Справа № 495/5654/17
Номер провадження 1-кп/495/105/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000131 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Холмське, Арцизького району Одеської області, болгарина, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 20 січня 2017 року приблизно о 15 годин, обвинувачений ОСОБА_3 , з корисливою метою та прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, прибув до будинку АДРЕСА_1 , де шляхом вільного доступу, через вхідні двері проник до даного будинку, що належить та де проживає потерпіла ОСОБА_5 звідки скоїв крадіжку телевізору марки «LG Led LCD TV», діагональ екрану 80 см., серійний номер: 210RAZA37653, 2012 року випуску вартістю 2954 гривень, та грошових коштів в сумі 5000 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_5 , спричинивши матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 7954 гривень. Після цього обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив що дійсно 20 січня 2017 року приблизно о 15 годин, він, через вхідні двері проник до будинку АДРЕСА_1 , де проживала потерпіла ОСОБА_5 звідки скоїв крадіжку телевізору та грошових коштів в сумі 5000 гривень, які лежали поряд на тумбочці. Після цього з місця вчинення злочину зник розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить каяття та сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, негативну характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, його щире каяття в скоєному.

Враховуючи, те, що обвинувачений ОСОБА_3 , раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, розкаявся у скоєному, має постійне місце проживання на території Білгород-Дністровського району Одеської області, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України.

Речові докази: фіскальний чек від 29.11.2012; видаткову накладну № 156ФТ-24717 від 29.11.2012 року; договір купівлі-продажу № 156ФТ-24717; акт приймання-передачі товару від 29.11.2012 року, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений не був.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 371, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі санкції вказаної статі призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Речові докази: фіскальний чек від 29.11.2012; видаткову накладну № 156ФТ-24717 від 29.11.2012 року; договір купівлі-продажу № 156ФТ-24717; акт приймання-передачі товару від 29.11.2012 року, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений не був.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1