Справа № 185/8573/17
Провадження № 1-кп/185/592/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2017 року м. Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 15.02.2017 року за № 0000432 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ленінськ Кузнецький Кемеровської області, громадянки України, з вищою освітою, пенсіонерки, заміжньої, яка зареєстрована і мешкає по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 , 14.02.2017 року, приблизно о 15 годині 30 хвилині, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-2103» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , рухалась зі швидкістю 70-80 кілометрів на годину по автомобільній автодорозі М-04 «Знам`янка-Луганськ-Ізварино» з боку міста Дніпра у напрямку міста Донецька, перевозячи у якості пасажирів членів своєї родини - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Керуючи вказаним транспортним засобом водій ОСОБА_6 не діяла таким чином, щоб не піддавати небезпеці життя та здоров`я своє та громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, не врахувала дорожню обстановку, не вибрала в установлених межах безпечну швидкість руху, з якою вона мала би можливість виконувати всі необхідні дії по керуванню автомобілем марки «ВАЗ 2103» реєстраційний номер НОМЕР_3 , які б забезпечували безпеку всіх учасників дорожнього руху в районі 276 км автомобільної автодороги М-04 «Знам`янка-Луганськ-Ізварино» на слизькій проїзній частині покритій накатаним снігом чи льодом втратила керування над легковим автомобілем марки «ВАЗ 2103» реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок чого виїхала за межі проїзної частини ліворуч, де допустила зіткнення з колесо-відбійним брусом, після чого автомобіль був відкинутий на праву смугу руху в напрямку міста Донецька, по якій їхав пасажирський автобус марки «І VAN - А07А02-44», державний номер НОМЕР_4 який належить ДП «Таксі- Сервіс» ТДВ «Автопромінь», під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався у попутному напрямку позаду зазначеного автомобіля, та не маючи технічної можливості запобігти даної дорожньо-транспортної пригоди зіткнувся лівою передньою стороною із задньою правою стороною автомобіля марки «ВАЗ 2103».

Після зіткнення з автобусом марки «І-VAN - А07А02-44», автомобіль марки «ВАЗ 2103» під керуванням водія ОСОБА_6 виїхав у некерованому стані за межі проїзної частини вправо, де сталося його зіткнення з опорою встановленою на узбіччі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири легкового автомобіля марки «ВАЗ 2103» - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 отримали тяжкі тілесні ушкодження та тілесні ушкодження середньої тяжкості.

ОСОБА_4 внаслідок вказаної ДТП заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійної рани в області голови та обличчя, закритого перелому обох кісток середньої та нижньої третини лівого передпліччя зі зміщенням, перелому поперечних відростків поперекових хребців справа (L1 L4). Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії твердих предметів, які діяли за ударним механізмом з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені частини в середині салону автомобіля. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійними ранами в область голови та обличчя, закритого перелому обох кісток середньої та нижньої третини лівого передпліччя зі зміщенням, переломів поперечних відростків поперекових хребців справа (L1 L4) за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день).

ОСОБА_5 внаслідок зазначеної ДТП заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини з множинними двосторонніми переломами ребер, справа зі зміщенням уламків та пошкодженням пристінкової плеври, двостороннім гемотораксом, пневмотораксом справа, епіплевральною гематомою справа, міжтканевою емфіземою справа, закритого перелому правої ключині. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії твердих предметів, які діяли за ударним механізмом з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області та при ударі об такі, та такими предметами могли бути виступаючі частини в середній салону автомобіля. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини з множинними двосторонніми переломами ребер, справа зі зміщенням уламків та пошкодженням пристінкової плеври, двостороннім гемотораксом, пневмотораксом справа, епіплевральною гематомою справа, міжтканевою емфіземою справа, забоєм легені справа, закритого перелому правої спочині за своїм характером відноситься до тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення.

Зазначеними діями водій ОСОБА_6 грубо порушила вимоги п.12..1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими під час вибору із установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнала свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, заявила про каяття, та дала показання про те, що 14.02.2017 року, приблизно о 15 годині 30 хвилині, вона, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-2103» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась зі швидкістю 70-80 кілометрів на годину по автомобільній автодорозі М-04 «Знам`янка-Луганськ-Ізварино» з боку міста Дніпра у напрямку міста Донецька, перевозячи у якості пасажирів членів своєї родини ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . В районі 276 км автомобільної автодороги М-04 «Знам`янка-Луганськ-Ізварино» на слизькій проїзній частині покритій накатаним снігом чи льодом вона втратила керування над автомобілем внаслідок чого виїхала за межі проїзної частини ліворуч, де допустила зіткнення з колесовідбійним брусом, після чого автомобіль був відкинутий на праву смугу руху в напрямку міста Донецька, по якій їхав пасажирський автобус марки «І VAN - А07А02-44», який рухався у попутному напрямку позаду зазначеного автомобіля, та сталось зіткнення, з лівою передньою стороною автобуса із задньою правою стороною її автомобіля марки «ВАЗ 2103». Після зіткнення з автобусом марки «І-VAN - А07А02-44», її автомобіль виїхав у некерованому стані за межі проїзної частини вправо, де сталося його зіткнення з опорою встановленою на узбіччі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири її автомобіля - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 отримали тяжкі тілесні ушкодження та середньої тяжкості.

Погоджується, що внаслідок ДТП, у потерпілих могли утворитись встановлені висновками експерта № 246/40 від 18.10.2017 року та № 247/41 від 18.102017 року, тяжкі тілесні ушкодження та середньої тяжкості.

Вказала, що повністю згодна з висновками експерта, які встановили, що вона зазначеними діями грубо порушила вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими під час вибору із установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Зауважила, що під час ДТП за кермом авто вона перебувала у тверезому стані, вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Додала, що щиро розкаюється у вчиненому, просить застосувати до неї п. «ґ» ст.ст.1, 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити від відбування основного та додаткового покарання, оскільки вона досягла пенсійного віку, є пенсіонером, має стосовно зазначеного соціального статусу пенсійне посвідчення № НОМЕР_5 видане 29.07.2014 року, серія НОМЕР_6 та раніше амністія до неї не застосовувалася.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен окремо, в судовому засіданні підтвердили викладені в обвинувальному акті та підтверджені в судовому засіданні обвинуваченою обставини скоєного обвинуваченою ДТП.

Додали, що не мають до обвинуваченої жодних претензій.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 звернувась до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки вона повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази її провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, допитувати свідків, які не з`явилися в судове засідання немає ніякої необхідності.

З`ясувавши думку прокурора та потерпілих, кожного окремо, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченій ОСОБА_6 правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими остання погодилась, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Аналізуючи показання обвинуваченої та потерпілих, кожного окремо, в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_6 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченої та потерпілих, кожного окремо, мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, таких, що підтверджують та не спростовують висунуте обвинувачення, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, винність обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - доведена повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 необхідно правильно кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні виду і розміру покарання суд, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує, що обвинувачена ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, вчинила злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, але вчинений з необережності, є пенсіонером, позитивно характеризується за місцем проживання, має сім`ю, постійне місце проживання.

Пом`якшувальними обставинами суд визнає повне визнання обвинуваченою своєї провини, її каяття, висловлений жаль з приводу вчиненого, активна співпраця з досудовим розслідуванням та сприяння швидкому судовому розгляду справи.

Обтяжуючі обставини у справі відсутні.

Наведене, у своїй сукупності, а також те, що обвинувачена ОСОБА_6 вчинила злочин з необережності, є у минулому законослухняним водієм, перебувала за кермом у тверезому стані, але поруч з тим, враховуючи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, приводить суд до висновку, що обвинувачена ОСОБА_6 має бути засудженою за ч. 2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами, в межах санкції, передбаченої вказаною статтею, але умовно, із застосуванням до основного покарання, що призначається, положень передбачених ст.ст.75,76 КК України.

Вирішуючи клопотання обвинуваченої про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році» суд, вивчивши заяву обвинуваченої про застосування амністії, з`ясувавши думку прокурора та потерпілих, кожного окремо, які не заперечували проти застосування амністії до обвинуваченої, роз`яснивши обвинуваченій правові наслідки застосування Закону, який не є реабілітуючим, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є пенсіонеркою, має на підтвердження вказаного соціального статусу пенсійне посвідчення № НОМЕР_5 видане 29.07.2014 року, серія НОМЕР_6 .

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_6 амністії, передбачених ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, раніше до ОСОБА_6 амністія не застосовувалася.

Крім того, ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено, що особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна…

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_6 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування основного та додаткового покарання за вироком суду, а її клопотання із зазначеного приводу має бути задоволено.

Крім того, з ОСОБА_6 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 790 грн. 96 коп.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374 КПК України, Закону України «Про амністію у 2016 році», суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі строком три роки шість місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного за цим вироком основного покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки шість місяців з іспитовим терміном один рік.

Зобов`язати ОСОБА_6 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п. «ґ» ст. 1, ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного та додаткового покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки шість місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 790 /сімсот дев`яносто/ грн. 96 коп.

Речові докази:

- легковий автомобіль марки «ВАЗ 2103» реєстраційний номер НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями, переданий на зберігання ОСОБА_6 /а.к.п. 43/ - залишити останній за належністю;

- пасажирський автобус марки «I-VAN» модель А07А02-44 державний номер НОМЕР_4 , з механічними пошкодженнями, котрий зберігається за адресою: м. Павлоград, вул. Тернівська, 6 /а.к.п. 40/ повернути за належністю ДП «Таксі-Сервіс» ТДВ «Автопромінь».

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_9 .