Справа № 638/1261/15-к
Провадження № 1-кп/638/66/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0006458 від 03.12.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, має середню освіту, не одружений, дітей не має, не працює, інвалідності не має, відсутнє місце реєстрації, до арешту фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.02.2005 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,

- 26.03.2010 р. Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, в порядку ст.409 КПК України вирок змінено 19.06.2012 р. Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.304 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі (21.01.2014 року звільнений за відбуттям строку покарання із СІЗО),

- 30.10.2014 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України - з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Руставі (Грузія), громадянин Грузії, має середню освіту, одружений, дітей не має, інвалідності не має, ФОП (реєстрація: Московський район м.Харкова), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , до арешту фактично проживав: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в :
В провадженні Дзержинського районного суду м.Харкова (колегія суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ) знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0006458 від 03.12.2014р. за підозрою: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою колегії суддів Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.12.2017 року продовжено строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_12 на 60 днів (до 05 лютого 2018 р.) без визначення застави.

У зв`язку з тим, що строк дії ухвали від 08.12.2017 р. закінчується 05.02.2018 р., колегія суддів вважає за необхідне розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою. Також прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою на строк 60 днів, посилаючись на ризики передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор наполягав на продовженні строку тримання обвинувачених під вартою, обвинувачені та захисники в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою, просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Перерва у судовому засіданні, призначеного на 26.01.2018 року, оголошена у зв`язку з неявкою потерпілого та перекладача.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Під час розгляду вказаного питання судом вивчена можливість щодо не продовження строку тримання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 під вартою та обрання менш суворого запобіжного заходу. Однак, враховуючи, що ризики зазначені у ст.177 КПК України, які мали місце під час досудового розслідування кримінального провадження, а саме: можливість обвинувачених здійснювати вплив на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду, продовжують існувати, колегія судів, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому, суд продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ОСОБА_13 кожному на 60 днів, без визначення застави. Медичних даних щодо неможливості утримання обвинувачених в умовах слідчого ізолятора суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 319, 372, 331, 395 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора, щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, на 60 днів, тобто до 24 березня 2018 року, без визначення застави.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, на 60 днів, тобто до 24 березня 2018 року, без визначення застави.

Строк дії ухвали визначити до 24 березня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2