Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6948/16-к
Провадження № 1-КП/758/402/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2018 року Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження №0002010 по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, не працює, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого:
-Печерським районним судом м.Києва вироком від 27 січня 2006 року за ч.2 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі, 13 жовтня 2006 року звільненого у зв`язку із відбуттям строку призначеного покарання,
-Шевченківським районним судом м.Києва вироком від 15 травня 2007 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, 06 березня 2009 року на підставі постанови Автозаводського районного суду м.Кременчук звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 17 днів;
-Шевченківським районним судом м.Києва вироком від 24 березня 2010 року за ч.2 ст.186 КК України до 6 років позбавлення волі, 25 листопада 2014 року звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяців 4 дні, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 19 березня 2016 року приблизно о 18-45 год. перебував за адресою: місто Київ, вулиця Межова 119.
Під час спілкування з наглядно знайомим ОСОБА_8 у ОСОБА_6 виник умисел спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, яке поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме майна ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів ОСОБА_6 штовхнув потерпілого у плече, від чого останній впав на землю, тим самим застосував насильство яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Після цього ОСОБА_6 відкрито викрав його майно, а саме, мобільний телефон «LG GХ 200 Вlаск», вартістю 130 грн. з сім картками мобільних операторів ПрАТ «МТС Україна» НОМЕР_2 та ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_3 , який знаходився в правій кишені куртки, в яку був одягнений потерпілий; золоту каблучку (обручка), вартістю 2600 грн., яка знаходилась на безіменному пальці правої руки потерпілого; наручний годинник «Восток Командирские «50 лет Победы», вартістю 650 грн., який знаходився на зап`ястку лівої руки потерпілого, (вартість яких вказана згідно висновку експерта №294тв від 20 травня 2016 року); золоту каблучку (печатка), вартістю 6000 грн., яка знаходилась на безіменному пальці лівої руки потерпілого; гроші в сумі 500 грн., які знаходились у лівій кишені штанів, у які був одягнений потерпілий.
Після чого ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 9880 грн.
Крім цього, 07 травня 2016 року приблизно о 03-45 год. ОСОБА_6 перебував за адресою: м.Київ, вул.М.Гречка 8-Д, де в салоні припаркованого автомобіля марки «Daewoo Nexia», державний номерний знак НОМЕР_4 , на підлозі побачив мобільний телефон «LENOVO».
В цей момент у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону «LENOVO».
Реалізуючи свій злочинний умисел діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_6 переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, відчинив ліві передні дверцята автомобіля марки «Daewoo Nexia», державний номерний знак НОМЕР_4 , та узяв мобільний телефон «LENOVO S 8820», вартістю 1600 грн. (згідно висновку експерта №301тв від 26 травня 2016 року) та дві СІМ картки мобільних операторів ПрАТ «МТС Україна» НОМЕР_5 та ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_6 , поклав до правої кишені куртки, у яку був одягнений, тим самим повторно таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 .
Після чого ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 1600 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і показав, що він дійсно 19 березня 2016 року за викладених у обвинувальному акті обставин, шляхом застосування насильства яке не є небезпечним для життя, до ОСОБА_8 , викрав його майно, та 07 травня 2016 року проник до автомобілю марки «Daewoo Nexia», державний номерний знак НОМЕР_4 , та викрав мобільний телефон «LENOVO», який належить ОСОБА_10 . Він погоджується, що своїми діями спричинив потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 матеріальний збиток в розмірі 11480 грн., який відшкодовано шляхом повернення викраденого майна під час досудового розслідування.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина повністю підтверджується доказами перевіреними в судовому засіданні.
Так, допитаний потерпілий ОСОБА_9 показав, що 19 березня 2016 року він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, познайомився з обвинуваченим ОСОБА_6 який представився ОСОБА_11 , у громадському транспорті, в тролейбусі маршруту №5. Коли вони вийшли з тролейбуса, він запропонував ОСОБА_6 піти в кафе "Клякса", щоб пригостити його чаєм та коньяком. В нього був гарний настрій, тому вирішив поспілкуватися. Прийшовши до кафе вони вживали коньяк та спілкувалися. За сусіднім столиком сиділи люди , обвинувачений провокував їх на бійку. Коли він сидів у кафе, то виявив відсутність мобільного телефону та грошей в сумі 500 грн., на той час він ще не зрозумів, хто їх викрав, лише підозрював обвинуваченого. Коли він вийшов з кафе та йшов додому, його наздогнав ОСОБА_6 та штовхнув в плече, від удару він впав. В цей час обвинувачений забрав годинник, каблучки - печатку, обручку, гроші, він намагався перешкоджати йому.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав що він працює у кафе "Клякса" охоронцем. Бачив там одного разу обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_9 , які замовляли алкогольні напої, відпочивали десь протягом години. Потерпілий перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Потім вони сіли в автомобіль та від`їхали. Приблизно через півгодини, вони повернулися на тому самому авто. Зайшли до кафе та продовжили відпочивати. За столиком вони сиділи навпроти один одного, одні, конфліктних ситуацій між ними не було. Через деякий час вони вийшли вдвох з кафе та разом пішли. Приблизно через півгодини приїхала поліція разом з потерпілим, та сказали, що потерпілого пограбували.
Окрім показів потерпілого та свідка, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, підтверджується наступними дослідженими в суді письмовими доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19 березня 2016 року, згідно якої 19 березня 2016 року приблизно о 18 годині 55 хвилин невідомий чоловік із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров?я потерпілого, відкрито заволодів золотими виробами, грошима в сумі 500 грн. та мобільним телефоном марки «LG» сіро-чорного кольору, що належать ОСОБА_9 ;
- протоколом огляду місця події від 19 березня 2016 року, згідно якого оглянуто ділянку на якій зі слів потерпілого ОСОБА_9 було здіснено відкрите викрадення його майна;
- протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 травня 2015 року, потерпілий ОСОБА_13 заявив, що впізнав на фото № 4 чоловіка який 19 березня 2016 року приблизно о 18 годині 40 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Межова, 119 із застосуванням насильства відкрито викрав його майно;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07 травня 2016 року, згідно якої 07 травня 2016 року приблизно о 00 годин 30 хвилин по вул. Маршала Гречка, 8-Д в м. Києві, ОСОБА_10 спав в автомобілі марки «Daewoo Nexia», державний номерний знак НОМЕР_4 , з відкритим вікном, прокинувшись приблизно о 05 годині 00 хвилин виявив відсутність мобільного телефону «LENOVO S 8820»;
- протоколом огляду місця події від 07 травня 2016 року, згідно якого по вул. Маршала Гречка, 8-Д в м. Києві, було оглянуто ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого з правої кишені куртки було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «LENOVO».
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у вчиненні таємного викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, суспільну небезпеку вчиненого злочину, суд приходить до висновку про необхідність засудження обвинуваченого ОСОБА_6 до покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям, Призначення іншого виду покарання, на думку суду, не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільної небезпеки, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших злочинів.
Вирішуючи питання про зарахування у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 час його перебування під вартою під час попереднього ув`язнення, суд проаналізував правові висновки, які зроблені в рішеннях Верховного Суду з цього питання.
Так, суд вивчив правові позиції, висловлені в постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року у справі №759/19973/15-к про тлумачення принципу заборони зворотної дії закону, який «іншим чином погіршує становище особи» та принципу прямої дії закону, та який вважав, що згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) зараховується у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення до 20 червня 2017 року включно, де одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року до вступу вироку в законну силу включно, рахується час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.07.2017 року).
Судом також вивчено, що відповідно до висновків щодо правозастосування, які містяться у постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року в справі №440/853/17 та від 29.03.2018 року № 552/1164/17, у випадку, коли станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ст.72 ч.5 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ, відповідно до ст.5 ч. 2 КК України відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року №2046-VIII, яким погіршуватиметься становище цієї особи.
Оцінивши всі докази в їх сукупності, беручи до уваги, що діяння, яке пред`явлено обвинуваченому ОСОБА_6 вчинене в травні 2016 року та за станом на 20.06.2017 року він мав право на застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ, йому необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту взяття під варту та до дня набрання вироком законної сили у строк покарання, де одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
При цьому суд виходить з наступного.
Так, ст.72 ч.5 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ передбачала, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. За вказаною нормою у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року №2046-VIII, який набрав чинності 21 червня 2017 року, ст.72 ч.5 КК України викладено у такій редакції: "Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування".
Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Зазначені права та свободи людини і громадянина мають своє відображення у положеннях ст.5 КК України. Так, ч.2 цієї статті передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі.
Конституційний Суд України у своїх Рішеннях наголошує, що суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності. Зазначені положення дають змогу говорити про межі зворотної дії закону про кримінальну відповідність у часі. Межами дії закону про кримінальну відповідність у часі визнаються початковий та кінцевий моменти певного проміжку часу вчинення злочину, протягом якого мають місце кримінально-правові відносини в результаті дії того самого закону про кримінальну відповідальність (Рішення КСУ від 13 травня 1997 року №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандату, Рішення КСУ від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів, Рішення КСУ від 19 квітня 2000 року №6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі).
Кримінально-правові відносини - це специфічний вид суспільних відносин, які виникають між державною і особою у зв`язку із вчиненням останньою кримінального правопорушення. Вони виникають з моменту вчинення особою злочину і закінчуються в момент набуття обвинувальним вироком законної сили. Попереднє ув`язнення, в свою чергу, є складовою частиною кримінально-правових відносин.
Отже, із урахуванням наведеного Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII є таким, що іншим чином погіршує становище особи, а тому не може розповсюджуватися на кримінально-правові відносини, які виникли до набрання ним чинності, навіть за умови, якщо вони ще існують на момент набуття ним чинності.
Призначаючи ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, суд приходить до висновку про необхідність застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 процесуальні витрати, пов`язані із проведенням по справі експертних досліджень.
Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.
Призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання:
за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (два) роки позбавлення волі;
за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту затримання, а саме, з 26 травня 2016 року.
Запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу щодо стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін у виді утримання під вартою в ДУ «Київське СІЗО».
Згідно ч.5 ст.72 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законами №270-VI від 15.04.2008, №838-VIII від 26.11.2015) зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 , час його попереднього ув`язнення з 26 травня 2016 року по день набрання вироку законної сили, якщо запобіжний захід не буде змінено, де одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави вартість проведеної по справі товарознавчої експертизи №294/тв від 20 травня 2016 року в розмірі 703 (сімсот три) гривень 68 копійок.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави вартість проведеної по справі товарознавчої експертизи №301/тв від 26 травня 2016 року в розмірі 351 (триста п`ятдесят одну) гривню 52 копійки.
Речові докази по справі мобільний телефон «LENOVO S 8820» та дві СІМ картки мобільних операторів ПрАТ «МТС Україна» НОМЕР_5 та ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_6 , які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_10 , залишити у його володінні, як законного власника.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду міста Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, що утримується під вартою, з моменту отримання копії вироку, через Подільський районний суд м. Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: ОСОБА_1