Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/117/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.02.2018 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000911 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.11.2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Маловодяне Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживає АДРЕСА_1 без реєстрації, утримується у Старобабаніській виправній колонії № 92, яка розташована в с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області, раніше судимого:

-17.09.2010 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. З ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 1 рік;

-26.01.2012 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185. На підставі ст.71 КК України остаточно до 3 років 1 місяця позбавлення волі; звільнений 04.04.2014 року на підставі ухвали Прилуцького міського суду Чернігівської області від 27.03.2014 року умовно-достроково на 10 місяців 21 днів;

-16.03.2015 року Жовтневим районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ст.71 КК України остаточно до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

-04.06.2015 року Київським районним судом Полтавської області за ч. 185 ч.2 КК України до 1 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Полтави від 16.03.2015 року, визначене остаточне покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільнений 10.03.2016 року підставі ухвали Крюковського районного суду від 26.01.2016 року. Відповідно до ст.72 ч.5 КК України зарахований строк попереднього ув`язнення з 10.03. пo 16.04.2015 року та з 13.05 по 07.07.2015 року включно;

- 02.11.2016 року Соснівським районним судом м.Черкаси за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі.

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим призначеним за вироком Соснівського районного суду міста Черкас від 2 листопада 2016 року призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три ) роки 2(два) місяці.

Інші учасники судового розгляду:

прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
Суд визнав винним та засудив ОСОБА_6 за те, що він 17.05.2016 року у вечірній час, перебуваючи в гостях у знайомого ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , познайомився з його подругою ОСОБА_9 . ОСОБА_6 побачив у ОСОБА_9 мобільний телефон «Lenovo А 6010» білого кольору, який привернув його увагу, як цінна річ. 17.05.2016 року у нічний час, точного часу не встановлено, ОСОБА_6 вийшов із однієї кімнати, та пройшов в кімнату, де перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відчинивши міжкімнатні двері, помітив, що останні сплять. В цей момент ОСОБА_6 помітив, біля ліжка, з правої сторони мобільний телефон «Lenovo А 6010», білого кольору, в чохлі сіро-прозорого кольору, із зарядним пристроєм, який належить ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій злочинний задум, ОСОБА_6 знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що його дії нікому не помітні, шляхом вільного доступу, таємно повторно викрав: - мобільний телефон марки «Lenovo А 6010», білого кольору, вартістю 2699 гривень, в чохлі сіро-прозорого кольору вартістю 89 гривень, з вмонтованою флеш картою на 8 Гб, вартістю 144 гривні, з вмонтованими сім.картами оператора «Київстар», вартістю 21 гривня, та оператору «Лайф» вартістю 22 гривні, з протиударним склом, вартістю 180 гривень, із захисною плівкою, вартістю 89 гривень та зарядний пристрій вартістю 385 гривень. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 розуміючи, що його злочинні дії не викриті потерпілою та іншими особами з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд, тим самим спричинив гр. ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3629 гривень.

Крім того, 03.08.2016 року у нічний час, точного часу не встановлено, ОСОБА_6 проходив по вулиці Комсомольській м. Світловодськ Кіровоградської області, поруч з ПАТ Світловодський завод «Спецзалізобетон». В цей час ОСОБА_6 впевнившись, що його злочині дії нікому не помітні, проник через паркан на територію заводу по АДРЕСА_4 . Діючи згідно свого злочинного умислу ОСОБА_6 через отвір у віконній рамі проник до приміщення комплексного цеху, в середині якого побачив металеві пластини (складові частини металоформи для виготовлення опор) в кількості 9 штук, металеві прути для заземлення опор в кількості 100 штук, металеві ломи в кількості 5 штук та 1 кувалду, які вирішив викрасти. Продовжуючи свої злочині дії ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні комплексного цеху таємно повторно викрав: одну кувалду вагою 5 кг., вартістю 130 гривень; сталевий лом вартістю 112 гривень; сталеву пластину розміром 870 мм. на 170 мм. на 10 мм. (гребінка) від металоформ для виготовлення залізобетонних опор вартістю 48 гривень/шт., на суму 432 гривні; сталевий прут із металопрокату, виготовлений із металевого круга діаметром 10 мм., довжиною 2400 мм. заготовки для заземлення опор типу СВ 95-2 вартістю 16 гривень, на суму 1600 гривень. В подальшому ОСОБА_6 перекинувши викрадене майно за паркан, з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на свій власний розсуд, тим самим спричинив ПАТ Світловодський завод «Спецзалізобетон», матеріальну шкоду на загальну суму 2274 гривень.

Крім того, 09.08.2016 року у нічний час, точного часу не встановлено, ОСОБА_6 проходив по вулиці Комсомольській м. Світловодськ Кіровоградської області, поруч з ПАТ Світловодський завод «Спецзалізобетон». В цей час ОСОБА_6 впевнившись, що його злочині дії нікому не помітні, через паркан проник на територію заводу по АДРЕСА_4 . Діючи згідно свого злочинного умислу ОСОБА_6 через отвір у віконній рамі проник до приміщення комплексного цеху, в середині якого побачив металеві пластини (складові частини металоформи для виготовлення опор) в кількості 17 штук, які вирішив викрасти. Продовжуючи свої злочині дії ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні комплексного цеху таємно повторно викрав: сталеву пластину розміром 870 мм. на 250 мм. на 10 мм. складова частина оснастки метало форм для виготовлення залізобетонних опор СВ 95-2 вартістю 72 гривні/шт., всього на загальну суму 1224 гривень. В подальшому ОСОБА_6 перекинувши викрадене майно за паркан, з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на свій власний розсуд, тим самим спричинив ПАТ Світловодський завод «Спецзалізобетон», матеріальну шкоду на загальну суму 1224 гривень.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї засуджений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, застосувати при призначенні покарання ч.5 ст. 72 КК України, кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Заслухавши доповідача, у дебатах прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги засудженого, засудженого ОСОБА_6 , який просив пом`якшити йому покарання при цьому застосувати ч.5 ст. 72 КК України, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Розглянувши справу в межах поданої апеляції, встановлено що викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України, за що його засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, і яким суд першої інстанції дав правильну та об`єктивну оцінку.
Оскільки учасниками судового провадження, в тому числі самим обвинуваченим не оскаржуються фактичні обставини вчинення правопорушення в апеляційному порядку, колегія суддів, відповідно до ст.404 КПК України, не входить до оцінки доказів провадження, тому вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченим ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України кваліфікувавши його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно поєднана з проникненням у приміщення.

Відповідно до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання щодо нього скарг від сусідів та мешканців не надходило, за місцем відбування покарання характеризується посередньо. Обставиною, що пом`якшує покарання судом визнано щире каяття обвинуваченого у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину, обставинами, що обтяжують покарання судом не встановлено, а тому обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства, призначивши покарання, яке у даному випадку буде відповідати цілям покарання.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання обґрунтовано дійшов висновку, про те що ОСОБА_6 представляє для суспільства підвищену небезпечність, а тому виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
Судом першої інстанції при призначенні покаранняОСОБА_6 вірно призначено статочне покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням покарання призначеного вироком Соснівського районного суду м. Черкас від 02 листопада 2016 року, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, тому твердження обвинуваченого щодо призначення судом першої інстанції занадто суворого покарання є безпідставним.

Щодо заяви обвинуваченого ОСОБА_6 щодо застосування при призначенні покарання ч. 5 ст. 72 КК України, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до Закону № 2046-YІІІ, який набрав чинності 21 червня 2017 року частину п`яту статті 72 КК України викладено у новій редакції, зокрема «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

На підставі вищевикладеного, районний суд вірно та обґрунтовано зарахував строк попереднього ув`язнення у межах кримінального провадження № 000900 за період з 01 вересня 2016 року по день набрання вироком Соснівського районного суду м. Черкас від 02 листопада 2016 року законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд першої інстанції вірно зарахував строк попереднього ув`язнення за період з 5 травня 2017 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; за період з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування рішення суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 колегією суддів не встановлено.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , а вирок суду першої інстанції залишає без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.11.2017 року стосовно ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2