Справа № 127/8046/17
Провадження №11-кп/772/1384/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001032 від 09.03.2017 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:
22.12.2009 року вироком Вінницького міського суду Вінницького області за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 186, ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком три роки;
17.03.2011 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниці за ч. 1 ст. 187, ст. 71 КК України до чотирьох років позбавлення волі;
28.08.2015 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 125, ст. 71 КК України до шести місяців арешту, звільненого 06.05.2016 року по відбуттю строку покарання;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України ,
за участю учасників кримінального провадження
прокурора - ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_6
В с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2017 року змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, яке є явно несправедливим через суворість. Призначити йому мінімальне покарання за ч. 2 ст. 345 КК України, звільнивши на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначено покарання у виді одного року обмеження волі.
Вирішено долю речових доказів .
Згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2017 року визнано винним ОСОБА_6 та засуджено за вчинення наступного.

09.03.2017 року біля 01:48 год. ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння знаходився у кафе «Мафія», що розташоване в м. Вінниця по вул. М. Оводова, 51. В даному кафе ОСОБА_6 побачив працівників Управління поліції охорони у Вінницькій області, які прибули на виклик та виконували свої службові обов`язки. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень сержанту поліції поліцейському-водієві батальйону поліції охорони Управління поліції охорони у Вінницькій області ОСОБА_9 , який відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу.
Усвідомлюючи, що останній є працівником Управління поліції охорони у Вінницькій області і перебуває при виконанні службових обов`язків, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою заподіяння шкоди здоров`ю сержанту поліції ОСОБА_9 , ОСОБА_10 наніс один удар кулаком правої руки в область лівої ділянки обличчя.
Внаслідок цього в ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі зліва. Згідно висновку експерта № 273 від 09.03.2017 року дане тілесне ушкодження належать до легких тілесних ушкоджень, виникло від дії тупого твердого предмету (предметів), давністю утворення, можливо 09.03.2017 року.
Неоспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлення фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та правильності кваліфікації дій, обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що призначене йому покарання за ч.2 ст.345 КК України не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого за своїм розміром та є явно несправедливим через суворість.
Суд першої інстанції при ухваленні вироку в порушення вимог ст.65 КК України , а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 ( зі змінами), неналежним чином врахував те, що він, ОСОБА_6 вину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся; думку потерпілого, який претензій до нього немає , висловив свою думку щодо міри покарання, не наполягав на призначенні покарання, яке пов`язане із позбавленням чи обмеженням волі, а також не врахував його молодий вік та позитивну характеристику.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити в задоволенні , обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України не оспорюються.

Кримінальне провадження розглядалось відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечували і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались.

Судом з`ясовано, чи правильно зрозуміли зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею ( частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, суди повинні суворо додержуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що впливають на покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.
Зокрема судом враховано, що ОСОБА_6 станом на момент скоєння злочину раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебував на обліку у Вінницькому обласному наркологічному диспансері «Соціотерапія» з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, за місцем проживання характеризується позитивно, наявність обставини, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, а саме повне визнання вини, щире каяття та обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
На думку апеляційного суду, судом першої інстанції визначено покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, яке відповідає меті покарання, визначеній ст.50 КК України та є мінімальним в межах ст.345 ч.2 КК України, достатнім та необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Наведені в апеляційній скарзі доводи обвинуваченого про суворість призначеного покарання є непереконливим, зазначені ним обставини судом належним чином враховані при призначенні покарання, тому на думку апеляційного суду підстави для застосування ст.75 КК України відносно ОСОБА_6 відсутні.

За таких обставин, апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення.

Підстави для зміни чи скасування судового рішення першої інстанції, передбачені ст.409 КПК України відсутні

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 414, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

П о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2017 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.345 КК України залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Відповідно ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом:
Суддя: