ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вказані речі не відносяться до кримінального провадження, на їх вилучення не надавався дозвіл слідчим суддею в ухвалі про дозвіл на обшук, отже, вони є тимчасово вилученим майном, яке підлягає поверненню заявникові. Арешт на вказане майно не накладався.
У судовому засіданні представник заявника доводи скарги підтримала, просила скаргу задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, оскільки ухвалою слідчого судді від 31.08.2017 надавався дозвіл на обшук у вищезазначеному приміщенні з метою вилучення вищеназваних речей та документів, а тому ці речі та документи не є тимчасово вилученим майном. Також заплановано огляд вилучених речей та документів. Тому відсутні підстави для ствердження про бездіяльність прокурора у даному випадку. Просила у задоволенні скарги відмовити.
Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2017 р. вищезазначене клопотання прокурора задоволено у повному обсязі та надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення вищезазначених речей і документів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України володільцем тимчасово вилученого майна на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 234, ч. 5 ст. 237 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження. Обшук особи повинен бути здійснений особами тієї ж статі.
Вимогами ч. 7 ст. 236 КПК України передбачено, що при обшуку слідчий має право, у тому числі, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Аналіз змісту ст. 168 КПК України свідчить, що тимчасово вилученим вважається майно, яке одержане в результаті, у т.ч. й обшуку. При цьому, тимчасово вилученими вважаються вилучені при обшуку речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.
Оскільки ухвала слідчого судді від 22 серпня 2017 р. про дозвіл на обшук містила дозвіл на вилучення, в тому числі, договорів, системних блоків персональних комп`ютерів, портативних комп`ютерів, печаток, що охоплюється складом вилучених у ТОВ «АКТІС ГРУП» речей та документів, зокрема, системні блоки комп`ютерів, ноутбуки, печатки, договори, тому слідчий суддя доходить висновку, що саме це вилучене у ТОВ «АКТІС ГРУП» майно не є тимчасово вилученим майном.
Вилучивши вказане майно, прокурор зобов`язаний виконати вимоги статті 100 КПК України, та ставити питання про його арешт є недоцільним.
Отже, у цій частині вимоги клопотання ТОВ «АКТІС ГРУП» не є обґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.
В іншій частині вимоги клопотання стосуються повернення тимчасово вилученого майна інших підприємств, а саме ТОВ «КРАСТ 54», ТОВ «КРАСТ 55» та ТОВ «АКТІС УКРАЇНА», які відображені у додатках до протоколу обшуку. Отже, до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора у вигляді не повернення тимчасово вилученого майна в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України можуть звернутися саме ці підприємства. Слідчому судді не надано доказів на підтвердження повноважень ТОВ «АКТІС ГРУП» звертатися до суду з такою скаргою в інтересах ТОВ «КРАСТ 54», ТОВ «КРАСТ 55» та ТОВ «АКТІС УКРАЇНА».
Отже, скарга ТОВ «АКТІС ГРУП» підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 98, 169, 171, 234, 236, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АКТІС ГРУП» задовольнити частково.
Не завірені копії актів приймання-передачі векселів з одного боку та не завірені копії простих векселів з другого на 12 арк.;
Копію наказу ТОВ «АКТІС ГРУП» № 36к від 30.07.2012;
Копію наказу ТОВ «АКТІС ГРУП» № 31к від 29.10.2013;
Копію договору найму (оренди) нерухомого майна від 05.08.2016;
Матеріали підготовки до комплексної планової перевірки ТОВ «АКТІС ГРУП».
В іншій частині у задоволенні вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 2 жовтня 2017 р.
Повний текст ухвали оголошений 5 жовтня 2017 р. о 15:40 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1