Ухвала
Іменем України
30 січня 2018 р.

м. Київ
провадження № 51-2249 ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянула касаційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_4 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року.

Суть питання та встановлені судом обставини
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою з доповненнями, в якій не погоджується з постановленими відносно нього судовими рішеннями через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить їх скасувати та постановити виправдувальний вирок.

Мотиви Суду
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. При цьому відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
За вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

У своїй касаційній скарзі з доповненнями засуджений ОСОБА_4 , обґрунтовуючи незаконність, на його думку, оскаржуваних судових рішень, наводить доводи, які стосуються фактичних обставин кримінального провадження, а також оцінки доказів, що, з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Зазначаючи про незаконність постановлених відносно нього вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, засуджений ОСОБА_4 не наводить обґрунтованих доводів, з огляду на положення ст. ст. 412, 413 КПК України.

Крім того, п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинні бути викладені вимоги особи, яка її подає. Ці вимоги мають узгоджуватися із положеннями ст. 436 КПК України, якою передбачені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги. У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить скасувати постановлені відносно нього судові рішення тапостановити виправдувальний вирок, проте викладена вимога не узгоджується з положеннями ст. 436 цього Кодексу, якою визначено ті рішення, які постановляє суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Ураховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_4 без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали засудженим.

З цих підстав колегія суддів постановила:
Касаційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу з доповненнями буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5