10.04.2018 Справа № 380/354/18
Провадження по справі № 1-в/380/19/18
УХВАЛА
Іменем України
10 квітня 2018 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві подання Тетіївського РВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Демидів Вишгородського району Київської області, жителю АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженому, не працюючому, та направлення його для відбування покарання,
встановив:
ОСОБА_4 вироком Вишгородського районного суду Київської області від 28.07.2017 року засуджений за ч.1 ст.185 та ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік.
Відповідно ст.76 КК України, ОСОБА_4 судом встановлені обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.
В поданні Тетіївського РВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ставиться питання про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням з тих підстав, що ОСОБА_4 під час іспитового строку неналежним чином виконував покладені на нього судом обов`язки, а саме не з`являвся на реєстрацію та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, чим виявив своє небажання стати на шлях виправлення.
В судовому засіданні представник Тетіївського РВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_5 подання підтримав.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, судова повістка повернулася до суду не врученою, адресат за місцем проживання відсутній.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Тетіївського РВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_5 , думку прокурора ОСОБА_3 , який підтримав подання, та дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні подання необхідно відмовити, виходячи з наступного.
Так, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_4 вироком Вишгородського районного суду Київської області від 28.07.2017 року засуджений за ч.1 ст.185 та ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік, протягом якого він зобов`язаний з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти про зміну місця проживання та роботи.
14.09.2017 року ОСОБА_4 ознайомлено з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання та зобов`язано з`являтися для реєстрації до Тетіївського РВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції в перший понеділок кожного місяця з 9 до 18 години. Проте останній 04.12.2017 року, 05.02.2018 року та 05.03.2018 року не з`явився до відділу пробації для реєстрації, що змусило інспектора виносити йому застереження у виді письмових попереджень за порушення умов відбування покарання. 09.02.2018 року та 28.02.2018 року ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності відповідно за статтями 178 ч. 2, 183 та 152 КУпАП, за що був підданий адміністративним стягненням.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього судом обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, згідно з ч. 2 ст.78 КК, за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 04.12.2017 року, 05.02.2018 року та 05.03.2018 року не прибув на реєстрацію до органу пробації. Проте прибув 07.12.2017 року та в письмовому поясненні пояснив, що не прибув 04.12.2017 року з тих причин, що в нього згорів будинок. До органу пробації прибув також 13.02.2018 року, де його було попереджено про наслідки невиконання умов відбування покарання, проте причини неявки 05.02.2018 року інспектором з`ясовані не були. 09.02.2018 року та 28.02.2018 року ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності відповідно за статтями 178 ч. 2, 183 та 152 КУпАП, проте дані правопорушення суд не вважає такими, які б свідчили про явне небажання засудженого стати на шлях виправлення, оскільки неправдивий виклик працівників поліції та викидання на землю паперового листка є правопорушеннями, які істотно не порушили інтересів суспільства та прав громадян. Вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 175-1 ч. 1 та 178 ч. 1КУпАП (протоколи, складені Вишгородським ВП від 26.12.2017 року), суд до уваги не бере, оскільки матеріалами справи не підтверджено те, коли саме, яким органом відбувся розгляд справ за даними протоколами та який вид адміністративного стягнення був застосований постанови про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за цими статтями відсутні.
А тому суд, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, враховуючи те, що ОСОБА_4 нових злочинів не вчиняв, частково виконує покладені на нього обов`язки, на даний час залишається невідбутий іспитовий строк, протягом якого засуджений ще може стати на шлях виправлення, а також враховуючи молодий вік та сімейний стан засудженого, відсутність даних, які б характеризували його з негативної сторони, суд не вбачає наявності комплексу умов, передбачених ч.2 ст. 78 КК України, які б свідчили про ухилення засудженого від виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду та явне небажання стати на шлях виправлення, як підставу для скасування звільнення від відбування покарання, у зв`язку з чим подання, виходячи із завдань кримінального закону в частині цілей призначеного покарання відповідно до ст. 50 КК України, на даний час задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 78 КК України, ст. 539 КПК України, суд
ухвалив:
Відмовити в задоволенні подання Тетіївського РВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_4 , призначеного йому вироком Вишгородського районного суду Київської області від 28.07.2017 року.
Особову справу № 38/2017 відносно ОСОБА_4 повернути Тетіївському РВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляцiйного суду Київської областi протягом 7 днiв з моменту її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1