Постанова

Іменем України
05 квітня 2018 р.

м. Київ
справа №658/753/16-к
провадження № 51-1055км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 03 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 17 серпня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000148, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 03 червня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим та засудженого за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_7 на користь потерпілих ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди 3000 грн. і ОСОБА_6 671, 57 грн. матеріальної шкоди та 4309,17 грн. моральної шкоди.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він 21 січня 2016 року об 11.00 год. у службовому кабінету АСТ «Садовод» по вул. Кірова, 15-А у м. Каховка Херсонської області, під час сварки, яка виникла на ґрунті неприязних відносин, умисно завдав ОСОБА_9 удар кулаком в нижню частину щелепи та ОСОБА_6 декілька ударів кулаками в голову й стільцем по рукам, спричинивши потерпілим легкі тілесні ушкодження.
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 17 серпня 2016 року вирок у частині стягнення матеріальної шкоди з засудженого на користь потерпілого ОСОБА_6 змінено, зменшено розмір матеріальної шкоди до 560, 87 грн. У решті вирок залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про скасування судових рішень щодо нього та закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину. На обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки він діяв у межах необхідної оборони. Окрім того, вважає, що суд не дав оцінки діям потерпілих, оскільки в їх діях містяться ознаки хуліганства. Також не погоджується з розміром цивільного позову.
У запереченні потерпілі просять касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а судові рішення щодо нього без зміни.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважала, що відсутні підстави для задоволення касаційної скарги.
Потерпілий ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення касаційної скарги засудженого.

Мотиви Суду
Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, ґрунтується на сукупності зібраних і належно оцінених судом доказів, і є правильним.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 370, п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України вказані висновки ґрунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах, які підтверджені доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 вказаного Кодексу.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що засуджений своєї винуватості в умисному заподіянні ОСОБА_9 та ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень не визнав, але його вина підтверджується показаннями потерпілих, які в судовому засіданні в своїх показаннях зазначали, що ОСОБА_7 перший завдав удар ОСОБА_9 , після чого відбулася бійка, під час якої ОСОБА_6 також отримав тілесні ушкодження.
Показання потерпілих узгоджуються з показаннями свідків очевидців ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про те, що саме ОСОБА_7 перший завдав удар ОСОБА_8 , а потім під час бійки - стільцем ОСОБА_6 та даними, що містяться у протоколах слідчих експериментів, за участю потерпілих, які детально розповідали про обставини, за яких засудженим щодо них було вчинено протиправні дії.
Ставити ці показання під сумнів, підстав немає, отже суд обґрунтовано поклав їх в основу обвинувального вироку, оскільки вони є незмінними та послідовними.
Окрім того, показання потерпілих та свідків узгоджувалися з іншими доказами, безпосередньо сприйнятими судом, зміст яких докладно наведено у вироку, зокрема, з висновками експертів та іншими наведеними у судовому рішенні доказами, яким судом дана належна оцінка.
Характер умисних дій засудженого та локалізація завданих ним тілесних ушкоджень потерпілим свідчать, що умислом ОСОБА_7 охоплювалося спричинення потерпілим тілесних ушкоджень.
Суд першої інстанції, дослідивши та проаналізувавши зібрані по справі докази, дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_7 винний у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 125 КК України. Отже, вважати, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, немає підстав.
Покарання засудженому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, даних про особу засудженого та обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину щодо особи похилого віку. Призначене покарання, є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Суд апеляційної інстанції, переглянувши провадження за апеляційною скаргою засудженого, належним чином перевірив викладені в ній доводи, аналогічні наведеним у касаційній скарзі, а саме: щодо вчинення ним дій у межах необхідної оборони, а також щодо наявності в діях потерпілих ознак хуліганства, та визнав їх необґрунтованими. Свої висновки із цих питань суд належним чином умотивував. Вони підтверджені доказами, які суд апеляційної інстанції ретельно перевірив і належним чином оцінив. Із даними висновками погоджується і колегія суддів.Цивільний позов вирішено відповідно до вимог закону.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування чи зміну судових рішень, не встановлено.
Керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України та відповідно до п. 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII), суд

у х в а л и в:
Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 03 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 17 серпня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_13 ОСОБА_2 ОСОБА_3