Справа № 456/3339/17
Провадження № 1-кп/456/455/2017
ВИРОК

іменем України

21 грудня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника служби у справах дітей ОСОБА_7

інспектора з ювенальної превенції Стрийського ВП ОСОБА_8 ,

представника Стрийського МРВ з питань пробації ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию кримінальне провадження по обвинуваченню неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балашиха, Московської області, Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, учня 2 курсу ВПУ №8 м. Стрия, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

03.10.2017 року близько 14:00 год. неповнолітній ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні комп`ютерно-ділового центру КДЦ, що в м. Стрий по вул. Незалежності,17 Львівської області, помітив на дивані жіночу сумку, яка належала ОСОБА_10 та в цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки. Реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, умисно, шляхом вільного доступу, підійшов до даного дивану, де з жіночої сумки, в якій знаходився гаманець із грошовими коштами в сумі 600 гривень номіналом 500 та 100 гривень, таємно викрав грошові кошти в сумі 500 гривень однією купюрою, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив, що 03.10.2017 року близько 14:00 години він перебуваючи в приміщенні комп`ютерно-ділового центру КДЦ, що в м. Стрий по вул. Незалежності,17 Львівської області, помітив на дивані жіночу сумку, яка належала ОСОБА_10 і в цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки. Він підійшов до даного дивану, де перебувала жіноча сумка, в якій знаходився гаманець із грошовими коштами, з якого таємно викрав грошові кошти в сумі 500 гривень однією купюрою. На даний час він щиро розкаюється у скоєному, шкоду відшкодував та просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченим його винність стверджується слідуючими доказами по справі:

- Показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що 03.10.2017 року близько 14:00 год. ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні комп`ютерно-ділового центру КДЦ, що в м. Стрий по вул. Незалежності,17 Львівської області, підійшов до дивану, де перебувала її жіноча сумка, в якій знаходився гаманець із грошовими коштами, з якого таємно викрав грошові кошти в сумі 500 гривень однією купюрою. На даний час обвинувачений ОСОБА_4 повністю відшкодував їй заподіяну шкоду, а тому вона не заперечує щодо звільнення йоговід покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

- Заявою потерпілої ОСОБА_10 про викрадення у неї з жіночої сумки в приміщенні комп`ютерно-ділового центру КДЦ, що в м. Стрий по вул. Незалежності,17 грошових коштів в сумі 500 гривень.
- Протоколом огляду предметів від 20.10.2017 року, з якого вбачається, що під час перегляду відеозапису з камер внутрішнього відеоспостереження за 03.10.2017 року приміщення комп`ютерно-ділового центру КДЦ, що в м. Стрий по вул. Незалежності,17 за 03.10.2017 року о 13:45 годині ОСОБА_4 підходить до дивану у вказаному приміщенні, бере в руки жіночу сумку, що знаходилася на дивані, після чого присідає на диван та кладе дану сумку на цей самий диван, ліворуч від себе.
- Розпискою ОСОБА_10 про отримання від ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 500 гривень як відшкодування завданої шкоди.

Аналізуючи зібрані докази по справі і оцінюючи їх в сукупності суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України при обставинах викладених в обвинувальному акті доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, так як він скоїв таємне викрадення чужого майна.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, усунення завданої шкоди.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання із застосуванням щодо нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд батька.
Виходячи зі змісту ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Враховуючи заявлене неповнолітнім обвинуваченим та його захисником клопотання про застосування відносно нього примусових заходів виховного характеру, яке було підтримано законним представником неповнолітнього обвинуваченого, заслухавши думку прокурора, представника служби у справах дітей, інспектора з ювенальної превенції Стрийського ВП, суд вважає, що є всі підстави для застосування відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у відповідності до ст. 105 КК України, а саме передати неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 під нагляд батька ОСОБА_5 , оскільки обвинувачений розкаюється у вчиненому, раніше не судимий, активно сприяв розкриттю злочину, шкоду відшкодував, позитивно характеризується по місцю проживання та навчання, своєю поведінкою довів, що його виправлення може відбутися без призначення кримінального покарання, а також запевнив суд, що подібного більше ніколи не повториться.

Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 5 про практику застосування судами України законодавства про злочини неповнолітніх, вирішуючи питання про звільнення неповнолітніх від кримінальної відповідальності із

застосуванням до них примусових заходів виховного характеру, суди мають виходити з вимог статей 97 і 105 КК України.

Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться в постанові від 5 травня 2006 р. № 2 "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру - передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України) допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Хоча в законі не передбачено обов`язкове отримання згоди батьків або осіб, які їх заміняють, на передачу їм неповнолітнього під нагляд, суд має отримати таку згоду.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин, який підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України у віці 16 років, а отже відносно нього може бути застосовано примусовий захід виховного характеру, передбачений п.3 ч.2 ст. 105 КК України, а саме передача неповнолітнього під нагляд батьків.

Згідно ч.3 ст. 88 КК України особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, злочинність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 105 КК України, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

На підставі ч.1 ст. 105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання.

Згідно п.3 ч.2 ст. 105 КК України застосувати відносно ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру, а саме передача ОСОБА_4 під нагляд батька ОСОБА_5 до повноліття ОСОБА_4 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речові докази: DVD-R диск Freestyle 4.7 Gb з відеозаписом з камер внутрішнього відеоспостереження за 03.10.2017 року - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Головуючий-суддя ОСОБА_1