Справа № 408/5440/17-к
Провадження № 11-кп/782/34/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши 12 квітня 2018 року у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сєвєродонецьку в режимі відеоконференція кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника начальника Біловодського відділу Старобільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Біловодського районного суду Луганської області від 06 грудня 2017 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Росільна Богородчанського району Івано-Франківської області, українку, громадянку України, яка має неповну середню освіту, не заміжню, пенсіонерку, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджено за ч. 2 ст. 310 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі вимог п. ґ ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання

ВСТАНОВИЛА
Вироком суду встановлено, що наприкінці травня - початку червня 2017 року ОСОБА_6 на городі свого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 виявила рослини снотворного маку. Після чого, маючи умисел на вирощування снотворного маку у кількості 811 рослин, до 26 червня 2017 року здійснювала їх культивування, а саме - знищувала бур`ян, та поливала вказані рослини.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Не оспорює доведеності вини обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення та правильності кваліфікації її дій. Посилається на вимоги ч.ч. 3, 4 ст.349 КПК України щодо порядку дослідження доказів і обов`язковість допиту обвинуваченого, крім випадків, якщо він відмовився від давання показань, та випадків, передбачених частиною третьою статті 323 та статтею 381 цього Кодексу. Прокурор вважає, що, виходячи з обставин конкретної справи, віку обвинуваченої, суд не врахував її правову необізнаність, визнавши її допит необов`язковим. Також суд не з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачена наслідки такого порядку дослідження судом доказів, позбавлення її права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Окрім того, судом на підставі п. ґ ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинувачену ОСОБА_6 безпідставно звільнено від призначеного покарання, оскільки, її засуджено за вчинення умисного тяжкого злочину та, відповідно до п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за ч. 2 ст. 310 КК України.

Після докладу суддею-доповідачем змісту вироку, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- прокурор, який підтримав її вимоги, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- обвинувачена, яка залишила її розгляд на розсуд колегії суддів;

- захисник, який заперечував проти її задоволення, пославшись на законність вироку суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, обвинуваченої та захисника, вивчивши кримінальне провадження, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона є обґрунтованою, з таких підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, вважає, що судом першої інстанції були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законний та обґрунтований вирок, а також неправильно застосований закон України про кримінальну відповідальність.

Так, в порушення ч. 4 ст. 349 КПК України, при прослуховуванні технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, було встановлено, що обвинувачена не надала пояснення по суті обвинувачення.

Суд не з`ясував у обвинуваченої обставини кримінального провадження, з урахуванням її віку, стану здоров`я, щодо здійснення нею дій по знищуванню бур`яну та поливу снотворного маку у кількості 811 рослин.

Окрім того суд першої інстанції вирішуючи питання про можливість не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не з`ясував, чи правильно обвинувачена розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності її позиції.

Також суд першої інстанції неправильно застосований закон України про кримінальну відповідальність, звільнивши обвинувачену від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Згідно з ст. 1 цього Закону звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винуватими у вчиненні умисних злочинів, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.

У відповідності до ст. 12 КК України, злочин передбачений ч. 2 ст. 310 цього Кодексу відноситься до умисних тяжких злочинів.

Отже до обвинуваченої ОСОБА_6 , яка за вироком суду вчинила умисний тяжкий злочин, не може бути застосована ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

При цьому ст. 9 зазначеного Закону визначає, що амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб: яких засуджено за посів або вирощування снотворного маку чи конопель при обтяжуючих обставинах (частина друга статті 310 КК України 2001 р.).

За таких умов вирок суду підлягає скасування та призначенню нового розгляду в суді першої інстанції, в ході якого з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, у разі доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого їй злочину, необхідно призначити покарання, яке відповідає засадам, визначеним ст. 65 КК України.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 412, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу заступника начальника Біловодського відділу Старобільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Біловодського районного суду Луганської області від 06 грудня 2017 рокущодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3