УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 щодо тримання останнього під вартою,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва 05.09.2017 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 , якою здійснюється захист гр. ОСОБА_3 , щодо незаконного, на думку захисника, тримання її підзахисного під вартою.

На обґрунтування свого висновку захисник зазначила, що 20.01.2014 Інтерпол оголосив розшук гр. ОСОБА_4 для виконання вироку Тбіліського міського суду Грузії від 19.09.2013 щодо ОСОБА_5 .

У подальшому 20.09.2016 на території м. Києва затриманий гр. ОСОБА_3 , однак у протоколі затримання зазначено, що затриманим є ОСОБА_6 , що за твердженням захисника, не відповідає закордонному паспорту останнього.

Рішенням слідчого судді, яке ухвалою суду апеляційної інстанції залишено в силі, до ОСОБА_7 застосований екстрадиційний арешт, який у подальшому неодноразово продовжувався.

Міністерством юстиції України 15.02.2017 виданий наказ № 385/5 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_7 .

Захисник, наголошуючи на тому, що екстрадиційна перевірка щодо ОСОБА_3 не проводилась, просила слідчого суддю зобов`язати Міністерством юстиції України зупинити видачу ОСОБА_3 , отримати оригінал запиту Головної прокуратури Міністерства юстиції Грузії про розшук, тримання під вартою та видачу ОСОБА_3 ; зобов`язати прокуратуру м. Києва провести екстрадиційну перевірку щодо ОСОБА_3 ; зобов`язати адміністрацію ДУ «Київський слідчий ізолятор» негайно звільнити ОСОБА_3 з-під варти.

Вивчивши заяву, долучені до неї документи, слідчий суддя, дійшов висновку про таке.

Статтею 206 КПК передбачено, що слідчий суддя повинен зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Вказаний обов`язок у слідчого судді виникає у разі, якщо наявні відомості, що створюють обґрунтовану підозру про перебування у межах територіальної юрисдикції суду особи, позбавленої свободи, за відсутності відповідного судового рішення, яке набрало законної сили.

У силу ч. 3 ст. 206 КПК за рішенням слідчого судді позбавлена свободи особа звільняється, якщо не буде надане судове рішення або не будуть доведені інші правові підстави для позбавлення громадянина свободи.

Наведене свідчить, що перевірка законності перебування особи у місцях несвободи має бути проведена слідчим суддею у разі, коли виникає необхідність встановлення наявності або ж відсутності судових рішень про застосування до певного громадянина запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою, призначення покарання у виді позбавлення волі або ж інших правових підстав для тримання цієї особи у слідчому ізоляторі.

Обов`язковою умовою проведення такої перевірки є наявність достатніх даних, що жодне з вказаних рішень щодо такої особи судом не приймалося.

Водночас, як свідчить зміст самої скарги, наявні у слідчого судді дані, що ухвалою від 28.07.2017 визнано існування підстав та продовжений строк тримання гр. ОСОБА_7 під вартою до 20.09.2017 включно.

Отже, слідчим суддею з достатньою повнотою встановлено, що існують правові підстави для позбавлення свободи гр. ОСОБА_7 .

Зазначений висновок має наслідком відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1