АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1473/17 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 619/1960/17 -к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 як захисника підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 30 серпня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України ,-
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 слідчий суддя зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Встановивши наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді адвокат ОСОБА_7 як захисник підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу. Просила ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 30.08.2017 року скасувати.
Апеляційну скаргу обґрунтувала тим, що слідчий суддя не в повному обсязі дослідив підстави для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Слідчим та прокурором не були доведені реальні можливості настання ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України. При постановлені оскаржуваної ухвали слідчим суддею не було враховано практику рішень Європейського суду з прав людини. Також слідчим суддею не врахований стан здоров`я підозрюваного і що на протязі 14 років після події, яка йому інкримінується, він постійно перебував на території України, будь яких правопорушень не вчиняв, на даний час мешкає з цивільною дружиною, яка хворіє на цукровий діабет та потребує постійного догляду. Наміру ховатися від правоохоронних органів немає.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора. вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до постанови слідчого прокуратури Дергачівського району Харківської області від 20.07.2003 року порушено кримінальну справу по факту умисного вбивства ОСОБА_10 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
08.08.2003 року згідно постанови слідчого ОСОБА_8 притягнуто у якості обвинуваченого.
Постановою слідчого від 08.08.2003 року обвинуваченого ОСОБА_8 оголошено у розшук у зв`язку з тим, що він переховується від органу досудового слідства.
28.08.2017 року , відповідно до протоколу затримання особи ОСОБА_8 було затримано.
28.08.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Відповідно до повідомленої підозри ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні вбивства - умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.
Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судова колегія погоджується з висновком слідчого судді стосовно того, що загальною складовою підстави застосувань будь-якого запобіжного заходу у розумінні вимог ч.2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення слід розуміти як наявність «розумної підозри», тобто добросовісного, основаного на сукупності наявних на даний момент доказів припущення про вчинення цією особою кримінального правопорушення. Ступінь доведеності підозри, обвинувачення на цьому етапі провадження не є обставиною, що впливає на обрання запобіжного заходу, оскільки встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завдання подальшого провадження, сприяти якому і є запобіжний захід, що обирається.
Наявність встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п. 1,2, 3,5, ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними, враховуючи і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні. Дані про його особу, з яких випливає, що він не працює, не одружений, дітей немає, тривалий час перебував у розшуку, що дає підстави вважати про відсутність міцних соціальних зв`язків, вчинив особливо тяжкий злочин, який спричинив загибель іншої людини, тому застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.
Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник щодо особи підозрюваного не свідчать про прийняття слідчим суддею необґрунтованого рішення.
Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно вплинути на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Доводи адвоката про те, що суд не в повному обсязі дослідив підстави для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки прокурор не довів, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою зможе відвернути ризики передбачені ст. 177 КПК України, є безпідставними. Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідно до вимог ст. 177, ст.178 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному проваджені щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Керуючись ст.ст. 117, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 як захисника підозрюваного ОСОБА_8 відхилити.
Ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 30 серпня 2017 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -