Іменем України
23.04.2018 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15 ч.1 ч.185 КК України,

Сторона обвинувачення - прокурори Львівської місцевої
прокуратури № 3 ОСОБА_4
ОСОБА_5
ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження:
Потерпіла ОСОБА_7
Представник потерпілої: ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
03.03.2016 року близько 11 год. 00 хв. , ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна , переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи у салоні маршрутного таксі № 32, яке рухалось в напрямку вул. Городоцької у м. Львові, запхав свою руку у праву кишеню куртки ОСОБА_7 , звідки таємно викрав мобільний телефон марки " BRAVIS" модель "Alpha" ІМЕІ 1 : НОМЕР_1 та ІМЕІ 2 : НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, який без попередньої змови з ОСОБА_9 поклав в кишеню її куртки, з метою подальшої реалізації на власну користь , однак не зміг закінчити усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії помітила ОСОБА_7 , і він змушений був повернути телефон.
Відповідно до ухвали судді від 26 квітня 2016 року призначено підготовче судове засідання з розгляду обвинувального акта.
Розгляд справи неодноразово переносився із за неявки в судове засідання та оголошення розшуку обвинуваченого. Підстави таких рішень викладені в ухвалах суду.
У черговому судовому засіданні з розгляду питань, передбачених ст. 314 316 КПК України, обвинувачений ОСОБА_3 та представник потерпілої ОСОБА_8 заявили клопотання про перехід до розгляду угоди про примирення, текст якої міститься в матеріалах обвинувального акта та просили затвердити подану ними угоду.
Згідно оголошеного прокурором в підготовчому судовому засіданні обвинувального акта та формулювання обвинувачення викладеного в описовій та мотивувальній частинах акта та угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 , останній 03.03.2016 року близько 11 год. 00 хв., маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна , переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи у салоні маршрутного таксі № 32, яке рухалось в напрямку вул. Городоцької у м. Львові, запхав свою руку у праву кишеню куртки ОСОБА_7 , звідки таємно викрав мобільний телефон марки " BRAVIS" модель "Alpha" ІМЕІ 1 : НОМЕР_1 та ІМЕІ 2 : НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, який без попередньої змови з ОСОБА_9 поклав в кишеню її куртки, маючи на меті у подальшому реалізувати телефон у власну користь , однак не зміг закінчити усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії помітила ОСОБА_7 і він змушений був повернути викрадений телефон.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 викладені в обвинувальному акті та угоді про примирення фактичні обставини кримінального провадження підтвердив та додатково пояснив, що викрадений телефон повернув потерпілій, оскільки остання побачила як він його викрав і пред`явила претензії. У вчиненому щиро розкаюється, просить затвердити угоду про примирення.
Представник потерпілої підтвердив факт відсутності майнових претензій до обвинуваченого, просить затвердити угоду про примирення.
За умовами угоди, сторони дійшли згоди щодо обрання міри покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При цьому, сторони врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , дані на особу та його щире каяття у вчиненому.
В угоді сторони зазначили, що при її укладенні діють без будь яких застережень, зміст угоди точно відповідає їх дійсним намірам, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, а також встановлені законом обмеження в результаті затвердження угоди, їм зрозумілі. У випадку невиконання чи неналежного виконання угоди, відповідно до ст.. 476 КПК України, потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, судом з`ясовано, а обвинуваченим підтверджено, що він цілком розуміє свої права передбачені ч. 4 та ч. 5 ст. 474 КПК України та разом з представником потерпілої, кожен окремо, підтвердили суду, що їм зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст.. 473 КПК України. При цьому, суд приходить до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, без застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом також перевірено зміст угоди на відповідність вимогам процесуальним нормам , правильність правової кваліфікації кримінального правопорушення та наявність фактичних підстав для визнання винуватості, ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України , а також визначену ними міру покарання, у вигляді штрафу.
В результаті перевірки в судовому засіданні угоди про примирення, судом не встановлено невідповідностей інтересам суспільства, порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися.
Судом також перевірено фактичне виконання взятого на себе за угодою
зобов`язання обвинуваченим сплатити штраф та не вбачає підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення у порядку, передбаченому п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.. 474 КПК України.
Розглянувши зміст угоди, заслухавши думку прокурора, який не заперечував її змісту, правильність кваліфікації і визначений вид та міру покарання, пояснення підсудного і представника потерпілої, суд приходить до переконання, що зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.. 471 КПК України, а умови угоди іншим, зазначеним вище вимогам процесуального закону. Відтак, угода підлягає затвердженню судом.
Речовий доказ у справі, а саме: мобільний телефон марки " BRAVIS" модель "Alpha" ІМЕІ 1 : НОМЕР_1 та ІМЕІ 2 : НОМЕР_2 , який згідно розписки потерпілої ОСОБА_7 від 19 квітня 2016 року переданий на зберігання, після набрання вироком законної сили належить вважати повернутим власнику з правом розпоряджатися на власний розсуд.
Судові витрати у вигляді вартості проведеної експертизи в розмірі 351 ( триста п`ятдесят одна) грн. 84 коп. належить стягнути із обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався, в порядку ст.. 208 КПК України він не затримувався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 471, 474,475, КПК України,-
У Х В А Л И В:
- визнання ОСОБА_3 неправомірності своїх дій та вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України;
- відсутність у потерпілої та її п представника претензій до ОСОБА_3 та погодження сторонами міри покарання у вигляді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речовий доказ у справі, а саме: мобільний телефон марки " BRAVIS" модель "Alpha" ІМЕІ 1 : НОМЕР_1 та ІМЕІ 2 : НОМЕР_2 , який згідно розписки потерпілої ОСОБА_7 від 19 квітня 2016 року переданий на зберігання, після набрання вироком законної сили вважати повернутим власнику з правом розпоряджатися на власний розсуд.
Стягнути із засудженого на користь держави судові витрати у вигляді вартості проведеної експертизи в розмірі 351 ( триста п`ятдесят одну) грн. 84 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через суд, який ухвалив судове рішення. У випадку відсутності апеляційних скарг, вирок набирає законної сили з 23 травня 2018 року. Копію вироку сторони процесу можуть отримати у секретаря судових засідань.
Суддя ОСОБА_10