Справа № 635/1261/18
Провадження №1-в/639/238/18
У Х В А Л А
Іменем України
12 квітня 2018 року cмт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурор - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, який до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,
про зарахування у строк покарання час попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII, -
в с т а н о в и в :
01 березня 2018 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування йому часу попереднього ув`язнення за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII.
У своєму клопотанні засуджений ОСОБА_4 просить суд зарахувати йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту його затримання до набрання законної сили обвинувальним вироком Апеляційного суду Київської області від 03.11.2003 р.
Засуджений та представник Державної установи «Темнівська виправна колонія № 100» надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Розглянувши клопотання засудженого, заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти зарахування засудженому у строк покарання час попереднього ув`язнення, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

ОСОБА_4 було засуджено вироком Апеляційного суду Київської області від 03.11.2003 р. за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі, строк відбування покарання за вказаним вироком рахується з моменту фактичного затримання засудженого ОСОБА_4 , тобто з 22.02.2002 р.

Згідно із п. 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Статтею 5 Кримінального кодексу України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, викладеної в новій редакції « Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, який набрав чинності 24 грудня 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В тексті закону відсутнє посилання як на покарання у виді «довічного позбавлення волі», так і на покарання у виді «позбавлення волі на певний строк», законодавець обмежився загальною фразою «позбавлення волі».

Таким чином, суд вважає, що законодавцем не заборонено застосування до осіб, яким призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 р.), так як таке зарахування не встановлює строковість призначеного покарання, не скорочує та не змінює термін відбуття покарання, але може впливати на строк, з якого особа має можливість на реалізацію певних прав, передбачених Главою 22 Кримінально-виконавчого кодексу України, які виникають після відбуття певного строку покарання.

Відтак, за відсутністю прямої заборони застосування ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, практика відмови у зарахуванні, може свідчити про дискримінацію, яка у будь-яких своїх проявах заборонена як національним законодавством, так і Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічний висновок зроблено в постанові Верховного суду України від 26 жовтня 2017 року по справі № 5-21кс(15)17.

З урахуванням зазначених положень, обмеження права засудженого стосовно не зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, може вплинути на вирішення питання щодо застосування відносно нього положень, передбачених ч. 2, ч. 7 ст. 151 КВК України, що є порушенням ст. 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно постанови Верхового суду України від 26 жовтня 2017 року, застосування до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, Закону № 838-VІІІ не може бути обмежено, оскільки передбачені частиною п`ятою статті 72 КК правила зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення мають істотне значення для обчислення засудженому строку фактичного відбування покарання, що прямо впливає на реалізацію ним прав щодо зміни умов тримання, передбачених кримінально-виконавчим законодавством, у тому числі права на звернення з клопотанням про помилування.

З матеріалів справи вбачається, що засудженого ОСОБА_4 згідно з копією протоколу затримання від 22.08.2002 р. було затримано 22.08.2002 р. (а.с. 9), а обвинувальний вирок відносно нього набрав законної сили 04.03.2004 р. (а.с. 14).

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII -задовольнити.

Зарахувати засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у строк основного покарання у виді довічного позбавлення волі, призначеного вироком апеляційного суду Київської області від 03.11.2003 р., строк попереднього ув`язнення з 22.08.2002 р. по 04.03.2004 р. за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року), з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1