печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотаннями про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2017 року, в рамках кримінального провадження № 0008901 від 19.06.2015 року.
Відповідно до положень статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, повідомлявся про день, місце і час розгляду клопотання, будь-яких заяв, щодо неможливості розгляду клопотання за його відсутності, до суду не надав.
Прокурор, за клопотанням якого накладався арешт, у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви або клопотання, письмові заперечення до суду не подав.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Поважними причинами неприбуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні. Неврахування таких обставин призводить до передчасності прийнятого рішення та можливого порушення законних прав та інтересів учасників розгляду.
Разом з тим, особі, за клопотанням якої здійснюється судове провадження, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки. Відтак, заявник будучи належним чином повідомленим про розгляд клопотання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив суд, клопотання або заяви не надходили.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя враховує строки розгляду даної категорії справ, встановлені ч. 2 ст. 174 КПК України, а також те, що ОСОБА_3 повідомлений про час та місце розгляду клопотання, однак на розгляд клопотання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, заяви про підтримання клопотання та можливість розгляду без його участі не надав, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_3 не довів наявність в кримінальному провадженні обставин, які б слугували підставою для скасування арешту майна, вищезазначене вказує на те, що заявник не підтримує клопотання, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.
На підставі викладеного і керуючись ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1