В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених в клопотанні.
Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, оскільки, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до Солом`янського управління поліції ГУ НП у місті Києві з УБЗПТЛ ГУ НП у місті Києві надійшли матеріали перевірки щодо гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , який організував стійку групу осіб, до складу якої увійшли гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , проживаюча за адресою АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка Російської Федерації, громадянка України, зареєстрована за адресою АДРЕСА_5 , проживаюча за адресою АДРЕСА_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Українка Обухівського району Київської області, громадянка України, зареєстрована за адресою АДРЕСА_7 , проживаюча за адресою АДРЕСА_8 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9 , проживаючий за адресою АДРЕСА_10 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_11 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_8 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_12 , та інші не встановлені слідством особи, які попередньо зорганізувались для вчинення злочинної діяльності на території Солом`янського району міста Києва, пов`язаної з втягненням шляхом обману та використання уразливого стану дівчат у зайняття проституцією та отриманням прибутку від надання сексуальних послуг особам чоловічої статі.
Так, з метою досягнення злочинних намірів, діючи з корисливих спонукань, бажаючи отримувати доходи від протиправної діяльності, маючи умисел на втягнення осіб в зайняття проституцією шляхом обману, використовуючи уразливий стан дівчат, посягаючи на моральні засади суспільства в частині підстав задоволення статевих потреб та суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, гр. ОСОБА_5 , щоденно, о 23:00 год. забирає дівчат з їх місць мешкання на автомобілі Фольцваген Бора, д.н.з. НОМЕР_1 , серед яких встановлено гр. ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та привозить їх за адресою АДРЕСА_13 , біля зупинки громадського транспорту, де вони в подальшому протягом ночі надають сексуальні послуги (класичний секс, оральний секс, тощо), за грошову винагороду в розмірі 1 000 грн. за годину.
Відповідальність за організацію роботи повій, збір від них грошових коштів за надані послуги та подальшу їх передачу ОСОБА_5 поклав на гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Крім того, ОСОБА_5 залучив для пошуку дівчат з важким матеріальним становищем, для подальшого їх втягнення в зайняття проституцією ОСОБА_17 .
У відсутності ОСОБА_5 , перевезення повій, збір у дівчат наприкінці дня грошових коштів, отриманих від зайняття проституцією та передачу їх ОСОБА_5 здійснюють ОСОБА_9 , який використовує автомобіль MERCEDES VITO д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований на його батька ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , який використовує автомобіль DAEWOO NEXIA, д.н.з. НОМЕР_3 або VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з. НОМЕР_4 та ОСОБА_11 , який у відсутності ОСОБА_5 використовує автомобіль VOLKSWAGEN BORA, д.н.з. НОМЕР_1 .
Передача коштів здійснюється дівчатами щоденно наручно, або шляхом переказу їх на картковий рахунок № НОМЕР_5 , відкритий на ім`я ОСОБА_5 в ПАТ «КБ «Приватбанк».
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 303 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років, тобто є тяжким.
Так, 10.10.2017 року, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 05.10.2017 року проведено обшук в автомобілі DAEWOO NEXIA, д.н.з. НОМЕР_3 , зареєстрованому на ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС», яким фактично володіє ОСОБА_10 , під час якого виявлено та вилучено наступні речі: мобільний телефон BlackBerry IMEI НОМЕР_6 .
Враховуючи вище вказане, вилучений в ході обшуку мобільний телефон, серед яких BlackBerry IMEI НОМЕР_6 , по якому ОСОБА_10 обговорював обставини вчинення кримінального провадження та в якому можуть міститися відомості, підтверджуючі факт вчинення ним кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Також слідчий зазначав, що позбавлення володільця документів права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, можливе виключно на підставі ухвали слідчого судді або суду, з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їй приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, у слідчого виникли обґрунтовані підстави для накладення арешту на зазначені вище речі та документи.
В зв`язку із зазначеним слідчий просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а решт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зважаючи на викладене вище, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки слідчим було доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна, в зв`язку з чим вважаю за можливе клопотання задовольнити.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на вилучений в автомобілі DAEWOO NEXIA, д.н.з. НОМЕР_3 , зареєстрованому на ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС», яким фактично володіє ОСОБА_10 , мобільний телефон BlackBerry IMEI НОМЕР_6 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1