Справа № 183/7124/16
№ 1-кп/183/337/17
В И Р О К
іменем України
24 листопада 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
законного представника
неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_4 ,
неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004559 відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
в с т а н о в и в :
29 жовтня 2016 року близько 00.55 години неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився на автобусній зупинці, розташованій по вул. Миру с. Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області, в цей час до нього підійшов ОСОБА_7 та між ними виникла словесна сварка з приводу особистих взаємовідносин. У ході сварки у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 29 жовтня 2016 року близько 01.00 години, знаходячись поблизу автобусної зупинки, розташованої по вул. Миру с. Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області, умисно, кулаками обох рук став наносити удари в область обличчя неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши не менше двох ударів, від яких неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , впав на землю. Після чого ОСОБА_7 став наносити удари ногами та кулаками обох рук в область голови та обличчя неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який лежав на землі, заподіявши як мінімум дев`ять травматичних дій.
Таким чином, ОСОБА_7 умисно спричинив неповнолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження у виді: закритого перелому кісток спинки носу, синців навколо обох очей, на долонній поверхні лівої кисті, правій вушній раковині, саден на голові у лівій скроневій області, на лобі справа, верхній повіці правого ока, нижній губі, правій щоці, підборідді, крововиливів та забійних ран на слизовій оболонці обох губ. Тілесні ушкодження у виді закритого перелому кісток спинки носу відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, оскільки зростання кісток носу, у своєму клінічному перебігу, відбувається у термін понад 6-ть діб, але не більше ніж 21-на доба. Тілесні ушкодження у виді синців навколо обох очей, на долонній поверхні лівої кисті, правій вушній раковині, саден на голові у лівій скроневій області, на лобі справа, верхній повіці правого ока, нижній губі, правій щоці, підборідді, крововиливів та забійних ран на слизовій оболонці обох губ, у своїй сукупності та кожне окремо, відноситься до легкого ступеню тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України визнав частково та пояснив, що 29.10.2016 року він їхав на велосипеді з кафе, почув, що на зупинці хтось розмовляє. Він під`їхав на зупинку та попросив у хлопців цигарку. ОСОБА_5 йому сказав, що він забруднив його штани та наїхав на ногу після чого наніс один удар в око, зав`язалася бійка. Після того як ОСОБА_5 завдав йому удару, він почав захищатися та наносити удари потерпілому. Скільки наніс ударів ОСОБА_5 не пам`ятає, не заперечує, що від його ударів потерпілому були спричинені тілесні ушкодження. Цивільний позов потерпілого не визнав.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі наступних доказів досліджених в судовому засіданні:

- показань неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 про те, що 29.10.2016 року він з товаришами знаходився на зупинці, яка розташована по вул. Миру с. Михайлівка. До них на велосипеді під`їхав ОСОБА_7 та колесом забруднив йому штани на що він ОСОБА_8 зробив зауваження. Після чого обвинувачений підійшов до нього та вдарив. Від удару він впав на землю та втратив свідомість. Коли прийшов до тями, побачив, що ОСОБА_7 сидить зверху на ньому та наносить йому удари по обличчю. Він намагався закрити обличчя руками, однак знову втратив свідомість. Коли знов прийшов до тями обвинувачений вже наносив йому удари ногами. Хлопці просили ОСОБА_7 припинити, однак останній не реагував. Через деякий час хлопці принесли обвинуваченому цигарки та він припинив наносити йому удари. Зазначив, що ОСОБА_7 був в стані алкогольного сп`яніння. Також зазначив, що ОСОБА_7 під`їхав до них, в нього вже були садна на обличчі, які він відразу розгледів, оскільки на зупинці, де вони перебували, світив ліхтар. Цивільний позов свого законного представника підтримав повністю, просив його задовольнити, повідомив, що після спричинення ОСОБА_7 йому тілесних ушкоджень порушилося його нормальне життя, він не міг відвідувати навчання, не міг нормально приймати їжу, оскільки в нього була пробита губа, яку лікарі не змогли зашити;

- показань законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_4 про те, що 29.10.2016 року він пізно повернувся додому, сина вдома не було, він був на дискотеці. Близько 04.00-05.00 години син повернувся додому, вигляд у нього був такий, що він його ледь впізнав: обличчя було розпухле, все в крові, він, навіть, не міг пити воду. Через годину вони поїхали до лікарні, зробили рентген, отримали рекомендації лікарів та вирішили лікувати сина амбулаторно, оскільки можливості їздити до лікарні в них не було. У ОСОБА_5 був зламаний ніс, вибиті 3 позвонки, лікувалися більше місяця. Мати ОСОБА_7 просила у них вибачення та сказала, що грошей у них немає. Просив покарати обвинуваченого максимально суворо, цивільний позов підтримав повністю, просив його задовольнити. Зазначив, що жодних грошових переказів від ОСОБА_7 він не отримував, жодних повідомлень їм не надходило, а обвинувачений за весь час, навіть, жодного разу не вибачився ані перед ним, ані перед його сином;

- показань свідка ОСОБА_9 про те, що 29.10.2016 року він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 знаходилися на зупинці, яка розташована по вул. Миру с. Михайлівка. До них на велосипеді під`їхав ОСОБА_7 та колесом забруднив ОСОБА_5 штани. Останній зробив зауваження ОСОБА_7 та між ними почалася словесна сварка. Потім ОСОБА_7 наніс удар по голові потерпілому та між ними почалася бійка. Обвинувачений наніс ОСОБА_5 не менше 20 ударів руками та ногами по різним частинам тіла. Спочатку бив його на лавочці, а потім вони впали на землю, та ОСОБА_7 , сидячи зверху на ОСОБА_5 продовжував наносити удари останньому. Потім ОСОБА_7 встав та продовжив наносити удари ногами потерпілому. Зазначив, що він намагався зупинити конфлікт, однак ОСОБА_7 йому погрожував фізичною розправою у разі, якщо він втрутиться у їх бійку. Потім ОСОБА_10 приніс цигарку ОСОБА_7 та останній припинив бити потерпілого. Після чого вони пішли додому, ОСОБА_5 був у дуже поганому стані, він його майже ніс на собі. Зазначив, що ОСОБА_7 під`їхав до них, в нього вже були садна на обличчі, які він відразу розгледів, оскільки на зупинці, де вони перебували, світив ліхтар;

- витягу з кримінального провадження № 0004559 від 09.11.2016 року в фабулі якого зазначено, що 29.10.2016 року близько 01.00 години в с. Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були спричинені тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я;

- протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 29.10.2016 року відповідно до якого ОСОБА_4 просить прийняти міри до особи, яка 29.10.2016 року спричинила тілесні ушкодження його неповнолітньому сину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в с. Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області (а.п. 70);

- акту судово-медичного обстеження від 31.10.2016 року відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у виді: закритого перелому кісток носу, які відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, оскільки зростання кісток носу, у своєму клінічному перебігу, відбувається у термін понад 6-ть діб, але не більше ніж 21-на доба. Тілесні ушкодження у виді синців навколо обох очей, на долонній поверхні лівої кисті, правій вушній раковині, саден на голові у лівій скроневій області, на лобі справа, верхній повіці правого ока, нижній губі, правій щоці, підборідді, крововиливів та забійних ран на слизовій оболонці обох губ, у своїй сукупності та кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості. Усі виявлені тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, та могли утворитися в строк вказаний потерпілим 29.10.2016 року (а.п. 71-72);
- висновку експерта № 948/Е від 19.11.2016 року відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_5 виявлені такі тілесні ушкодження: закритого перелому кісток спинки носу, синців навколо обох очей, на долонній поверхні лівої кисті, правій вушній раковині, саден на голові у лівій скроневій області, на лобі справа, верхній повіці правого ока, нижній губі, правій щоці, підборідді, крововиливів та забійних ран на слизовій оболонці обох губ. Тілесні ушкодження у виді закритого перелому кісток спинки носу відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, оскільки зростання кісток носу, у своєму клінічному перебігу, відбувається у термін понад 6-ть діб, але не більше ніж 21-на доба. Тілесні ушкодження у виді синців навколо обох очей, на долонній поверхні лівої кисті, правій вушній раковині, саден на голові у лівій скроневій області, на лобі справа, верхній повіці правого ока, нижній губі, правій щоці, підборідді, крововиливів та забійних ран на слизовій оболонці обох губ, у своїй сукупності та кожне окремо, відноситься до легкого ступеню тяжкості. Усі виявлені тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вважати, що потерпілому було заподіяно, як мінімум дев`ять травматичних дій. Враховуючи забарвлення синців у синьо-фіолетовий колір та нечіткі зеленуваті контури, наявність у саден темно-червоних кірочок, розташованих вище рівня навколишньої шкіри, ступень загоєння ран, можливо стверджувати, що усі виявлені тілесні ушкодження могли утворитися 29.10.2016 року (а.п. 73-74);
- протоколу проведення слідчого експерименту від 12.11.2016 року за участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , в присутності його законного представника ОСОБА_4 , в ході проведення якого потерпілий розказав і показав як 29.10.2016 року ОСОБА_7 спричинив йому тілесні ушкодження (а.п. 75-84);
- висновку експерта № 949/Е/Д від 19.11.2016 року відповідно до якого виявлені тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 у виді: закритого перелому кісток спинки носу, синців навколо обох очей, на долонній поверхні лівої кисті, правій вушній раковині, саден на голові у лівій скроневій області, на лобі справа, верхній повіці правого ока, нижній губі, правій щоці, підборідді, крововиливів та забійних ран на слизовій оболонці обох губ, виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могла бути рука людини зжата в кулак або нога у взутті, та могли утворитися при механізмі, вказаному потерпілим в ході проведення слідчого експерименту (а.п. 85);
- протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.11.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_5 , в присутності його законного представника ОСОБА_4 , в ході проведення якого потерпілий на фото № 3 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка 29.10.2016 року спричинила йому тілесні ушкодження (а.п. 86-88);
- протоколу проведення слідчого експерименту від 26.11.2016 року за участю свідка ОСОБА_9 в ході проведення якого останній розказав і показав як ОСОБА_7 29.10.2016 року спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 (а.п. 89-96);
- протоколу проведення слідчого експерименту від 26.11.2016 року за участю свідка ОСОБА_10 в ході проведення якого останній розказав і показав як ОСОБА_7 29.10.2016 року спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 (а.п. 97-104);
- висновку експерта № 972/Е/Д2 від 28.11.2016 року відповідно до якого виявлені тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 у виді: закритого перелому кісток спинки носу, синців навколо обох очей, на долонній поверхні лівої кисті, правій вушній раковині, саден на голові у лівій скроневій області, на лобі справа, верхній повіці правого ока, нижній губі, правій щоці, підборідді, крововиливів та забійних ран на слизовій оболонці обох губ, виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могла бути рука людини зжата в кулак або нога у взутті, та могли утворитися при механізмі, вказаному свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в ході проведення слідчих експериментів від 26.11.2016 року (а.п. 105-106).
Всі вище перелічені докази суд визнає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, та є беззаперечними для визнання вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
До показань ОСОБА_7 про те, що наміру на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 він не мав, а лише захищався від ударів останнього, суд відноситься критично, оскільки ні обвинувачений, ні його захисник не надали жодного доказу на підтвердження зазначеної версії, не навели жодної обставини, на підставі яких можна було б піддати сумніву докази, надані на підтвердження обвинувачення, а саме: показання свідка ОСОБА_9 , який був очевидцем бійки між ОСОБА_7 та неповнолітнім ОСОБА_5 , допитаного в судовому засіданні у сукупності із висновками проведених експертиз, які на думку суду є беззаперечними доказами пред`явленого обвинувачення.
У суду немає сумніву у кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України.
Зазначена позиція ОСОБА_7 повністю спростовується належними та допустимим доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме: показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_9 , відповідно до яких ОСОБА_7 перший спровокував бійку і, лише він наносив удари потерпілому, а не захищався від його дій, тому суд розцінює показання обвинуваченого як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення відповідальності за злочин.
Суд не приймає як доказ надану стороною захисту копію висновку спеціаліста судово-медичного експерта № 909 від 31.10.2016 року про наявність у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, оскільки в судовому засіданні прокурором було повідомлено про те, що відомості за даним фактом були внесені до ЄРДР, однак провадження було закрито за відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, та, як було повідомлено в судовому засіданні і самим потерпілим, і свідком ОСОБА_7 під`їхав до них на зупинку вже з наявними тілесними ушкодження на обличчі.
Судом не встановлено суттєвих порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування, які б могли перешкодити ухваленню вироку, а тому, за відсутності розумних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_7 , суд вважає доведеною його вину в інкримінованому злочині.

Таким чином, суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_7 , суд враховує те, що він раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліках у лікарів не перебуває.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

Разом з тим, судом враховується те, що ОСОБА_7 вчинив злочин, віднесений законом до категорії невеликої тяжкості, вину в якому визнав частково, легковажно поставився до настання можливих наслідків у виді спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, думка неповнолітнього потерпілого та його законного представника про призначення ОСОБА_7 максимально суворого покарання, а також те, що ОСОБА_7 суспільно корисною працею не займається, немає міцних соціальних зв`язків, шкоду, заподіяну його протиправними діями потерпілому - не відшкодував.

Судом не приймається надане стороною захисту повідомлення про грошовий переказ від ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_5 як доказ намагання відшкодування завданих збитків обвинуваченим, оскільки даний переказ було повернуто відправникові, а потерпілий та його законний представник в судовому засіданні повідомили, що будь-яких переказів вони не отримували, повідомлення їм не надходили.

Крім того, судом не приймається характеристика директора ТОВ «Алан» на ім`я ОСОБА_7 , оскільки під час всього судового розгляду ОСОБА_7 жодного разу не повідомляв суд про те, що він де-небудь працює, та підтвердження того, що ОСОБА_7 дійсно працює вантажником на складі готової продукції ТОВ «Алан», суду надано не було.

Тому, керуючись ст. 50 КК України, виходячи з поняття покарання та його мети, а також враховуючи відсутність обставин, які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, що виправлення останнього без відбування покарання неможливе, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання виключно у виді обмеження волі, та відсутності підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

В даному кримінальному провадженні законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у сумі 25470,72 гривень, та в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень.

Так, судом встановлено, що саме діями обвинуваченого ОСОБА_7 , неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду, потерпілим сума матеріальної шкоди доведена та підтверджена документально: довідками лікарів, чеками на придбання медичних препаратів, а тому суд вважає, вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання моральної шкоди, суд враховує доведеність вини ОСОБА_7 в обсязі обвинувачення, враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань потерпілого, завданих в наслідок протиправних дій ОСОБА_7 , стан здоров`я потерпілого та можливість його відновлення, тяжкість вимушених змін в його життєвих стосунках: неможливість нормально харчуватися, оскільки від спричинених ушкоджень ОСОБА_7 у потерпілого була пробита губа, неможливість відвідання навчання потерпілим. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду спричинену потерпілому в сумі 20 000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 рік.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня прибуття і постановки ОСОБА_7 на облік у виправному центрі.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_7 на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у сумі 25470,72 гривень, та в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 25 470 гривень 72 копійки.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1