АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1503/17 Справа № 208/1695/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000372 від 20.12.2016 року за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року, ухвалений стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Красна Поляна Великоновосілківського району Донецької області, українки, громадянки України, маючої вищу освіту, тимчасово не працюючій, заміжній (з 07.12.2002), маючої на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року ОСОБА_8 визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено їй покарання:
-за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. в доход держави;
-за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. в доход держави;
-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 грн. в доход держави.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_12 покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. в доход держави.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради суму надмірно отриманої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 28704,26 грн.
Долю речових доказів вирішено.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 09.08.2004, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 15746, укладеного між гр. ОСОБА_13 та гр. ОСОБА_14 , останній купив квартиру загальною площею 54,2 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_3 (на теперішній час - АДРЕСА_2 ).

Під час посвідчення зазначеного договору приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , покупцем було надано останньому нотаріально посвідчену приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_16 , заяву гр. ОСОБА_8 від 08.08.2004 про надання згоди своєму чоловікові ОСОБА_14 «на укладання договору купівлі-продажу квартири, розташованої у АДРЕСА_3 за ціну та на умовах на свій погляд, за гроші, які набуті нами під час шлюбу та є об`єктом права спільної сумісної власності».

Відповідно до довідки № 1111 від 14.11.2014, виданої Департаментом охорони здоров`я та соціального захисту населення Дніпродзержинської міської ради ОСОБА_8 разом зі своїми малолітніми синами ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , були взяті на облік як особи, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

17.11.2014 (точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 , будучи переселенкою із окупованих територій України, усвідомлюючи протиправність своїх дій та маючи умисел на шахрайське заволодіння чужим майном, шляхом обману, з корисливих мотивів, прибула приміщення управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради, що розташоване за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Леніна 2/1 (на теперішній час - АДРЕСА_4 ), достовірно знаючи та усвідомлюючи те, що її чоловік ОСОБА_14 є власником квартири, загальною площею 54.2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , тобто розташованої в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, що унеможливлює отримання допомоги з урахуванням вимог п. 6 Постанови КМУ № 505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, умисно, приховавши наявний факт, в заяві про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які перемішуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на плату житлово-комунальних послуг, при цьому не повідомила працівників управління про вказану обставину, яка впливає на призначення адресної допомоги.

За результатом поданої ОСОБА_8 заяви про призначення грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, 18.11.2014 рішенням управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради призначено виплату адресної допомоги з 17.11.2014 по 16.05.2015.

В подальшому, 26.08.2015 (точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 , будучи переселенкою із окупованих територій України, усвідомлюючи протиправність своїх дій та маючи умисел на шахрайське заволодіння чужим майном, шляхом обману, з корисливих мотивів, прибула до приміщення ТВБВ № 100003/0564 філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк», що розташоване за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Сировця, 33-а (на теперішній час - м. Кам`янське, пр. Шевченка, 33-а), достовірно знаючи та усвідомлюючи те, що її чоловік ОСОБА_14 є власником квартири, загальною площею 54,2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , тобто розташованої в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, що унеможливлює отримання допомоги з рахуванням вимог п. 6 Постанови КМУ № 505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, умисно, приховавши наявний факт, в заяві про продовження виплати щомісячної адресної допомоги особам, які перемішуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг при цьому не повідомила працівників АТ Ощадбанк» та управління праці та соціального захисту населення про вказану обставину, яка впливає на призначення адресної допомоги.

За результатом поданої ОСОБА_8 заяви про продовження виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, 27.08.2015 рішенням управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради призначено виплату адресної допомоги з 26.08.2015 по 25.02.2016.

В подальшому, 18.05.2016 (точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 , будучи переселенкою із окупованих територій України, усвідомлюючи протиправність своїх дій та маючи умисел на шахрайське заволодіння чужим майном, шляхом обману, з корисливих мотивів, прибула до приміщення управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради, що розташоване за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Леніна 2/1, достовірно знаючи та усвідомлюючи те, що її чоловік ОСОБА_14 є власником квартири, загальною площею 54,2 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , тобто розташованої в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, що унеможливлює отримання допомоги з урахуванням вимог п. 6 Постанови КМУ № 505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», розуміючи настання спільно-небезпечних наслідків своїх дій, умисно, приховавши наявний факт, в заяві про продовження щомісячної адресної допомоги особам, які перемішуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на плату житлово-комунальних послуг при цьому не повідомила працівників управління про вказану обставину, яка впливає на призначення адресної допомоги.

За результатом поданої ОСОБА_8 заяви про продовження щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, 19.05.2016 рішенням управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради призначено виплату адресної допомоги з 18.05.2016 по 17.11.2016.

З 01.10.2016 допомогу припинено у зв`язку з відсутністю права.

Таким чином, ОСОБА_8 , маючи умисел на шахрайське заволодіння чужим майном, шляхом обману, з корисливих мотивів, в поданих заяві про призначення та продовження здійснення виплат на отримання адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, які подала 17.11.2014 та 18.05.2016 безпосередньо до управління праці та соціального захисту населення Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради та 26.08.2015 безпосередньо через ТВБВ № 100003/0564 філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк», достовірно знаючи та усвідомлюючи те, що її чоловік ОСОБА_14 є власником квартири, загальною площею 54,2 кв.м., розташованої адресою: АДРЕСА_3 , тобто розташованої в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, що унеможливлює отримання допомоги з урахуванням вимог п. 6 Постанови КМУ № 505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, умисно, приховавши наявний факт, в заявах про призначення та продовження призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, покриття витрат на проживання, в тому числі на плату житлово-комунальних послуг, в яких не повідомила про наявність у володінні членів сім`ї житлового приміщення (квартири), розташованій у м. Дніпродзержинську (м. Кам`янське), у зв`язку із чим в період часу з 17.11.2014 по 01.10.2016 незаконного отримала нараховані та виплачені кошти з Державного Бюджету України у сумі 30 472, 26 грн., чим завдала державі збитку на вказану суму.

Крім того, 17.11.2014 (точний час вході проведення досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 , перебуваючи разом із своїми малолітніми синами ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку як особи, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, з метою отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, порядок надання якої передбачений Постановою КМУ № 505 від 01.10.2014, перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради, розташованому за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Леніна. 2/1 (на теперішній - м. Кам`янське, пр. Свободи, 2/1), особисто власноруч заповнила відповідну заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (яка відповідно до примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом та підтверджує певні події та факти), в яку внесла неправдиві відомості про те, що на момент заповнення заяви у будь-кого з членів її сім`ї відсутні у володінні житлові приміщення, розташовані в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, достовірно знаючи та усвідомлюючи те, що її чоловік ОСОБА_14 є власником квартири, загальною площею 54,2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_5 .
Після цього вищезазначену заяву від 17.11.2014 ОСОБА_8 особисто подала спеціалісту управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради для реєстрації та прийняття відповідного рішення про виплату адресної допомоги.

За результатом поданої ОСОБА_8 заяви про призначення грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, 18.11.2014 рішенням управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради призначено виплату адресної допомоги з 17.11.2014 по 16.05.2015.

В подальшому, 26.08.2015 (точний час вході проведення досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 , перебуваючи разом із своїми малолітніми синами ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку як особи, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції з метою продовження нарахування та виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, порядок надання якої передбачений Постановою КМУ № 505 від 01.10.2014, перебуваючи у приміщенні ТВБВ № 100003/0564 філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк», що розташоване за адресою: м. Дніпродзержинськ. вул. Сировця, 33-а (на теперішній час - м. Кам`янське, пр. Шевченка. 33-а), особисто власноруч заповнила відповідну заяву про продовження виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних, в яку внесла неправдиві відомості про те, що на момент заповнення заяви, у будь-кого з членів її сім`ї відсутні у володінні житлові приміщення, розташовані в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, достовірно знаючи та усвідомлюючи те, що її чоловік ОСОБА_14 є власником квартири, загальною площею 54,2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

Після цього, вищезазначену заяву від 26.08.2015 ОСОБА_8 особисто подала працівнику ТВБВ № 100003/0564 філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» для реєстрації та подальшої передачі до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради для прийняття відповідного рішення про продовження виплати адресної допомоги.

За результатом поданої ОСОБА_8 заяви про продовження виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, 27.08.2015 рішенням управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради призначено виплату адресної допомоги з 26.08.2015 по 25.02.2016.

18.05.2016 (точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 , перебуваючи разом із своїми малолітніми синам ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку як особи, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції з метою продовження нарахування та виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, порядок надання якої передбачений Постановою КМУ № 505 від 01.10.2014, перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради, розташованому за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Леніна, 2/1, особисто власноруч написала відповідну заяву про продовження щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, в які зазначила неправдиві відомості про те що на момент заповнення заяви змін, що впливають на виплату допомоги не відбулось, достовірно знаючи та усвідомлюючи те, що її чоловік ОСОБА_14 є власником квартири, загальною площею 54.2 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

Після цього вищезазначену заяву від 18.05.2016 ОСОБА_8 особисто подала спеціалісту управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради для реєстрації та прийняте відповідного рішення про продовження виплати адресної допомоги.

За результатом поданої ОСОБА_8 заяви про продовження щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, 19.05.2016 рішенням управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради призначено виплату адресної допомоги з 18.05.2016 по 17.11.2016.

З урахуванням зазначеного ОСОБА_8 , в період часу з 17.11.2014 по 01.10.2016, незаконного отримала нараховані та виплачені кошти з Державного Бюджету України в якості щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 30472, 26 грн., чим завдала державі збитку на вказати суму.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурором подана апеляційна скарга, в якій просить вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області змінити. Виключити з вироку суду рішення про визнання ОСОБА_8 винною у пред`явленому обвинуваченні за ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України, призначення покарання за зазначені злочини та покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК України). Вважати засудженою ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн. В іншій частині частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що орган досудового розслідування дійшов неправильного висновку щодо ідеальної сукупності злочинів у діях ОСОБА_8 , що призвело до неправильної кваліфікації вчиненого особою діяння. Вказує, що внесення неправдивих даних до заяви щодо отримання щомісячної адресної допомоги особами, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання та подання цієї заяви уповноваженій особі управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради, не відповідають об`єктивній стороні складу злочину, передбаченого ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України, оскільки вказана заява фактично не підроблялася. Зазначені дії обвинуваченої були способом шахрайства, тому додаткової кваліфікації за ст. 358 КК України не потребували.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора, думку обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора, клопотання обвинуваченої про застосування до неї положень Закону України «Про амністію у 2016 році», та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, під час якого порушень процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку, не встановлено.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції з огляду на положення ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо обставин які ніким не оспорювались, проти чого не заперечували учасники судового провадження, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, які кваліфіковано за ч.1 ст.190, ч.ч.1, 4 ст.358 КК України. При цьому, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема журналу та технічного засобу фіксування судового засідання, в ході судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , судом першої інстанції, з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумніву у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, на що погодились учасники судового провадження, в тому числі і прокурор, який брав участі в суді першої інстанції.

Відповідн до положень.2 ст.394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, з огляду на положення ст.ст.394, 404 КПК України щодо меж перегляду судом апеляційної інстанції, на думку колегії суддів, судом першої інстанції не було допущено порушень норм кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування або зміну судового рішення, а прокурором в апеляційній скарзі не наведено таких підстав, передбачених ст.409 КПК України, які б мали місце при рогляді справи судом першої інстанції, тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

При цьому є таким, що підлягає задоволенню клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 про застосування до нєї положень п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільненню її від призначеного судом покарання, оскільки як встановлено в судовому засіданні апеляційного суду, обвинувачена ОСОБА_8 визнана винною у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особово тяжким відповідно до ст.12 КК України, кримінальна справа стосовно неї розглянута судом, але вирок суду не набрав законної сили, вона на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» має неповнолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо якого вона на момент розгляду справи апеляційним судом не позбавлена батьківських прав відповідно до довідки служби у справах дітей адміністрації заводського району Кам`янської міської ради Дніпропетровської області. Обвинуваченій ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду роз`яснено правові підстави та наслідки звільнення її від кримінального покарання внаслідок акта амністії, що зрозуміло останній та проти застосування до нєї положень Закону України «Про амністю у 2016 році», вона не заперечує.

Керуючись ст. 376, 404, 407, 409, 413, 419 КПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року, ухвалений відносно ОСОБА_8 , залишити без змін.

Звільнити ОСОБА_8 від призначеного їй покарання вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.
Судді: