Справа №295/2116/18
УХВАЛА
26.02.2018 року м. Житомир
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у мотивувальній частині скарги.
У судове засідання слідчий СВ Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 та прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленими про розгляд скарги, не з`явилися, про поважні причини неявки, визначені ст. 138 КПК України, не повідомили, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, вважає за можливе провести розгляд скарги у їх відсутність.
Слідчий суддя, вивчивши скаргу, заслухавши доводи скаржника, приходить до наступного виисновку.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга в загальних рисах відповідає вимогам КПК України, та виходячи з норм ст. 55 Конституції України, підлягає судовому розгляду.
У скарзі ОСОБА_3 вказано, що він звертався до слідчого Житомирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 та прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 з клопотаннями, у яких просив надати інформацію щодо матеріалів кримінального провадження, яке було прийнято Житомирським відділом поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області.
Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Тобто, вищезазначені положення КПК України свідчать про те, що скаргу у конкретному кримінальному упровадженні з підстав не дотримання положень ст.ст. 220 КПК України, має змогу подати сторона захисту, потерпілий і його представник чи законний представник, заявник (ст. 60 КПК України особа, яка подала заяву про злочин).
Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що Житомирським ВП ГУНП в Житомирській області було отримано клопотання заявника, однак відомостей про те, що останнє у порядку ст.ст. 220 КПК України розглядалося, немає. У той же час, скаржник ОСОБА_3 не надав слідчому судді доказів того, що ним таке клопотання подавалося до Житомирської місцевої прокуратури.
З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Слідчий, бездіяльність якого оскаржується, тобто як учасник процесу у даному провадженні, станом на 26.02.2017 року, будучи вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, правом на надання письмових заперечень до суду, з зазначенням належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 84-86 КПК України, які б в той чи інший спосіб спростовували або ж підтверджували доводи особи, що подала скаргу, не скористався.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим було проігноровано вимоги ст. 220 КПК України та не дивлячись на заявлене клопотання заявника у провадженні, клопотання у встановлений законом строк не було задоволено та не винесено вмотивованої постанови про повну або часткову відмову у його задоволенні, тобто вчинено у цьому кримінальному провадженні бездіяльність.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про зобов`язання вчинити певну дію.
Разом з тим, нормами КПК України не передбачено право слідчого судді зобов`язати слідчого вчинити певну процесуальну дію шляхом постановлення з цього питання судового рішення у формі ухвали, оскільки останній може лише зобов`язати субєкт оскарження вчинити певну дію, а саме розглянути звернення та постановити процесуальне рішення.
За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 1-3, 7-29, 84-86, 91-94, 110, 220, 221, 223, 303-307, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену особу СВ Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області вчинити одну з дій передбачених ст. 220 КПК України за клопотанням ОСОБА_3 від 07.02.2018 року.
В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарження не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Повний текст ухвали оголошенно 28.02.2018 року о 9-10 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1