Справа № 743/1568/17
Провадження №1-кс/743/149/17
УХВАЛА
17 листопада 2017 року смт. Ріпки

Слідчий суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю: скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , старшого слідчого СВ Ріпкинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки скаргу на бездіяльність слідчого, -
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого. Скарга мотивована тим, що в слідчому відділі Ріпкинського ВП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження в ЄРДР № 0000338 від 13.07.2017 року за ст. 290 КК України. 13.07.2017 року за результатами проведення огляду транспортного засобу ВМW X 5, д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , виданого 28.05.2015 року, належить ОСОБА_3 , вказаний автомобіль було вилучено та поміщено на зберігання до Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області. Одночасно було вилучено ключі від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , виданого 28.05.2015 року. Ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 14.07.2017 року на вказаний автомобіль накладено арешт, проте питання щодо накладення арешту на вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , виданого 28.05.2015 року, та на ключі від автомобіля не вирішувалося. 02.11.2017 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого ОСОБА_5 з клопотанням про повернення йому тимчасово вилученого майна, проте слідчий протягом визначеного КПК України строку не прийняв рішення за результатами розгляду клопотання, чим порушив вимоги кримінального процесуального закону та майнові права скаржника. У зв`язку з вищенаведеним ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчого ОСОБА_5 повернути вилучені ключі від автомобіля марки ВМW X 5, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , видане 28.05.2015 року.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу з підстав викладених в ній та просив задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні частково підтримала скаргу, обґрунтувавши свою позицію тим, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не являється предметом правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу арешт не накладався, тому його слід повернути. Ключи від автомобіля на думку прокурора є невід`ємною частиною автомобіля, на який накладено арешт, тому поверненню не підлягають.

Слідчий в судовому засіданні пояснив, що під час розслідування кримінального провадження встановлено ознаки підроблення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тому це свідоцтво було визнано речовим доказом. Відповідь з цього приводу на письмове клопотання ОСОБА_3 він направив поштою 06.11.2017 року.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
У відповідності до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У ст. 131 КПК України визначено перелік заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, до яких зокрема віднесене тимчасове вилучення майна.
Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
У ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Стаття 237 КПК України визначає, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як встановлено з матеріалів кримінального провадження 13.07.2017 року в пункті пропуску через державний кордон Нові Яриловичі, було виявлено автомобіль ВМW X 5, д.н. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , який згідно обліків Інтерполу, значиться в міжнародному розшуку. Дані за вказаним фактом були внесені 13.07.2017 року до ЄРДР за № 0000338 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
З протоколу огляду від 13.07.2017 року вбачається, що автомобіль, ВМW X 5, д.н. НОМЕР_4 -3, № кузова НОМЕР_2 , ключі від нього, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , видане 28.05.2015 року, були вилучені за наслідком проведення огляду цих речей.
Постановою слідчого від 14.07.2017 року автомобіль було визнано речовим доказом та поміщено на зберігання до Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, оскільки транспортний засіб має значення у кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 14.07.2017 року на вказаний автомобіль накладено арешт.
При вирішенні скарги ОСОБА_3 в частині повернення ключів від автомобіля, слідча суддя виходить з наступного.
Діючий Цивільний кодекс України, зокрема, ст. 186, містить визначення головної речі і приналежності. Так, у відповідності до положень вказаної статті, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оскільки ключі від автомобіля марки ВМW X 5, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 -3, № кузова НОМЕР_2 , призначені для обслуговування автомобіля ВМW X 5, 2011 року, і лише цього автомобіля, то вони є приналежністю до головної речі автомобіля ВМW X 5, 2011 року.
Оскільки на головну річ ВМW X 5, 2011 року накладено арешт ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 14.07.2017 року, то відповідно і приналежність головної речі ключі від автомобіля також перебувають під арештом.
Враховуючи наведене, скарга в частині зобов`язання слідчого повернути ключі від автомобіля задоволенню не підлягає.
В той же час, 13.07.2017 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , видане 28.05.2015 року на ім`я ОСОБА_3 , яке було вилучене під час огляду від 13.07.2017 року набуло фактично статусу тимчасово вилученого майна.
Незважаючи на це, слідчий не звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в порядку та строки, визначені в частині 5 ст.171 КПК України. Арешт на спірне тимчасово вилучене майно не накладений до часу розгляду скарги.
Таким чином, визнання речовими доказами можливо лише стосовно тих речей і документів, які арештовані слідчим суддею в порядку частини 5 ст.171 КПК України і у зв`язку із цим втратили статус тимчасово вилученого майна.
При цьому, визнання речовими доказами тимчасово вилученого майна за минуванням стадії накладення на нього арешту відповідно до правил частини 5 ст.171 КПК України, діючим КПК України не передбачено.
Крім цього, у вказаній вище процесуальній нормі зазначено, що у разі не накладення арешту на тимчасово вилучене майно не пізніше наступного робочого дня після його вилучення, таке майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Враховуючи наведене, вважаю, що підлягає задоволенню скарга на бездіяльність слідчого в частині зобов`язання повернення тимчасово вилученого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , виданого 28.05.2015 року, що подана ОСОБА_3 , який являється його власником, та який у відповідності до частини 1 ст.303 КПК України є суб`єктом права звернення з відповідною скаргою.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 369, 376 КПК України, -
УХВАЛИЛА:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Зобов`язати старшого слідчого СВ Ріпкинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 негайно повернути ОСОБА_3 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , видане 28.05.2015 року на ім`я ОСОБА_3 .
В задоволенні решти вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1