Справа № 577/3411/15-к
Провадження № 1-кп/577/25/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000095 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, українця, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2015 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_7 , приїхавши з м. Білопілля в с. Котенки Білопільського району, вирішив зайти до ОСОБА_8 , щоб з`ясувати з ним відносини та пред`явити претензії з приводу того, що останній співпрацює з робітниками міліції. Цього ж дня, близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 зайшов у двір до ОСОБА_8 та, постукавши у вікно, став підніматися по східцях на ганок будинку. У цей час ОСОБА_8 перебував вдома у будинку та, наблизившись до дверей, відчинив їх. Після цього ОСОБА_7 став вести розмову з ОСОБА_8 , в ході якої між ними виникла сварка, яка переросла в обопільну бійку. Внаслідок розпочатого конфлікту, ОСОБА_8 , розуміючи фізичну перевагу ОСОБА_7 , з метою залякування останнього, схопив сокиру, яка знаходилась у коридорі, замахнувся нею на ОСОБА_7 в область обличчя та зачепив останнього цією сокирою, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді садна на правій вилиці з раною посередині. Незважаючи на те, що ОСОБА_7 мав можливість безперешкодно вийти з двору і таким чином закінчити конфлікт, останній схопив ОСОБА_8 за рукав куртки, потягнувши на себе, кинув останнього на землю та по інерції впав на нього. У цей момент у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 почав наносити множинні удари останньому руками та ногами по голові, тулубу та кінцівках. Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останньому, схопивши дерев`яну палицю, яка лежала у дворі, ОСОБА_7 почав наносити множинні удари нею в життєво важливі органи, а саме в область голови та тулубу ОСОБА_8 , який намагався прикритись руками. З метою опору ОСОБА_8 спробував піднятися і, вставши на коліна, намагався схопити за ноги ОСОБА_7 , який, продовжуючи свої протиправні дії, направлені на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останньому, наніс чисельні удари коліном в область обличчя та тулуба, від чого ОСОБА_8 знову впав на землю, а ОСОБА_7 пішов до туалету, який знаходиться у дворі цього ж господарства. ОСОБА_7 наносив удари потерпілому, в тому числі і в життєво важливі органи: голову, грудну клітину, живіт, протягом 30 хвилин. Скориставшись тим, що ОСОБА_7 відійшов до туалету, ОСОБА_8 , намагаючись втекти від нього, вийшов зі свого господарства та, дійшовши до будинку АДРЕСА_2 , де проживають ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою виклику допомоги, почав стукати у вікно. Не зупиняючись на скоєному, з метою доведення злочинного умислу, направленого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 до кінця, ОСОБА_7 підійшов до вищевказаного господарства і наніс декілька ударів в голову та тулуб потерпілому, ушкодження яких знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали, а саме смертю потерпілого. При нанесенні ударів ОСОБА_8 лежав на землі. Після цього, ОСОБА_7 вважаючи, що наніс ОСОБА_8 достатню кількість тілесних ушкоджень, залишив останнього та пішов з місця вчинення злочину. У подальшому сусіди, вважаючи, що потерпілий ОСОБА_8 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, на санчатах відвезли його до будинку за місцем проживання в будинок АДРЕСА_3 , та поклали на ліжко в кімнаті. У цей час ОСОБА_7 знаходився у будинку ОСОБА_8 та розпалював піч, щоб останній не помер від переохолодження, вважаючи, що той житеме. У подальшому через 1.5 - 2 години ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень помер у своєму домоволодінні.

Відповідно до висновку судової медичної експертизи № 19 від 18.03.2015 року при дослідженні трупа ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження: крововиливи під м`яку мозкову оболонку мозку, мізочка, шлуночки мозку та в м`які тканини голови та обличчя, травматичний вивих І та II нижніх зубів зліва, рани: на тім`ї справа, на слизовій оболонці верхньої губи 2, на слизовій оболонці нижньої щелепи зліва та посередині 3 рани, на шкірі верхньої губи зліва; синці: навколо лівого ока з переміщенням на ліву вилицю та на ділянку носа та частково на внутрішній край обох повік правого ока, на правій скроні, на обличчі справа, під правим оком, під кутом нижньої щелепи справа, на всьому протязі лівої вушної раковини, правої вушної раковини, на передньо - боковій поверхні грудної клітки зліва множинні, в ділянці лівої ключиці, правої лопатки з розповсюдженням на правій плечовий суглоб, на праве надпліччя, під правою лопаткою 5, по задній поверхні грудної клітки зліва зливні на правому ліктевому суглобі, на правому променевому - зап`ястному суглобі та кисті, на лівому ліктевому суглобу, на правій кисті та пальцях 6, на правому стегні, на лівому стегні з садном по центру, 6 синців на лівому колінному суглобі, садна: на всьому протязі лоба множинні та зливні, вміжбрівній ділянці зливні, на спинці носа зливні, на правій стороні обличчя множинні та зливні, на обличчі зліва множинні, на задній поверхні правого ліктевого суглобу та кисті, на задній поверхні лівої кисті 3, на задній поверхні лівого стегна 3, зливні садна на попередній поверхні правої вушної раковини, переломи ребер справа: ІІ-VІ по біля грудинній лінії непрямі та посередньо ключичній лінії прямі, ІІ-ХІ по біля і хребтовій лінії непрямі. Зліва по біля грудинній лінії ІІ-VІ ребра непрямі, II-X ребра по передньопахвинній лінії непрямі. Крововиливи в м`які тканини грудної клітки множинні та зливні на всьому протязі. Розриви правої та лівої легені, крововиливи в плевральні порожнини, розрив великого сальника, крововилив в брижейку тонкого кишечника, крововилив в черевну порожнину, перелом правої лопатки, уламковий перелом нижньої третини правого плеча. Крововиливи в м`які тканини верхніх та нижніх кінцівок.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 є поєднана тупа травма голови, грудної клітки, живота, правої верхньої кінцівки, яка супроводжувалась крововиливами під м`яку мозкову оболонку мозку та мізочка, в шлуночки мозку, множинними переломами ребер справа та зліва, розривами обох легень, переломом правої лопатки, травматичним вивихом нижніх зубів зліва, крововиливами в плевральні та черевну порожнини, розривом великого сальника, крововиливом в брижейку тонкого кишечника, переломом правої лопатки та правого плеча. Пошкодження у вигляді травми голови, грудної клітки та живота мають ознаки тяжких та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 . Пошкодження у вигляді переломів правої лопатки та правого плеча мають ознаки середньої тяжкості та не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 . Інші пошкодження у вигляді окремих саден та синців мають ознаки легких та не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 233 від 08.06.2015 року під час скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_7 не знаходився в стані фізіологічного афекту.

Виконуючи вищевказані дії, ОСОБА_7 з метою нанесення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, завдаючи останньому протягом приблизно 35 хвилин великої кількості тілесних ушкоджень, усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння щодо посягання на здоров`я іншої особи, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання тяжких тілесних ушкоджень і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом, ставлячись до настання смерті з необережністю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним злочину, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 12 КК України вчинений обвинуваченим злочин за ч. 2 ст. 121 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» рішення суду має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання, передбачених ст. 66 КК України, обвинуваченому ОСОБА_7 суд відносить повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, молодий вік, раніше не судимий, має батьків пенсійного віку.

На думку суду, метою зізнання та щирого каяття є можливість отримання більш м`якого покарання, що є природним правом кожного обвинуваченого, яким вони скористались.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому покарання, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У відповідності до ст. 8 ч. 1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Разом з цим, суд при призначенні покарання обвинуваченому враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки обвинувачений визнав вину у інкримінованому йому злочині, надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.

До вказаного висновку суд прийшов також, виходячи із висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні в справі «Орлов проти України» від 11.02.2016 року, відповідно до яких «… національні суди за жодних обставин не повинні дозволяти випадків, за яких завдання тілесних і моральних страждань залишатиметься безкарним. Це важливо для забезпечення громадської впевненості у принципі верховенства права і його підтримки, а також у попередженні будь-яких ознак толерантності органів влади до незаконних дій або співучасті у них».

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Злочин, вчинений обвинуваченим є дійсно небезпечним, оскільки посягає на життя та здоров`я. Однак мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Уилкокс и Херфорд проти Сполученого Королівства» (заяви № № 43759/10 та 43771/12), зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_7 , встановлені відомості про потерпілого, думку потерпілої, обставин, що пом`якшують покарання, виходячи з наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе на підставі ст. 69 КК України призначити основне покарання, нижче від найнижчой межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 121 КК України.

Враховуючи обраний вид покарання, особу винного, суд приходить до висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, істотно зменшились, а тому вважає за необхідне змінити запобіжний захід до вступу вироку в законну силу з тримання під вартою на домашній арешт з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведених судових експертиз в розмірі 1098 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого у відповідності зі ст. 124 КПК України на користь держави.

Питання про речові докази слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 126, 368, 370, 371 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України і призначити йому покарання в виді 5 років 8 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 18 лютого 2015 року, тобто з моменту затримання. В строк відбування покарання за правилами, передбаченими ст. 72 ч. 5 КК України, зарахувати час попереднього ув`язнення з 18 лютого 2015 року до проголошення вироку з розрахунку, що один такий день відповідає двом дням позбавлення волі.

До вступу вироку у законну силу змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та покласти на засудженого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 1,2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за першою вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти.

Стягнути з ОСОБА_7 (мешканця АДРЕСА_1 , ід. № НОМЕР_1 ) на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1098 (одна тисяча дев`яносто вісім) гривень.

Речові докази: три сокири в пакетах № 1, № 2, № 3, які вилучені в ході допиту потерпілої, та зберігаються в камері зберігання речових доказів Білопільського відділення Сумського ВП ГУНП в Сумській області (т. 2 а. 217 наданих матеріалів) повернути потерпілій ОСОБА_11 .

Шарф з нашаруванням речовини бурого кольору (в пакеті №1), рушник з нашаруванням речовини бурого кольору ( в пакеті №2), фрагмент волокнистого матеріалу з нашаруванням речовини бурого кольору (в пакеті №3), білі смужки, склеєні з нашаруванням речовини бурого кольору (в пакеті №4), сліди пальців рук вилучені на 4 відрізках липкої стрічки (в пакеті №5), слід взуття, відрізок липкої стрічки (в пакеті №6), речовину бурого кольору, виявлену на снігу у подвір`ї (в пакеті №7), марлевий тампон, просочений речовиною бурого кольору (в пакеті №8), змив речовини бурого кольору з умивальника (в пакеті №9), простирадло синтетичне з нашаруванням речовини бурого кольору (в пакеті №10), напірник з нашаруванням речовини бурого кольору (в пакеті №11), вилучені в ході огляду місця події за адресою: Білопільський район, с. Котенки, вул. Вишнева, 1, зразки речовини бурого кольору запаковані в пакети №1 та №2 та контрольні зразки до них, вилучені в ході огляду місця події за адресою: Білопільський район, с.Котенки, вул. Вишнева, 3, дерев`яну палицю в пакеті № 1, вилучену в ході додаткового огляду місця події за адресою: Білопільський район, с. Котенки, вул. Вишнева, 1, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Білопільського відділення Сумського ВП ГУНП в Сумській області (т. 2 а. 218 221 наданих матеріалів) знищити.

Куртку, рюкзак та спортивні штани (в пакетах № 1, 2, 3), вилучені в ході огляду місця події за адресою: Білопільський район, с. Котенки, вул. Вишнева, 67, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Білопільського відділення Сумського ВП ГУНП в Сумській області (т. 2 а. 222 наданих матеріалів) - повернути обвинуваченому ОСОБА_7 .

Одяг потерпілого тілогрійку в пакеті №1, кофту синього кольору в пакеті № 2, светр чорно - синього кольору в пакеті № 3, светр блідо - вишневого кольору в пакеті № 4, футболку з довгим рукавом в пакеті № 5, джинси в пакеті № 6, бурки в пакеті №7, штани спортивні в пакеті № 8, труси в пакеті № 9, носки - три пари в пакеті № 10, вилучені в ході огляду трупа, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Білопільського відділення Сумського ВП ГУНП в Сумській області (т. 2 а. 223, 224 наданих матеріалів) знищити.

Біологічні зразки ОСОБА_7 : крові, слини та вільні зрізи нігтьових пластин з обох рук, вилучені згідно постанови про відібрання зразків для експертного дослідження (т. 2 а. 118 наданих матеріалів), які зберігаються в матеріалах кримінального провадження знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайоний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1