Справа № 559/954/16-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
в особі секретаря ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Королево Виноградівського р-ну, Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із неповною початковою освітою, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_7
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження, від яких вона померла в КЗ «Дубенська центральна районна лікарня».
Своїми діями які виразились в порушенні вимог підпункту б) пункту 2.3, 12.3 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, в момент виникнення небезпеки для руху у вигляді автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який, виїжджаючи з вул. В. Винниченка на нерегульоване перехресті даної вулиці з вул. Д. Галицького, виконував поворот ліворуч в сторону вул. І. Франка, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , хоча мав технічну можливість запобігти зіткненню транспортних засобів шляхом застосування екстреного гальмування при своєчасному прийнятті мір до реагування.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому злочині визнав повністю, та дав показання про те, що встановленні обставини вчинення ним кримінально-
караного діяння які зазначенні у обвинувальному акті та встановлення у судовому засіданні відповідає дійсності, щиро розкаюється у вчиненому, просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році» посилаючись на те, що на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, тому просить звільнити його від відбуття призначеного покарання. На даний час частково відшкодував заподіяну шкоду в сумі 2000 доларів США. Щодо розміру заявлених потерпілим позовних вимог, останні визнає частково, оскільки на даний час перебуває у важкому матеріальному становищі не має постійної роботи та на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей. З потерпілим у справі поза судовим розглядом домовлялись про повне відшкодування шкоди в сумі 3300 доларів США. Однак 1300 доларів США не зміг відшкодувати добровільно до завершення судового розгляду, однак обумовлену суму не заперечує сплатити.
Окрім повного визнання вини у вчиненому злочинні вина останнього доведена у судовому засіданні встановленими доказами по обставинах справи.
Потерпілий пояснив, що перед виїздом він перевіряв власний автомобіль, який був повністю справний, на момент ДТП проїжджа частина дороги була мокра
Діями обвинуваченого йому спричинено майнову шкоду, яка підтверджена матеріалами справи. Окрім цього, йому заподіяна моральна немайнова шкода внаслідок загибелі дружини. У судових дебатах зазначив, що на його переконання обвинувачений не усвідомив протиправність вчиненого злочину, оскільки затягував судовий розгляд справи, не виконав у добровільному порядку поза судовим рішенням досягнуту домовленість про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в сумі 3300 доларів США, а тому вважає що йому необхідно призначити найсуворіше передбачене законом покарання та відправити для відбуття покарання у місця позбавлення волі. Просить заявлені вимоги щодо відшкодування моральної та матеріальної шкоди з урахуванням часткового відшкодування стягнути з ОСОБА_3 .
Допитом свідка ОСОБА_9 встановлено, що 06.09.2015 року вона перебувала в автомобілі марки «Форд» свого знайомого на задньому сидінні, та останні рухались по вул.Д.Галицького в напрямку центру м.Дубно зі сторони автовокзалу. приблизно навпроти будівлі «Укрпошти» їхній автомобіль здійснив обгін спочатку «Жигулі» синього кольору, і одразу за ним інший автомобіль теж марки «Жигулі» жовтуватого кольору, які рухались із великою швидкістю. Одразу після цього послідував звук удару, оскільки автомобіль марки «Жигулі» зітнкувся з іншим автомобілем, а саме з автомобілем ОСОБА_6 . Самого удару свідок ОСОБА_9 не бачила.
Допитом як свідка ОСОБА_10 встановлено, що в той день він разом із ОСОБА_3 перебували поблизу магазину «Казка», що по вул.Д.Галицького. В подальшому, ОСОБА_11 сів за кермо автомобіля синього кольору марки «ВАЗ», а ОСОБА_3 до іншого автомобіля жовтого кольору марки «ВАЗ 2103» та почали рухатись по
вул.Д.Галицького в напрямку центра м.Дубно. Попереду їхав ОСОБА_11 , а позаду нього рухався Сирохман, при цьому обоє рухались із значною швидкістю. Приблизно навпроти будівлі «Укрпошти» ОСОБА_11 здійснив обгін автомобіля білого кольору, та побачив, як з повороту з вул.Винниченка виїхав автомобіль «ВАЗ 2101». З метою уникнення з ним зіткнення ОСОБА_11 своїм автомобілем прижався ближче до правої сторони автодороги та почув звук удару від зіткнення автомобілів. Сам момент зіткнення ОСОБА_11 не бачив.
Згідно до даних протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.09.2015р., зафіксовано розташування автомобілів після зіткнення.
Дослідженням висновку судово-медичної експертизи, встановлено, що смерть громадянки ОСОБА_8 настала внаслідок закритої травми живота з розривом селезінки, яка супроводжувалася вираженою внутрішньо-черевною кровотечею та масивною крововтратою, що призвело до розвитку незворотного травматичного (геморагічного) шоку, який і став безпосередньою причиною смерті. Крім того, експерт зазначає, що між спричиненням потерпілій внаслідок ДТП тілесних ушкоджень і настанням її смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Крім того, беззаперечним доказом вини ОСОБА_3 є досліджений в ході судового розгляду відеозапис камер спостереження, що фіксували безпосереднє місце події та чітко відобразили у записі як автомобіль під керуванням обвинуваченого здійснює в забороненому місці обгін на вул.Д.Галицького, рухається на смузі зустрічного руху, і допускає зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_12 .
Вислухавши сторони кримінального провадження дослідивши докази у їх сукупності суд прийшов до переконливого висновку що злочин вчинив обвинувачений.
Органами досудового слідства вірно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого є повне визнання вини, щире каяття у скоєному та сприяння в розкритті злочину, часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого - по справі не встановлено.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просить звільнити обвинуваченого його від призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» з наведених вище підстав. Щодо стягнення заявленої моральної немайнової та майнової шкоди зазначила що її підзахисний частково відшкодував заявлену потерпілим вимогу. Однак, вважає що розмір заявленої немайнової шкоди є непомірний для обвинуваченого в силу важкого матеріального становища. Просить встановити розмір відшкодування в сумі еквівалентній 3300 доларів США.
Представник потерпілого у справі підтримав позицію потерпілого в частині повного відшкодування заявлених позовних вимог, призначення найсуворішого покарання обвинуваченому за вчинення інкримінованого злочину та направлення обвинуваченого для відбуття реальної міри покарання у вигляді позбавлення волі.
Вирішуючи питання призначення виду та міри покарання та направлення засудженого щодо відбуття реального покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк передбачений санкцією статті, суд виходить з наступного. ОСОБА_3 , вчинив необережний злочин, який не є особливо тяжким. У судовому засіданні заявив, що щиро розкаюється у вчиненому. Не
заперечує щодо відшкодування заподіяної шкоди, яку частково добровільно відшкодував. На його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей. На даний час перебуває у важкому матеріальному становищі. Окрім цього, у судове засідання подав заяву про застосування дії п.в ст.1 Закону України « Про амністію у 2016 році», оскільки на утриманні обвинуваченого знаходиться двоє неповнолітніх дітей віком до вісімнадцяти років, відносно яких він не позбавлений батьківських прав.
Розглядаючи подане клопотання судом встановлено, що у відповідності до Закону України «Про застосування амністії» до ОСОБА_3 протягом 10 ти років органом досудового слідства та судом не застосовувалась дія вищевказаного Закону.
Враховуючи встановленні обставини справи, доводи обвинуваченого та захисту, суд вважає за можливе застосувати дію закону « Про амністію у 2016 році» та звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного судом основного покарання.
Вирішуючи питання відшкодування заявленої матеріальної та моральної шкоди та витрат на правову допомогу потерпілого, суд приходить до переконання що заявлена позовна вимога в частинні відшкодування матеріальної шкоди та витрат на правому допомогу підлягає до відшкодування у повному обсязі.
Що до розміру відшкодування заявленої моральної немайнової шкоди, суд враховує негативні наслідки вчиненого злочину, а саме смерть потерпілого. Приймає до уваги часткове її відшкодування обвинуваченим його доводи про перебування у важкому матеріальному становищі. Також суд оцінює твердження потерпілої сторони щодо обґрунтування заподіяної немайнової шкоди, бажання повного її відшкодування у зв`язку з невиконанням погодженої суми відшкодування поза межами судового засідання у добровільному порядку обвинуваченим до постановлення судового рішення у справі та вважає щодо відшкодування підлягає сума у 100000 тисяч гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки
Засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбуття призначеного судом основного покарання у вигляді позбавлення волі на підставі п.в ст.1 Закону України « Про амністію».
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 7546 гривень заподіяної матеріальної шкоди, 5000 тисяч гривень у відшкодування витрат на отримання правової допомоги та 100000 тисяч гривень у відшкодування заподіяної моральної немайнової шкоди. Всього стягнути з засудженого ОСОБА_3 та користь ОСОБА_6 112546 ( сто дванадцять тисяч п`ятсот сорок шість) гривень у відшкодування заподіяної шкоди.
- автомобіль ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні на території спеціального майданчика РФ ДП МВС Україна «Інформ-ресурси» в м. Дубно по вул. Мирогощанська,62- повернути власнику ОСОБА_6 ;
- диск «perfeo» DVD+R з відеозаписом із супермаркету «Дубно», на якому зафіксовано рух автомобіля ВАЗ 2101, р.н. НОМЕР_2 до ДТП ;диск «Artex» DVD-R із покадровими зображеннями відеозапису із супермаркету «Дубно ; диск «Artex» DVD+R з відеозаписом ДТП, диск «Artex» DVD-R із покадровими зображеннями відеозапису ДТП- залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.
Суддя: