Справа № 595/476/15-к
У Х В А Л А
10 березня 2015 року

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач обвинувальний акт у кримінальному провадженні про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 10 січня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Бучацькому районному суді Тернопільської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

В судовому засіданні прокурор прокуратури Бучацького району заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки спливає строк, на який такий запобіжний захід було обрано, а підстав для звільнення останнього з-під домашнього арешту не має, так як ризики, які послужили обранню запобіжного заходу у такому виді, продовжують існувати. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту було обрано 12 січня 2015 року терміном на 2 місяці, до 10 березня 2015 року.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник не заперечили проти продовження строку домашнього арешту, однак, просять суд змінити обмеження щодо заборони цілодобово залишати житло за місцем проживання.

Суд, заслухавши думку прокурора щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_7 домашнього арешту, думку представника потерпілої, захисника та обвинуваченого, приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, раніше судимий, тому суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту необхідно продовжити, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_7 такого запобіжного заходу як домашній арешт, не зменшилися та не перестали існувати, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не має, а тому слід продовжити йому запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.176-178, 181, 193-194, 196, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк домашнього арешту до 11 травня 2015 року.
Ухвалу для виконання передати у Бучацький РВ УМВС України в Тернопільській області.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1