Справа №1801/2161/12
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2012 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді: Свиргуненко Ю. М.

при секретарі: Федорченко Г. В.

за участю прокурора: Топоркової О. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання слідчого Білопільського РВ УМВС України в Сумській області відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

- про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту,

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2012 року до Білопільського районного суду надійшло подання слідчого Білопільського РВ ГУМВС України в Сумській області про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_1

Досудовим слідством ОСОБА_1 підозрюється в тому, що 27 червня 2012 року близько 23 години в будинку № 28 по вулиці Петровського в селі Річки Білопільського району завдав ОСОБА_2 численні удари кулаками рук в обличчя та голову, від яких настала смерть останнього.

По даному факту 28 червня 2012 року була порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

28 червня 2011 року ОСОБА_1 був затриманий в порядку ст.115 КПК України і поміщений до ІТТ Білопільського РВ УМВС України в Сумській області.

В судовому засіданні прокурор подання підтримала, ОСОБА_1 заперечував факт заподіяння ОСОБА_2 зазначених вище тілесних ушкоджень, від яких останній помер, проти задоволення подання теж заперечував.

Дослідивши матеріали кримінальної справи, заслухавши прокурора, ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 необхідно продовжити затримання до десяти діб.

До даного висновку суд приходить, виходячи з наступного.

Згідно частин 1, 2 статті 148 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний, засуджений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Згідно статті 150 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім обставин, зазначених у статті 148 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоровя, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Відповідно до частини1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:

a) законне ув'язнення особи після засудження її компетентним судом;

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов'язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;

d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу;

e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг;

f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

ОСОБА_1 хоча і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який покарання передбачено у вигляді позбавлення волі понад 3 роки, але в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які характеризують його особу, також відсутня інформація про наявність або відсутність попередніх судимостей.

Тому суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно продовжити затримання до 10 діб для вивчення даних про його особу та зясування обставин, при яких настала смерть ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.148-150, 155, 165 - 165-2 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року суд

ПОСТАНОВИВ:

Підозрюваному ОСОБА_1 продовжити строк затримання до 10 діб, тобто включно до 8 липня 2012 року.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя