Справа № 646/505/18
№ провадження 1-кс/646/886/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.02.18 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

26.01.2018 до Червонозаводського районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_2 зі скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без його участі.

У судове засідання скаржник ОСОБА_2 не з`явилась, надала заяву про розгляд скарги без її участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Судом встановлено, що 23.04.2014 року між ОСОБА_3 , як позикодавцем, та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , як позичальниками, було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , реєстраційний №1074.
У відповідності з п.1 Договору позики від 23.04.2014 року Позикодавець передав у власність Позичальників, а Позичальники прийняли солідарно грошові кошти у вигляді в натурі та на суму 605120,00 гривень, що на момент укладення договору позики за згодою сторін складає еквівалент 49600,00 доларів США. Позичальники зобов`язуються повернути солідарно Позикодавцю грошові кошти в натурі та на суму 605120,00 гривень, що на момент укладення договору позики за згодою сторін складає еквівалент 49000,00 доларів США, не пізніше 23.04.2015 року.
В цей же день 23.04.2014 року між ОСОБА_3 , як іпотекодержателем, та ОСОБА_2 , як іпотекодавцем, було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , реєстраційний №1076.
У відповідності з п.1, 2 Іпотечного договору від 23.04.2014 року з метою забезпечення виконання зобов`язання, що виникло у Іпотекодавця між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем за договором позики від 23.04.2014 року на суму 605120,00 гривень, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю наступне нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 .
08.05.2015 року ОСОБА_3 , як позикодавцем, та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , як позичальниками, було укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до договору позики від 23 квітня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , реєстраційний №885.
У відповідності з п.1 Договору від 8 травня 2015 року про внесення змін та доповнень №1 до договору позики від 23 квітня 2014 року пункт 1 договору позики викласти в наступній редакції: "При укладенні цього договору Позикодавець передав у власність Позичальників, а Позичальники прийняли грошові кошти в розмірі 125810,00 гривень, що на момент укладення договору складає за згодою сторін в еквіваленті 5470,00 доларів США. Загальна сума боргу за цим договором та договором позики становить 1266 610,00 гривень, що на момент укладення договору складало за згодою сторін в еквіваленті 55070,00 доларів США по існуючому комерційному курсу на час повернення грошей не пізніше 23 жовтня 2015 року.
В цей же день 8 травня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено Договір про внесення змін та доповнень №1 до Іпотечного договору від 23.04.2014, посвідчений ПН ХМНО ОСОБА_5 , реєстраційний №887.
У відповідності з підпунктом 1 п. 1 Договору від 08.05.2015 про внесення змін та доповнень №1 до Іпотечного договору від 23.04.2014, з метою забезпечення виконання зобов`язання, що виникло у Іпотекодавця між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем за договором позики від 23.04.2014 та Договором від 08.05.2015 про внесення змін та доповнень №1 до договору позики від 23.04.2014 року на суму 1266610,00 гривень, що на момент укладення договору складало за згодою сторін в еквіваленті 55070,00 доларів США по існуючому комерційному курсу на час повернення грошей не пізніше 23.10.2015.
Разом з тим, на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 12.01.1999 року, виданого Виконавчим комітетом Харківської міської ради, реєстраційний № НОМЕР_1 , та на підставі Договору дарування частини квартири від 29.09.2009, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_6 , реєстраційний №2089, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 .
ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_2 з проханням посприяти йому в отриманні позики в розмірі 40000 доларів США, а саме надати квартиру АДРЕСА_1 в заставу або іпотеку для отримання суми 40000 доларів США.Тим самим ОСОБА_4 чинив на ОСОБА_2 психологічний тиск з метою спонукання до виконання його прохання, а саме - передати в заставу чи іпотеку квартиру для отримання позики.
23.04.2014 був оформлений Договір позики та Іпотечний договір. ОСОБА_4 отримав позику. Через деякий час ОСОБА_2 стало відомо, що ОСОБА_4 не повертає отримані ним грошові кошти. Крім того, ОСОБА_3 вже звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_7 , про стягнення суми боргу за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 .
Таким чином, скаржник ОСОБА_2 вважає, що під приводом укладання договору іпотеки на суму 40000 (в договорі 49600) доларів США ОСОБА_4 разом з іншими особами шляхом обману та зловживання довірою намагаються заволодіти належним ОСОБА_2 майном - квартирою АДРЕСА_1 , вартістю на цей час не менше 70000 доларів США, що еквівалентно 1750000 гривень.
12.01.2018 ОСОБА_2 звернулась до прокуратури Харківської області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України кримінальним правопорушенням, а саме заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) вчинене в особливо великих розмірах за обставинами заволодіння належним мені майном - квартирою АДРЕСА_1 , шляхом обману та зловживання довірою. Однак, відомості до ЄРДР так і не були внесені.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

У відповідності з п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
У відповідності з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. У відповідності з п.3 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію.
Відповідно до положень статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

З огляду на викладене, керуючись принципом змагальності кримінального провадження (стаття 22 КПК України) відносно подання до суду доказів своєї правової позиції, враховуючи те, що прокурор не надав суду доказів щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_2 від 12.01.2018, яка містить дані про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що особа, яка прийняла зазначену вище заяву про кримінальне правопорушення не виконала вимоги частини 1 статті 214 КПК України.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Харківської області.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 309, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити частково.

Зобов`язати посадових осіб прокуратури внести відомості за заявою ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, за обставинами заволодіння належним ОСОБА_2 майном - квартирою АДРЕСА_1 , шляхом обману та зловживання довірою, та розпочати досудове розслідування.
В іншій частині скарги - відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1