Справа №: 343/26/18
Провадження №: 1-кп/0343/42/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Долина ІваноФранківської області матеріали кримінального провадження №1-КП/0343/42/18 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Волосів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню освіту, тимчасово непрацюючого, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина , раніше несудимого, -
в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст. 190 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:
Обвинувачений ОСОБА_4 , наказом начальника Долинського відділу освіти Долинської районної державної адміністрації від 17.03.2009р. №80-к, призначений з 18.03.2009р. на посаду тренера викладача з легкої атлетики Долинської дитячо-юнацької спортивної школи.

Згідно посадових обов`язків та затвердженого директором розкладу занять Долинської ДЮСШ на 2014-2015 роки, ОСОБА_4 , був зобов`язаний проводити заняття з легкої атлетики з учнями в Старомізунській ЗОШ 1-3 ст. і Кропивнянській ЗОШ 1-2 ст. в період з понеділка по п`ятницю.

Однак, перебуваючи на посаді тренера викладача з легкої атлетики Долинської дитячо-юнацької спортивної школи, ОСОБА_4 , вирішив шляхом обману керівництва Долинської дитячо-юнацької спортивної школи, заволодіти грошовими коштами з державного бюджету.

З метою реалізації злочинну умислу направленого на заволодіння шахрайським способом бюджетними коштами, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, подавав керівництву Долинської дитячо-юнацької спортивної школи, недостовірні дані щодо відпрацьованого часу, а сам в період з травня по вересень 2014 року, зокрема в травні 6 робочих днів- 24 години, у червні 23 робочих дні -90 годин, в серпні 16 робочих днів -60 годин, та вересні 4 робочі дні -12 годин, крім цього в період з червеня по листопад 2015 року, зокрема в червні 22 робочих дні- 90 годин, у вересні 9 робочих днів -33 години, в жовтні 26 робочих днів- 108 годин, та листопаді 9 робочих днів -33 години, хоч був відсутнім на робочому місці, так як знаходився за межами території України.

У подальшому, на підставі поданих ОСОБА_4 завідомо неправдивих відомостей про облік робочого часу, працівники Долинського відділу освіти Долинської районної державної адміністрації, будучи переконаними у правдивості поданих ОСОБА_4 даних про облік робочого часу, незаконно нарахували та виплатили йому за вищевказаний період часу заробітну плату на загальну суму 15 227.20 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 , шахрайським способом, незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 15 227.20 грн., чим завдав матеріальну шкоду Долинському відділу освіти Долинської РДА.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
В даному кримінальному провадженні, 03 січня 2018 року між сторонами кримінального провадження: начальником Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури юристом І-го класу ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої сторони узгодили, що за скоєння даного злочину ОСОБА_4 призначається покарання в межах санкції ч.1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 850,00 гривень. В тексті угоди передбачено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ч.2ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом ( ст. 389-1 КК України).
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Пояснив, що він працює неофіційно і має можливість виконати вирок у вигляді штрафу.
Прокурор в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 850,00 гривень. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості їй зрозумілі. Підтвердила, що угода укладена добровільно.
Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного:
Відповідно до положень ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадження щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 190 КК України. Вказаний злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Потерпілого в названому кримінальному провадженні немає.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст.473,474 КПК України.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути укладений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував матеріальні збитки, позитивно характеризується по місцю проживання.
Таким чином, суд дійшов до висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості укладеної між начальником Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури юристом І-го класу ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_6 , із призначенням обвинуваченому узгодженої міри покарання у виді штрафу і ухвалення обвинувального вироку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 03 січня 2018 року, укладену між начальником Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури юристом І-го класу ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні за № 0000021 від 22.06.2016р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00коп.
Запобіжний захід не обирався.
Судових витрат по справі не має .
Цивільний позов не заявлявся.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: