуваним вироком суду, ОСОБА_7 13.02.2017 року точний час в ході досудового розслідування не встановлений, знаходячись біля квартири АДРЕСА_2 , з метою крадіжки, повторно, скориставшись тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки та розвідного ключа, які заздалегідь взяв для використання, шляхом пошкодження замку вхідної двері вищевказаної квартири, відчинив двері та незаконно проник до вказаної квартири. Після цього, ОСОБА_7 у вищевказаній квартирі реалізуючи свій злочинний намір виявив та незаконно заволодів майном, яке належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме: ноутбуком «ACER E1-530G-21174G50Mnkk» в корпусі чорного кольору з мереживним зарядним пристроєм вартістю 6500 грн. 00 коп., годинником наручним чоловічим «Tag Heuer Carrera Ly3487» вартістю 4940 грн. 00 коп., годинником наручним чоловічим «Obaku titan DB559» вартістю 4940 грн. 00 коп., ланцюжком зі сплаву золота 585 проби вартістю 4093 грн. 60 коп. та ювелірною прикрасою, релігійно стилізованою зі сплаву золота 585 проби вартістю 675 грн. 00 коп., загальною вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2008 від 24.02.2017 року, 21148 грн. 60 коп. Після цього ОСОБА_7 залишив місце скоєння злочину, покинувши квартиру АДРЕСА_2 , отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю.
Обставини події та правильність правової кваліфікації його дій в апеляційному порядку будь-хто не оспорив.
Що стосується апеляційних вимог обвинуваченого, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому було повністю дотримано вимог матеріального та процесуального права.
Так, згідно вимог ч. 1 ст. 65 КК України покарання винній особі має бути призначено у межах санкції закону, за яким її визнано винною, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу, із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання. При цьому призначене покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження нових злочинів.
Згідно вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї Постанови №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів».
Суд першої інстанції послався в вироку на те, що враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених обвинуваченим злочинів, те, що він на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, одружений, за місцем проживання характеризується задовільно, має захворювання: сечокам`яну хворобу, нейроциркуляторну дистонію за змішаним типом, хронічний вірусний гепатит "С", раніше неодноразово засуджений, у тому числі за корисливі злочини. Суд правильно не врахував факт знаходження на утриманні обвинуваченого його малолітньої дитини та родичів похилого віку, оскільки обвинувачений не працює та не має офіційного джерела доходів для утримання вказаних осіб, суду не надано доказів проживання обвинуваченого з цими особами. Крім того, ОСОБА_7 не вказаний батьком у свідоцтві про народження дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 22). До апеляційного суду документів, які б спростували ці висновки суду, не надано також.
Згідно з абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно якою Немишлянський районний сектор Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України вважає, що у обвинуваченого високі ризики вчинення повторного кримінального правопорушення, та небезпеки для суспільства. Орган пробації вважає, що застосування соціально-побутових заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_7 з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, його відношенні до скоєного.
Покарання в найменшому розмірі, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, неможна вважати надмірно суворим. Підстав для застосування вимог ст..69 КК України немає.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Фрунзенського районного суду міста Харкова від 13 липня 2017 року, щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим, який перебуває під вартою, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ ____________________

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13