1-кп/381/70/18
381/3427/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2018 року м. Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
інших учасників судового розгляду:
потерпілої ОСОБА_9 ,
представника служби у справах дітей та сім`ї
Фастівської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представника Фастівського відділення поліції Васильківського відділу
ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
представника Фастівського МРВ з питань пробації ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Строків Попільнянського району Житомирської області, українця, громадянина України, учня 9 класу Фастівської вечірньої ЗОШ ІІ-ІІІ ступенів, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 27.04.2017 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
ОСОБА_6 , 01.08.2017 року, приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи поблизу водоймища по вул. Унавській в с. Мала Снітинка Фастівського району Київської області, побачив на березі рюкзак з речами, біля якого був відсутній власник, після чого в нього виник прямий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_6 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшов до рюкзака та таємно від оточуючих, із сказаного рюкзака, скоїв крадіжку мобільного телефону марки «Samsung Duos GT-S 7262» чорного кольору, що належить ОСОБА_9 , чим спричинив останній матеріального збитку на суму 1000 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Тому ОСОБА_6 визнати винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто злочині, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 не бажає давати пояснення згідно ст. 63 Конституції України, але вину визнає повністю, суть обвинувачення йому зрозуміла.
Законний представник ОСОБА_7 відмовилась від дачі пояснень згідно ст.63 Конституції України.
Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні відмовилася від дачі пояснень згідно ст. 63 Конституції України.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні відмовився від дачі пояснень згідно ст. 63 Конституції України.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що 01.08.2018 року він з ОСОБА_16 були на кар`єрі в с. Мала Снітинка Фастівського району Київської області і коли перебували у воді, то ОСОБА_16 бачив, що ОСОБА_6 знаходився біля чужих речей. Коли вийшли з води, то помітили, що немає телефону і ОСОБА_6 теж немає.
Між тим вина обвинуваченого ОСОБА_6 у даному злочині за викладених вище обставин підтверджується усією сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів: а саме: протоколом проведення слідчого експерименту від 21.08.2017 року; оптичним носієм CD-R диском із записом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 21.08.2017 року в період часу з 11 год. 11 хв. до 11 год. 16 хв.; постановою про визнання речових доказів від 11.08.2017 року.
Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 не встановлено.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд згідно з вимогами ст.ст. 65, 103 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, який до вчиненого ним діяння поставився негативно, має нормальний стан здоров`я та загального розвитку, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, за місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, за місцем навчання-посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, злочин вчинив неповнолітнім, думку потерпілої з приводу призначення покарання, відшкодував збитки, раніше судимий 27.04.2017 року вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, досудову доповідь Фастівського МРВ з питань пробації, згідно якої рівень ризику та небезпеки ОСОБА_6 для суспільства, у тому числі для окремих осіб, є низьким, у зв`язку з чим є можливість виправлення та корекції його поведінки без позбавлення чи обмеження волі на певний строк; рекомендовано застосувати до неповнолітнього ОСОБА_6 корекційні психологічні програми, з метою надбання навичок контролю на своїми емоціями та поведінкою; покращення соціально-побутових умов проживання; можлива постановка ОСОБА_6 на облік до Центру соціальних служб та служби у справах дітей, як особи, що опинилася в складних життєвих умовах.
Враховуючи тяжкість злочину, встановлені дані про особу обвинуваченого та інші вказані вище обставини кримінального провадження, у тому числі його умови життя та виховання, суд вважає за можливе в даному конкретному випадку, призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
Захисник ОСОБА_8 просив застосувати щодо ОСОБА_6 ЗУ «Про амністію у 2016 році».
Так, згідно ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Згідно п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: в тому числі тих, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
Згідно п. «в» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України не є тяжким або особливо тяжким, на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», був неповнолітнім, не заперечує проти застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, за можливе звільнити ОСОБА_6 від основного покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Судом встановлено, що 27.04.2017 року ОСОБА_6 засуджений вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, відповідно до ст. 12 КК України даний злочин є тяжким, тому даний вирок необхідно виконувати окремо.
Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 65-67, 86, 103 КК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст. 100, 368, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного цим вироком основного покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», повністю.
Після набрання вироком законної сили речові докази: мобільний телефон марки «SamsungDuos GT-S 7262» чорного кольору з тріщиною на екрані повернути власнику ОСОБА_9 .
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2016 року відносно ОСОБА_6 , засудженого за ч. 3 ст. 185 КК України виконувати окремо.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1