Справа № 456/3292/17
Провадження № 1-кс/456/352/2018
УХВАЛА/
слідчого судді
18 квітня 2018 року Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 про відмову свідку в його клопотанні про проведення повторної експертизи, зобов`язання суду до вчинення дій та відвід експертам, поданої в порядку ст.303 КПК України,

в с т а н о в и в :
Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить розглянути його клопотання про відмову свідку, директору ДП «Ефорт-гарант-17» Пантюшеву в його клопотанні про проведення повторної експертизи у Львівському НДІ, не відправляти кримінальне провадження №0001787 з Стрийського міськрайонного суду Львівської області до Львівського НДІСЕ на час розгляду справи в суді та задоволити його заяву про відвід експертів Львівського НДІ.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги в частині відмови свідку в його клопотанні про проведення повторної експертизи, зобов`язання суду до вчинення дій, вважає, що слід відмовити у відкритті провадження по скарзі в цій частині з наступних підстав.

У частинах 1, 2 статті 55 Конституції України проголошено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - це суддя, до повноваження якого належить здійснення порядку судового контролю за дотримання прав, свобод, інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той час, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Право на доступ до суду, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим слідчий суддя, вирішуючи питання про право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, прокурора, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду скарги по суті.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

За приписами ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу

Як на правову підставу для розгляду його клопотання про відмову свідку, директору ДП «Ефорт-гарант-17» Пантюшеву в його клопотанні про проведення повторної експертизи у Львівському НДІ, не відправляти кримінальне провадження №0001787 з Стрийського міськрайонного суду Львівської області до Львівського НДІСЕ на час розгляду справи в суді, скаржник покликається на вимоги ст.303 КПК України.

В слідчого судді відсутні підстави вважати, що скаржником подано скаргу на підставі ч.1 ст.303 КПК України, якою визначено вичерпний перелік підстав для звернення до слідчого судді, оскільки виходячи зі змісту вказаної норми закону розгляд клопотання скаржника про відмову свідку, директору ДП «Ефорт-гарант-17» Пантюшеву в його клопотанні про проведення повторної експертизи у Львівському НДІ, не відправляти кримінальне провадження №0001787 з Стрийського міськрайонного суду Львівської області до Львівського НДІСЕ на час розгляду справи в суді, не є предметом судового контролю у розумінні вказаної норми закону.

Скарга ОСОБА_2 в цій частині не підпадає під дію жодного пункту ч.1 ст.303 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Тому, з урахуванням вказаних обставин, слідчий суддя приходить висновку, що слід відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 в частині розгляду його клопотання про відмову свідку, директору ДП «Ефорт-гарант-17» Пантюшеву в його клопотанні про проведення повторної експертизи у Львівському НДІ, не відправляти кримінальне провадження №0001787 з Стрийського міськрайонного суду Львівської області до Львівського НДІСЕ на час розгляду справи в суді.

Одночасно слідчим суддею встановлено, що однією з вимог скарги є відвід експертів Львівського Науково-дослідного інституту судових експертизи, про це свідчить і клопотання, долучене скаржником до матеріалів скарги від 29.03.2018 р.

Заяву про відвід експертів на підставі ст.ст. 79, 81 КПК України слід виділити в окрему справу та передати до канцелярії суду для здійснення автоматизованого розподілу справи, в порядку ст.35 КПК України, оскільки вирішення питання про відвід експертів не належить до компетенції слідчого судді в розумінні ст.303 КПК України.

Керуючись ст. ст. 303, ч.4 ст. 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 в частині відмови свідку в його клопотанні про проведення повторної експертизи, зобов`язання суду до вчинення дій.

Заяву про відвід експертів на підставі ст.ст. 79, 81 КПК України виділити в окрему справу та передати до канцелярії суду для здійснення автоматизованого розподілу справи, в порядку ст.35 КПК України.

Копію ухвали невідкладно надіслати скаржнику.

Ухвала в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня одержання скаржником копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1