Справа № 366/1208/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/76/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 24.01.2018

УХВАЛА
І м е н е м У к р а ї н и
24 січня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
представників цивільних позивачів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника цивільного відповідача ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника цивільного відповідача ДП «Макарівське лісове господарство» - адвоката ОСОБА_9 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року,-

в с т а н о в и л а:
Вироком Іванківського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кодра Макарівського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм в ДП «Макарівське лісове господарство», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки;

на підставі п. «е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ОСОБА_10 звільнено від відбування основного та додаткового покарання;

цивільний позов прокурора задоволено та стягнуто з ДП «Макарівське лісове господарство» на користь КЗ ІРР «Іванківська ЦРЛ» 3 412 грн. 29 коп. в рахунок відшкодування коштів, витрачених на лікування потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;

цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 задоволено частково та стягнуто з ДП «Макарівське лісове господарство» 30 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди;

цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задоволено частково, стягнуто: з ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» 17 661 грн. 05 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; з ДП «Макарівське лісове господарство» 97 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди;

цивільний позов потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 задоволено частково, стягнуто: з ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» 4 695 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 16 536 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; з ДП «Макарівське лісове господарство» 14 090 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 478 464 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди;

стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави 11 968 грн. процесуальні витрати пов`язані із проведенням експертиз;

вирішене питання про речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_10 , 27 листопада 2015 року, близько 18 години 20 хвилин, керуючи технічно справним сідловин тягачем «FREINGHTLINER FLC 120», номерний знак НОМЕР_1 , в складі з напівпричепом марки «TROUILLET ST 3312», номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись зі швидкістю 64,5 км/год по автодорозі Київ Овруч в напрямку м. Київ, в порушення вимог п. 2.3 «б», 12.3 Правил дорожнього руху України, на 76 км + 750 м указаної автодороги, на території Іванківського району Київської області, допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 1102», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_16 , який розташовувався на проїзній частині смуги руху в напрямку м. Київ на перехресті прилеглої другорядної дороги в бік с. Шпилі, надаючи перевагу в русі зустрічним транспортним засобам, з метою виконання повороту ліворуч.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажири автомобіля «ЗАЗ 1102» малолітній ОСОБА_17 , отримав тяжке тілесне ушкодження, від якого помер під час транспортування до лікарні, а неповнолітній ОСОБА_13 отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В апеляційній скарзі представник цивільного відповідача ДП «Макарівське лісове господарство» указав на незаконність вироку в частині розв`язання цивільних позовів. В обґрунтування доводів скарги вказав на те, що цивільні позови потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не ґрунтуються на будь-яких доказах, зокрема вважав необґрунтованими розміри спричиненої моральної шкоди, що суперечить вимогам статей 10 та 60 ЦПК України. Окрім цього, апелянт вважав, що посилання позивачів на довготривалість досудового розслідування, як на обставину, яка обумовлює спричинену моральну шкоду, є необґрунтованим з точки зору вимог КПК України. Указав на те, що відповідно до положень ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за своєчасність та законність здійснення процесуальних дій. Вважав неприпустимим визначення розміру спричиненої моральної шкоди на власний розсуд без його обґрунтування. Просив вирок скасувати в частині стягнення з ДП «Макарівське лісове господарство»: на користь ОСОБА_13 30 000 грн. моральної шкоди; на користь ОСОБА_11 97 000 грн. моральної шкоди; на користь ОСОБА_14 та ОСОБА_15 478 464 грн. моральної шкоди.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

представника цивільного відповідача, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

прокурора та представників цивільних позивачів, які доводи апеляційної скарги представника цивільного відповідача вважали необґрунтованими, просили залишити її без задоволення, а вирок без зміни;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника цивільного відповідача не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин наведених у вироку, підтверджуються наведеними у вироку доказами, які судом всебічно, повно та об`єктивно досліджені у ході судового розгляду. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України. Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильності кваліфікації його дій учасниками судового провадження не оспорюються.

Щодо доводів апеляційної скарги про неправильність розв`язання цивільних позовів в частині визначення розміру моральної шкоди, колегія суддів вважає їх такими, що не ґрунтуються як на матеріалах кримінального провадження так і на вимогах закону.

Так, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суди повинні враховувати характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, дотримуючись при цьому засад розумності, виваженості та справедливості. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди свої висновки належним чином мотивував та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення моральної шкоди саме у вказаних розмірах, із урахуванням характеру вчиненого злочину, глибини фізичних та душевних страждань потерпілих, ступеню вини ОСОБА_10 , виходячи з вимог розумності та справедливості.

Доводи представника цивільного відповідача про те, що потерпілими в обґрунтування розміру моральної шкоди не представлені докази душевних страждань та переживань, колегія суддів не приймає. Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, в результаті дорожньо-транспортної пригоди заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження неповнолітньому ОСОБА_13 та тяжкі тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_17 , від яких останній помер при транспортуванні до лікарні, що стверджується відповідними судово-медичними експертизами. Факт нанесення шкоди здоров`ю неповнолітньому, а також втрата малолітньої дитини цілком логічно тягне фізичні та душевні страждання для потерпілих, що безумовно є основою для відшкодування моральної шкоди. При цьому, судом першої інстанції при визначенні розміру моральної шкоди неповнолітнього ОСОБА_13 та його матері ОСОБА_11 обґрунтовано враховано стан його здоров`я та ступінь фізичних та душевних страждань, а також врахував факт знищення транспортного засобу та ступінь вини обвинуваченого. Окрім цього, визначаючи розмір моральної шкоди потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що останні втратили малолітнього сина, відчували напруження, переживання та обурення що призвело до психічних розладів останніх.
На думку колегії суддів указані розміри відшкодувань моральної шкоди відповідають як ступеню моральних страждань потерпілих, так і засадам розумності, справедливості і достатності.

Колегія суддів зважає на те, що представником цивільного відповідача не надано доказів, які би спростовували зазначені вище висновки суду першої інстанції у сторону зменшення розміру завданої моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги щодо обґрунтування моральної шкоди потерпілих довготривалістю досудового розслідування кримінального провадження, колегія суддів не приймає, оскільки при визначенні розміру моральної шкоди потерпілих, суд першої інстанції цю обставину до уваги не брав.

Підстав для скасування чи зміни вироку Іванківського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року щодо ОСОБА_10 колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим вирок слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача залишити без задоволення.

Вирок Іванківського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4