Провадження по справі № 1кс /522/5682/18
У Х В А Л А

20 березня 2018 року м.Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курилівка, Куп`янського р-ну, Харківської обл, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , колишнього військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_1 ),

підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000381 від 25.11.2016, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 405 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 405 КК України, за наступних обставин.

У військовій прокуратурі Одеського гарнізону Південного регіону України перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000381 від 25.11.2016 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 405 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

З 15 липня 2001 року ОСОБА_3 проходив військову службу за контрактом на різних посадах та у різних частинах Державної прикордонної служби України.

17 червня 2013 року згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) №250-ОС майор ОСОБА_3 призначений на посаду начальника відділення інженерного облаштування державного кордону інженерно-технічного відділу.

В той же час, з серпня 2015 року на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 проходить військову службу за контрактом підполковник ОСОБА_4 , який відповідно до вимог ст. ст. 28-32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, являвся начальником за військовим званням та посадою для майора ОСОБА_3 .

Будучи військовослужбовцем, майор ОСОБА_3 , у відповідності з вимогами ст. ст. 9, 11, 16, 29-32, 49, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, зобов`язаний виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку дисципліни, у відносинах з іншими військовослужбовцями, проявляти витримку і бути ввічливим, суворо дотримуватися у своїй службовій діяльності вимог Конституції і Законів України, Статутів, наказів і розпоряджень, дотримуватися правил військової ввічливості, поважати честь і гідність інших військовослужбовців, не допускати непристойних вчинків самому і утримувати від їх вчинення співслужбовців.

Однак, діючи на порушення вищевказаного законодавства, майор ОСОБА_3 будучи обізнаним про порядок проходження військової служби, навмисно вчинив злочин проти порядку підлеглості з насильством щодо начальника під час виконання ним обов`язків з військової служби за наступних обставин:

24 листопада 2016 року близько 12 годин 25 хвилин майор ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) у військовому званні «майор», діючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, перебуваючи в приймальні службового кабінету начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_4 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно та протиправно на порушення вимог ст. ст. 9, 11, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання будучи, невдоволенним законними діями начальника за посадою підполковника ОСОБА_4 вчинив насильство щодо підполковника ОСОБА_4 , а саме схопивши останнього обома руками за тулуб, тим самим обмеживши його рухи з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, різким ривком штовхнув останнього в бік шафи, в результаті чого підполковник ОСОБА_4 втративши рівновагу та при падінні вдарившись обличчям об шафу, впав на підлогу, після чого майор ОСОБА_3 одразу з метою заподіяння йому страждань та фізичного болю намагався проти фізіологічних можливостей заламати праву руку підполковника ОСОБА_4 , схопивши її обома руками та закрутивши її за спину останнього, однак не зміг довести свій злочинний намір до кінця будучи зупиненим військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином заподіявши підполковнику ОСОБА_4 згідно висновку експерта №82 від 12 січня 2017 року, легкі тілесні ушкодження у вигляді «закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, синця обличчя та садно 4-го пальця правої кісті».

28 листопада 2016 року наказом №500-ОС начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_3 звільнено з військової служби та виключено із списків особового складу загону.

На час клопотання підозрюваний ОСОБА_3 на виклики до органу досудового розслідування не з`являється, у тому числі останній не прибув на виклик до військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України для вручення йому письмового повідомлення про підозру, вжитими заходами розшуку встановлено фактичне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_2 , проте останній ухиляється від органів досудового розслідування, що унеможливлює проведення необхідних слідчих дій та прийняття процесуальних рішень у розумні строки та забезпеченню дієвості кримінального провадження без обрання останньому запобіжного заходу.

31 травня 2017 року у кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру.

Розглянувши клопотання прокурора та вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що провадження за клопотанням прокурора про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає закриттю, з наступних підстав.

20 липня 2017 року клопотання прокурора про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , було задоволено.

У відповідності до п.2 ч.3 ст.190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

- закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії.

Затримання підозрюваного ОСОБА_3 , з метою його приводу в судове засідання дозволено ухвалою суду від 20 липня 2017 року, тобто більше ніж 6 місяців тому.

На даний момент ухвала суду від 20 липня 2017 року про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , органами досудового розслідування не виконана.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що строк дії ували суду, якою дозволено затримання підозрюваного ОСОБА_3 з метою його приводу в судове засідання сплинув, та відповідно, ухвала суду про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 втратила законну силу, а також в судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 доставлено не було, у зв`язку із чим, провадження за клопотанням прокурора про зміну до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 190, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Провадження за клопотанням прокурора, про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1

20.03.2018