Справа № 452/2291/17
Провадження № 1-кп/452/248/2017
ВИРОК
Іменем України
03 жовтня 2017 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі Львівської області кримінальне провадження № 0000781 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дабинівка Кобеляцького району Полтавської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, працюючої вчителем в Орховицькій СЗШ I-II ступенів, розлученої, раніше несудимої -,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1

ст. 297, ч. 3 ст. 297 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 14.07.2017 року, близько 15 год. 30 хвилин, у кабінеті секретаря Чайковицької сільської ради, що у с. Чайковичі Самбірського району Львівської області по вул. Січових Стрільців, 18а, знаходячись у громадському місці, нехтуючи нормами моралі та співжиття, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, в присутності інших громадян, з особливою зухвалістю, проявляючи явну неповагу до суспільства, з використанням ненормативної лексики, зірвавши робочий графік сільської ради тривалістю приблизно 20 хвилин, вчинила конфлікт із сільським головою ОСОБА_4 через організацію нею робіт по благоустрою на кладовищі у селі Чайковичі Самбірського району Львівської області, під час якого схватила потерпілу за волосся, намагаючись наносити їй удари, згодом схватила її за руки, подряпавши їх, заподіявши згідно висновку судово-медичного експерта тілесні ушкодження у вигляді двох саден на задній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, двох саден на задній поверхні правого передпліччя в нижній третині, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_6 , 14.07.2017 року, приблизно в період часу з 14 год. 30 хв. по 15 год. 00 хв., перебуваючи на кладовищі в с. Чайковичі Самбірського району Львівської області, маючи умисел вчинити наругу над могилою, підійшла до могили, яка знаходиться у 4-му ряді, де 05.06.2014 року була похована ОСОБА_8 , стала виривати навколо висаджені квіти та кидати їх поруч, в тому числі, і на вказану могилу, поперекидала лампадки та зірвала керамічну плитку, на якій вони знаходились, порозкидала її поруч та на могилу ОСОБА_8 .

Крім цього, ОСОБА_6 , 15.07.2017 року, приблизно о 7 год. 30 хв., перебуваючи на кладовищі, що в с. Чайковичі Самбірського району Львівської області, повторно, маючи умисел вчинити наругу над могилою, підійшла до могили ОСОБА_9 , який похований 10.11.1977 року, та ОСОБА_10 , яка була похована

15.02.2011 року, на якій знаходиться надгробна плита, де стояли лампадки та вази з квітами, порозкидала їх, демонтувала дошки з лавки, яка знаходиться поруч вказаного місця поховання, якими наносила удари по надгробку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю, щиро розкаялася у скоєному та підтвердила обставини, викладені в обвинуваченні. Показала, що злочини вчиняла в підвищеному емоційному стані, вважаючи винною сільського голову в тому, що остання знищила знаки біля могили її батька, де її родичі мали намір в майбутньому бути там похованими. На даний час добровільно привела

могили у попередній стан, вибачилася перед потерпілими, просить її суворо не карати.

Учасники судового провадження не оспорювали обставин винуватості

ОСОБА_6 у вчиненні нею хуліганства та наруг над могилами, а тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, урахувавши те, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні нею 14.07.2017 року хуліганства, яке проявилось у грубому порушенні нею громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вживанням ненормативної лексики, зривом графіку роботи

Чайковицької сільської ради, влаштуванням конфлікту з сільським головою

ОСОБА_4 , під час якого вона заподіяла потерпілій легкі тілесні ушкодження, а тому кваліфікація її дій за ч. 1 ст. 296 КК України є вірною.

Також суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні нею в с. Чайковичі Самбірського району Львівської області 14.07.2017 року наруги над могилою ОСОБА_8 , яка проявилось у вириванні та порозкиданні нею висаджених на могилі квітів, розкиданням лампадок за знищенням вистеленої керамічної плитки, а тому кваліфікація її дій за ч. 1 ст. 297 КК України є вірною.

Суд також вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні нею

15.07.2017 року з хуліганських спонукань наруги над могилами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка проявилася в тому, що обвинувачена порозкидала на могилах вази з квітами та лампадки, демонтувала дошки з лавки, яка знаходиться поруч місця поховання, яким наносила удари по нагробках померлих, а тому кваліфікація її дій за ч. 3 ст. 297 КК України є вірною наруга над могилою, вчинена повторно, з хуліганських мотивів.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд врахував ступінь тяжкості вчинення нею злочинів, особу винної, яка позитивно характеризується по місцю проживання, посередньо по місцю роботи, раніше несудима, згідно висновку проведеної по справі судово психіатричної експертизи № 414 від 23.08.2017 року ОСОБА_6 психічною хворобою не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих вину обставин.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

За таких обставин суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України, ч. 1 ст. 297 КК України у виді обмеження волі, за ч. 3 ст. 297 КК України - у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 72 КК України, вважаючи таку міру покарання необхідною та достатньою для її виправлення та попередження нових злочинів.

Беручи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_6 раніше несудима, позитивно характеризується по місцю свого проживання та посередньо по місцю праці, добровільно відшкодувала заподіяну шкоду, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Судових витрат по справі не має.

Речові докази відсутні

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 296, ч. 1 ст. 297, ч. 3 ст. 297 КК України, та засудити:

- за ч.1 ст. 296 КК України на 2 ( два ) роки обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 297 КК України на 2 (два ) роки обмеження волі;

- за ч. 3 ст. 297 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотири) роки

позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Встановити ОСОБА_6 іспитовий строк терміном 2 (два) роки.

У відповідності до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя