Справа № 296/9793/17
Вирок
Іменем України
31 січня 2018 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0005137 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального акту від 07.12.2017 р., ОСОБА_4 25.09.2017 року о 13 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на столі однієї з кімнат вищевказаної квартири, помітив мобільний телефон торгової марки «Nokia 150DS» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , вартістю 860 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_5 .

В цей день, час, місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для інших осіб, ОСОБА_4 викрав зі столу однієї з кімнат квартири вищевказаний мобільний телефон, який помістив до правого карману куртки, в яку був одягнений.

В подальшому, доводячи свій умисел до кінця, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 , місце скоєння злочину залишив та розпорядився вказаним телефоном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 860 грн. 00 коп.

Своїми умисними діями, як виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, таємно викрав чуже майно, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України.

23.11.2017 року в м. Житомирі між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , було укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпіла ОСОБА_5 з підозрюваним ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Потерпіла не має до ОСОБА_4 жодних претензій стосовно матеріальної шкоди, в зв`язку з тим, що вона їй відшкодована в повному обсязі.

ОСОБА_5 дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, потерпілу, думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_5 , прож. АДРЕСА_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 23.11.2017 року, укладену в м. Житомирі між потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.185 КК України узгоджене сторонами покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Речовий доказ, після набрання вироком законної сили, а саме: мобільний телефон марки «Nokia 150DS» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_2 - повернути за належністю потерпілій ОСОБА_5 , на відповідальному зберіганні в якої, він і перебуває.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1