27 лютого 2018 р. Справа № 632/289/18 провадження № 1-в/632/79/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Державної установи «Первомайська ВК (№117)» ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду, в режимі відеоконференції, клопотання про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого: 25.04.2016 року Старобільським районним судом Луганської області за ч.1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт; 30.05.2016 року Старобільським районним судом Луганської області за ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ч.4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; засудженого 06.12.2016 року Старобільським районним судом Луганської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднане не відбуте покарання за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 30.05.2016 року у виді 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:
До Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , в якому він просить суд звільнити його від відбування покарання, призначеного судом, на підставі ст. 1-8 Закону України «Про амністію у 2016 році». В обґрунтування клопотання засуджений зазначив, що він відбув чверть призначеного основного строку покарання, у зв`язку із чим, з його точки зору, підлягає звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі, а також на підставі ст. 7 зазначеного закону просить скоротити наполовину невідбуту частину покарання.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд застосувати до нього акт амністії за статтями 1-8 даного закону.

Представник адміністрації установи та прокурор проти задоволення клопотання заперечували, пославшись на обмеження у застосуванні амністії, визначені у ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», при цьому посилались на наявність вирішеного питання щодо застосування до ОСОБА_5 акту амністії, оскільки ухвалою суду від 25.01.2018 року останньому в застосуванні амністії було відмовлено на підставі п. «а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, додані в обґрунтування клопотання, та особову справу засудженого, суд приходить до висновку що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, окрім іншого, має право вирішувати питання про звільнення від покарання на підставі Закону України про амністію.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VIIІ від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».
Статтею 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст. 1 цього Закону, засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Статтею 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжким, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статтей 1-6 цього Закону.
Однак, до застосування амністії існують певні обмеження, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які виключають можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_5 .
Зокрема, п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає, що амністія не застосовується в тому числі до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
Згідно з вироком Старобільського районного суду Луганської області від 06.12.2016 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднане не відбуте покарання за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 30.05.2016 року у виді 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 25 липня 2016 року, кінець строку 13 серпня 2018 року. Станом на 07 вересня 2017 року відбута частина покарання становить 01 рік 01 місяць 13 днів. Тобто, на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», засуджений відбув чверть строку основного призначеного покарання.

Однак, оскільки ОСОБА_5 після ухвалення вироку Старобільського районного суду Луганської області від 30.05.2016 року, яким він був засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з встановленням іспитового строку, тобто до повного відбуття покарання, знову вчинив умисний злочин передбачений ч.2 ст. 185 КК України, за скоєння якого вироком суду був визнаний винним та засуджений із застосуванням ст.71 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, тому, відповідно до пункту «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія до нього застосована бути не може.

Щодо посилань засудженого ОСОБА_5 у його заяві про застосування до нього норм ст.ст. 1,2,3,4 Закону України «Про амністію у 2016 році» то дані норми статті до нього застосовані бути не можуть на підставі пункту «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» оскільки він є особою, яка після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинила умисний злочин.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 25.01.2018 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі п. «а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» було відмовлено. Ухвала суду набрала чинності.

Щодо посилань засудженого ОСОБА_5 у його заяві про застосування до нього норм ст.ст. 5,6,7,8 Закону України «Про амністію у 2016 році» то дані норми взагалі до нього застосовані бути не можуть, оскільки скоєний ним злочин та призначений за його вчинення вид покарання не відноситься до викладених в цих статтях вимог Закону.

На підставі п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», керуючись ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.ст. 1-8 зазначеного закону - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1