Справа № 201/461/18
Провадження № 1кс/201/1610/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2018 року Жовтневий районним суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши за участю скаржника у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про зупинення досудового розслідування

ВСТАНОВИВ:
Захисник ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська зі скаргою на постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 05.01.2018 року про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0004857 від 18.11.2016 року.
В обгрунтування скарги зазначив, що в провадженні СВ Соборного ВП знаходиться кримінальне провадження № 0004857 від 18.11.2016 року, досудове розслідування якого здійснюється виключно в обвинувальному напрямку, слідчим та прокурором на беруться до уваги і не розглядаються по суті докази та клопотання, які надаються представниками ОСОБА_6 , органом досудового розслідування не проводяться необхідні слідчі та процесуальні дії. Також захисник зазначив, що 05.01.2018 року досудове розслідування кримінального провадження вкотре було зупинене з посиланням на переховування ОСОБА_4 від органів слідства та суду з метою ухилення відповідальності та відсутності у органів слідства інформації щодо його місцезнаходження, що на думку захисника не відповідає дійсності, адже ОСОБА_4 не набув статусу підозрюваного у встановленому КПК України порядку, а тому оголошення його в розшук та зупинення досудового розслідування з підстав, передбачених, п. 2) ч.1 ст.280 КПК України, є незаконним.
У судовому засіданні захисник доводи скарги підтримав з підстав у ній викладених.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, про що свідчать викопіювання з разносної книги суду, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності слідчого.
Вислухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.
Зі скарги та доданих матеріалів вбачається, що 30.05.2017 року слідчим було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Цього ж дня, 30.05.2017 року, слідчим було винесено постанову про оголошення ОСОБА_4 у розшук та постанову про зупинення досудового розслідування у зв`язку з переховуванням ОСОБА_4 від слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та відсутності інформації щодо його місцезнаходження, тобто з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст.280 КПК України.
18.08.2017 року прокурором приймалися постанови про відновлення досудового розслідування у зв`язку з необхідністю проведення процесуальних дій та про зупинення досудового розслідування у зв`язку з переховуванням ОСОБА_4 від слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та відсутності інформації щодо його місцезнаходження.
21.09.2017 року ухвалою слідчої судді ОСОБА_7 по справі № 201/13313/17 було скасовано постанову прокурора про зупинення досудового розслідування від 18.08.2017 року у зв`язку з незаконністю зупинення досудового розслідування з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.
Скасовуючи зупинення досудового розслідування, слідчий суддя наголошував на тому, що зупинення досудового розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст.280 КПК України було незаконним, оскільки рішення про повідомлення про підозру, оголошення розшуку та зупинення досудового розслідування приймались слідчим в один і той же день - 30.05.2017 року, а матеріали кримінального провадження не містять доказів вжиття заходів для встановлення місцезнаходження ОСОБА_4
09.10.2017 року постановою прокурора досудове розслідування кримінального провадження було відновлене, а 18.10.2017 року досудове розслідування знову було зупинене у зв`язку з переховуванням ОСОБА_4 від слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та відсутності інформації щодо його місцезнаходження, тобто з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст. 280 КПК України.
08.11.2017 року ухвалою слідчого судді ОСОБА_8 по справі № 201/16210/17 постанову про зупинення досудового розслідування від 18.10.2017 року було скасовано.
16.11.2017року постановою слідчого досудове розслідування кримінального провадження було відновлене, складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри відносно ОСОБА_4 , винесено постанову про оголошення його у розшук, та цього ж дня досудове розслідування було знову зупинене у зв`язку з переховуванням ОСОБА_4 від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та відсутності інформації щодо його місцезнаходження, тобто з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.280 КПК України.
08.12.2017 року ухвалою слідчої судді ОСОБА_7 по справі № 201/17635/17 постанову про зупинення досудового розслідування від 16.11.2017 року було скасовано у зв`язку з незаконністю зупинення досудового розслідування з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.
У вказаній ухвалі слідчий суддя звертав увагу на те, що вже неодноразово попередніми ухвалами слідчих суддів Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська скасовувалися постанови слідчого або прокурора про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004857 від 18.11.2016 року, у яких зазначалось про необхідність вжиття всіх необхідних заходів, в тому числі слідчих та процесуальних дій, після відновлення досудового розслідування для встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 та обставин, які б свідчили про умисні дії останнього щодо переховування від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що є для прокурора, або слідчого обов`язковою умовою для прийняття рішення про зупинення досудового розслідування.
14.12.2017року постановою слідчого досудове розслідування кримінального провадження було відновлене, а 05.01.2018 року досудове розслідування було знову зупинене у зв`язку з переховуванням ОСОБА_4 від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та відсутності інформації щодо його місцезнаходження, тобто з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.280 КПК України.
Оскаржуючи постанову про зупинення досудового розслідування від 05.01.2018 року захисник посилається на її незаконність з огляду на те, що ОСОБА_4 , не набув процесуального статусу підозрюваного, підозра йому у законний спосіб не вручена, від органу досудового розслідування не переховується, викликів від слідчого чи прокурора не отримував, від явок на такі виклики не ухилявся, а тому зупинення досудового розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України є незаконним, а також на те, що слідчим не вжито усіх необхідних слідчих та процесуальних дій, проведення яких необхідне та можливе.
Відповідно до положень ч.1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно п. 2) ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо підозрюваного оголошено в розшук.
Частиною 1 статті 281 КПК України передбачена можливість оголошення розшуку підозрюваного, у разі, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик.
Відповідно до вимог ч.2 ст.280 КПК України, до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.
За змістом п. 18 ч. 1 ст.3 та ч.3 ст. 22 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб, а також створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, що в сукупності з положеннями ч.4 ст.40 КПК України унеможливлює безпосереднє втручання у процесуальну діяльність слідчого (за винятком випадків, передбачених ст. 303 КПК України), слідчий суддя вважає при розгляді даної скарги враховує наступне.
З аналізу вищевикладених вимог КПК України вбачається, що зупинення досудового розслідування на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України допускається лише після повідомлення особі про підозру та за умови оголошення цієї особи вже після набуття статусу підозрюваного у розшук.
Водночас, для оголошення особи у розшук за ст. 281 КПК України повинна існувати сукупність таких обставин як: набуття особою статусу підозрюваного, відсутність інформації щодо місцезнаходження підозрюваного чи перебування його за межами України, здійснення належного повідомлення підозрюваного про необхідність явки до прокурора чи слідчого, декілька (дві або більше) неявок підозрюваного без поважних, причин на такі виклики.
При цьому, навіть за наявності вищевказаних обставин, слідчий зобов`язаний виконати усі можливі та необхідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, в тому числі і для здійснення розшуку підозрюваного, і лише потім зупиняти досудове розслідування на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України.
Як вбачається з матеріалів скарги та наданих доказів, органом досудового розслідування вказані вище вимоги КПК України дотримано не було, що в тому числі зазначалося в попередніх, ухвалах слідчих суддів Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська.
Судом встановлено, що 30.05.2017 року слідчим було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Вказане повідомлення про підозру від 30.05.2017 року в день його складення вручене не було, про що свідчить відсутність підпису ОСОБА_4 у цьому повідомленні про підозру.
Належних доказів здійснення викликів ОСОБА_4 до слідчого чи прокурора до моменту складання повідомлення про підозру 30.05.2017 року, безпосередньо на 30.05.2017 року та після цього, слідчим суду не надано, а тому доводи захисника в частині відсутності безпідставних неявок з боку ОСОБА_4 на виклики слідчого чи прокурора суд вважає обгрунтованими.
За приписами ч.1 ст.278 КПК України, у разі неможливості вручення повідомлення про підозру у день його складання, таке повідомлення вручається у спосіб, який передбачений КПК України для вручення повідомлень.
Згідно частин 1, 3 статті 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Відповідно до частини 1 статті 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Доказів вжиття таких передбачених КПК України заходів для вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру від 30.05.2017 року матеріали кримінального провадження не містять.
Наявна в матеріалах провадження квитанція ТОВ «Нова пошта» від 30.05.2017 року про направлення вантажу під назвою «Документи» на ім`я ОСОБА_4 не дає змоги встановити змісту такого відправлення, а тому не відповідає вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 135 КПК України і не є достатнім та належним доказом вручення повідомлення про підозру.
Зупиняючи досудове розслідування слідчий та прокурор неодноразово посилались на відсутність інформації щодо місцезнаходження ОСОБА_4 .
Для таких випадків ч. 2 ст. 135 КПК України передбачена можливість вручення
повідомлення особі, яка тимчасово відсутня за місцем проживання........вручення повідомлення для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
При цьому за змістом ч.1 ст.136 КПК України у обох випадках належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик, або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик, або ознайомлення з її змістом.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що належного підтвердження отримання повідомлення про підозру від 30.05.2017 року та повідомлення про зміну підозри від 16.11.2017 року безпосередньо ОСОБА_4 , членом його сім`ї чи іншими уповноваженими особами матеріали кримінального провадження не містять, а тому суд вважає обгрунтованими доводи захисника щодо не набуття ОСОБА_4 процесуального статусу підозрюваного.
Крім цього, судом досліджено доповідну записку о/у Соборного ВІЇ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 без вихідного номеру та дати її складання, зі змісту якої вбачається, що органам досудового розслідування відомо про той факт, що ОСОБА_4 перетнув державний кордон 29.05.2017 року і назад на територію України не повертався.
Однак, за відсутності належних доказів здійснення викликів ОСОБА_4 до слідчого чи прокурора до моменту складання повідомлення про підозру 30.05.2017 року та безпосередньо на 30.05.2017 року, посилання органу досудового слідства на умисність дій ОСОБА_4 щодо переховування від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності не мають достатнього підґрунтя, про що вже зазначалося в ухвалі слідчої судді ОСОБА_7 від 08.12.2017 року по справі № 201/17635/17.
За таких обставин, постанова слідчого про зупинення досудового розслідування від
05.01.2018року у зв`язку з переховуванням ОСОБА_4 від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та відсутності інформації щодо його місцезнаходження, тобто з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.280 КПК України, є незаконною та підлягає скасуванню. При цьому суд враховує, що доказів вчинення необхідних слідчих та розшукових дій після скасування попередньої постанови про зупинення досудового розслідування слідчим суду не надано. Постанови виносяться формально, без вжиття необхідних заходів та вчинення слідчих дій.
Суд також зазначає, що задля усунення будь-яких сумнівів у повноті та всебічності досудового розслідування даного кримінального провадження, при здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені скаржником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному кримінальному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів та доказів викладених у поданих скаржником процесуальних документах, про що також наголошувалося в ухвалі слідчого судді ОСОБА_8 від 08.11.2017 року по справі № 201/16210/17.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 3,18 22, 110, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.
Постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 від 05.01.2018 року, погоджену прокурором ОСОБА_11 про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0004857 від 18.11.2016 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає, та підлягає негайному виконанню.

Головуючий: слідчий суддя