Провадження № 1-кс/638/2597/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

представника заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась адвокат ОСОБА_3 , захисник потерпілого ОСОБА_6 , зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ( на даний час Шевченківського ВП ГУНП в Харківські області) ОСОБА_5 , від 04 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження №0000149 від 23.11.2012 року, на підставі ст.. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Просить скасувати зазначену постанову та матеріали справи направити для проведення досудового розслідування.

В обґрунтування скарги посилається на те, що оскаржувана постанова була складена після винесення іншої постанови від 14.05.2013 року, якою кримінальне провадження вже було закрите та за змістом є повністю ідентичною з попередньою. 01.10.2013 року, не погодившись з постановою від 14.05.2013 року, заявник оскаржила її у судовому порядку та ухвалою суду від 04.10.2013 року у задоволенні скарги було відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 04.11.2013 року постанову ст. слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 від 14.05.2013 року про закриття кримінального провадження скасовано, матеріали справи направлено для проведення досудового розслідування. Крім того, зазначила, що 17.02.2014 року потерпіла ОСОБА_8 подала заяву про залучення її у якості потерпілої у цьому кримінальному провадженні, про що останній було видано пам`ятку про її процесуальні права та обов`язки та не допитано у якості свідка. По результатам такої бездіяльності винесена постанова від 21.08.2013 року про закриття цього кримінального провадження, не погодившись з постановою від 21.08.2013 року, заявник оскаржила її у судовому порядку та ухвалою суду від 21.10.2014 року постанову скасовано , матеріали справи направлено для проведення досудового розслідування.

Оскаржувана постанова винесена на підставі неповно зібраних доказів та не з`ясовані усі обставини справи. Заявниця зазначає, що в постанові вказується тільки про цивільно-правові відносини між ОСОБА_6 , та його сусідом ОСОБА_9 .

В судовому засіданні заявник доводи скарги підтримала у повному обсязі, просила скаргу задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги не заперечував, вважає, що є всі підставі для скасування.

Слідчий ОСОБА_5 , нанав в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000149 від 23.11.2012 року та просив відмовити в задоволенні скарги у зв`язку з відсутністю підстав.

Суд, заслухавши пояснення заявника, прокурора, слідчого, дослідивши надані докази, дійшов наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого як: рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судовим розглядом встановлено, що 04.11.2015 року старшим слідчим Шевченківського ВП ГУНП в Харківські області ОСОБА_5 , винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000149 від 23.11.2012 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК.

Згідно положень п.4 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч.2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених КПК випадках потерпілого.

Разом з тим, відповідно до положень ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчим суддею встановлено, що під час проведення перевірки обставин, викладених у заяві, слідчим в порушення вимог ч.2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України.

Зокрема, як вбачається з матеріалів скарги у межах кримінального провадження, щодо якого внесено відомості до ЄРДР за №0000149 від 23.11.2012 року, слідчим СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не перевірено і не надано належної оцінки твердженням заявника, викладеним у заяві, не спростовано заявлених ним звинувачень, у тому числі щодо викрадення грошей, речей, меблів, оснащення, не встановлено чи мали місце у діях конкретних осіб, вказаних у заяві про злочин, ознаки злочину, передбаченого ст. 187 КК України.

Зазначені обставини дають суду підстави вважати, що слідчі дії у кримінальному провадженні проведені неповністю.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу та перевіривши надані докази, з урахуванням викладеного дійшов висновку, що постанова, винесена слідчим Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, є передчасною та необґрунтованою, а тому скарга підлягає задоволенню.

Крім того, зважаючи на те, що матеріали скарги містять дані щодо отримання заявником інформації про закриття кримінального провадження лише 20.09.2017 року слідчий суддя вважає, що процесуальний строк для звернення до суду заявником не пропущений.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 04.11.2015 року, внесеного в ЄРДР за №0000149 від 23.11.2012 року та матеріали кримінального провадження направити для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1