справа №176/2259/17
провадження №1-в/176/619/17
УХВАЛА
Іменем України
27 грудня 2017 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду, в режимі відеоконференції, клопотання про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України, яке надійшло від засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шевченківське Новомиколаївського району Запорізької області, засудженого вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 26 грудня 2013 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,

за участю прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , представника державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_3 звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі. Своє клопотання мотивував тим, що він відбув більше 2/3 строку покарання. За час відбування покарання в державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№26)» він усвідомив протиправність скоєних ним злочинів, в скоєному розкаюється, позитивно характеризується, своєю працею та активною участю в житті колонії довів, що став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.

Представник державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» ОСОБА_5 та прокурор Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_6 заперечував у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 .

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , вважає, що у задоволені клопотання останнього слід відмовити з наступних підстав.

Із досліджених матеріалів особової справи ОСОБА_3 судом встановлено, що останній засуджений вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 26 грудня 2013 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.

Із наведеного вбачається, що ОСОБА_3 , крім іншого, відбуває покарання за вчинення умисних особливо тяжких злочинів (ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

На даний час ОСОБА_3 відбув більше 2/3 строку покарання, а тому має правові підставі для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Водночас, згідно роз`яснень п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Із наявної у матеріалах особової справи характеристики на засудженого ОСОБА_3 вбачається, що останній за час відбування покарання в державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№26)» характеризується негативно, на виробництві установи не працевлаштований по незалежним від нього причинам, при цьому залучається до робіт з благоустрою колонії та господарському обслуговуванню установи.

Крім того, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 мав 1 заохочення отримане ним 28 грудня 2015 року у вигляді подяки за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці у 4-му кварталі 2015 року.

Разом з тим, засуджений ОСОБА_3 мав 11 стягнень, які погашені за плином часу, зокрема: 24 жовтня 2016 року оголошено догану за нетактовну поведінку; 18 лютого 2017 року поміщений на 15 діб в ДІЗО за порушення локалізації; 05 квітня 2017 року поміщений на 14 діб в ДІЗО за нетактовну поведінку та перешкоджання обшуку.

З наведеного вбачається, що після отриманого одного заохочення засуджений ОСОБА_3 мав три стягнення, які хоча і погашені за плином часу проте не доводять його виправлення на даний час.

Враховуючи все вище зазначене, те, що засуджений ОСОБА_3 за весь час відбування покарання в державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№26)» має негативну характеристику, має лише одне заохочення, при цьому після отриманого заохочення мав три стягнення, суд вважає, що останній на теперішній час не досяг виправлення, як основної мети відбування покарання та підстави для умовно-дострокового звільнення.

За викладених обставин, суд приходить до неупередженого та об`єктивного переконання, що засуджений ОСОБА_3 хоч і має правові підставі для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, проте не довів суду, що заслуговує на таке звільнення.

Керуючись ст. 81 КК України та відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області,шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1