Справа№ 308/3601/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.02.2018 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді в залі судових засідань обвинувальний акт внесений в Єдиний реєстр судових розслідувань за кримінальне провадження за № 0000801 від 22.03.2017 р. по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Драгиня, Мукачівського району, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.190 КК України,-

встановив:
В кінці грудня місяця 2016 року ОСОБА_4 за допомогою будівельного інструменту болгарки «Graphite» кустарним способом, вирізав ідентифікаційне номерне позначення кузова в підкапотному просторі, на горизонтальній поверхні в жолобі повітрепритоку, з правої по ходу руху сторони автомобіля марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить громадянину ОСОБА_6 та який знаходився за місцем його проживання, а саме АДРЕСА_2 , нанісши в подальшому на маркувальний майданчик пластичну речовину чорного кольору.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю надав покази, якими підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, а саме зазначив, що в кінці грудня місяця 2016 року він за допомогою будівельного інструменту болгарки «вирізав ідентифікаційне номерне позначення кузова в підкапотному просторі, на горизонтальній поверхні в жолобі повітрепритоку, з правої сторони автомобіля марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , нанісши в подальшому на маркувальний майданчик пластичну речовину чорного кольору.

Щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Оскільки обвинуваченим та учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, обвинувачений правильно розуміє зміст вчиненого, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу. При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.290 КК України знищення ідентифікаційного номера кузова без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, його особу, який раніше не судимий, має на утриманні одну неповнолітню дитину, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, вважає дані обставини такими, що дають підстави призначити обвинуваченому покарання передбачене у межах санкції ст. 290 КК України.
Відповідно до ч.2 ст. 50 КПК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а згідно ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищенаведене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі та обтяжуючі обставити вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України з покладенням на нього обовязків передбачених ст.76 КК України..
Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ст. 290 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_4 , обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 550,25 грн. витрат за проведення дактилоскопічної експертизи, одержувач УК у м. Ужгород 24060300, код одержувача: 38015610, р/рахунок: 0002 в Банк- УДК в Закарпатській області МФО: 812016;

Речові докази по справі, а саме:

-будівельний інструмент болгарку «Graphite» повернути ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1