Справа № 577/563/18
Провадження № 1-кп/577/202/18

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038 від 10 січня 2018 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підлипне м. Конотопа Сумської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 10 червня 2010 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

2) 30 листопада 2010 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. На підставі ухвали Шостинського міськрайонного суду Сумської області від 9 жовтня 2013 року звільнений умовно-достроково 17 жовтня 2013 року на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 21 день (судимість не знята і не погашена),

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за скоєння злочинів проти власності, звільнившись з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став та, маючі не зняту і не погашену судимість, скоїв новий умисний злочин.

Так, 29 грудня 2017 року близько 01 год. 00 хв. з метою таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_4 прибув до господарства ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний корисливий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, проник на територію господарства за адресою: АДРЕСА_2 , та переконавшись у тому, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, таємно викрав дві металеві бочки ємкістю по 200 літрів кожна, непридатні для використання за цільовим призначенням, вагою 51 кг на загальну суму 306 грн 00 коп.

З викраденим майном ОСОБА_4 залишив місце скоєння злочину, сховавши бочки неподалік господарства ОСОБА_5 у чагарниках та у подальшому розпорядився вказаним майном на власний розсуд.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/1081е від 25 січня 2018 року, ринкова вартість викраденого у ОСОБА_5 майна станом на 29 грудня 2017 року могла становити 306 грн 00 коп

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та пояснив, що раніше він бачив, що у господарстві за адресою: АДРЕСА_2 , є металеві бочки. Йому потрібні були кошти, тому він вирішив скоїти крадіжку вказаних бочок з господарства ОСОБА_5 , щоб потім здати їх на пункт прийому брухту металів, а виручені від продажу кошти витратити на власний розсуд. З цією метою 29 грудня 2017 року близько 01 години він прийшов до зазначеного господарства ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 та зайшов на подвір`я вказаного господарства. Він побачив, що на подвір`ї господарства нікого не має та викрав дві металеві бочки ємкістю по 200 літрів кожна. Вказані бочки він по черзі через отвір для хвіртки викотив за територію господарства ОСОБА_5 та сховав бочки неподалік зазначеного господарства у чагарниках. Наступного дня він замовив автотранспорт та перевіз бочки на пункт прийому брухту металу, де здав, за що виручив кошти в сумі 240 грн 00 коп. Вказані кошти він витратив на власні потреби. Він згоден з тим, що вартість бочок становила 306 грн 00 коп. Щиро розкаюється у вчиненому та прохає не призначати йому суворе покарання.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена та своїми діями, які виразилися у таємному викраденні належного потерпілій ОСОБА_5 , майна, з проникненням у сховище, ОСОБА_4 , який раніше був засуджений за скоєння злочинів проти власності, скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить: обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, відшкодував у добровільному порядку заподіяну потерпілій шкоду.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським міськрайонним відділом з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та особа ОСОБА_4 не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб (а.с. 27-31).

Суд враховує, що, відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 33 рішення Європейського Суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Європейський Суд з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» (п. 38 рішення від 6 листопада 2008 року), вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип законності і воно не було свавільним».

Виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , характер вчинених ним дій, висновок органу пробації, а також враховуючи ту обставину, що обвинувачений повністю визнав себе винним у скоєнні злочину, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, незначну вартість викраденого ним майна, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка прохає не призначати ОСОБА_4 покарання, пов`язане з позбавленням волі (а.с. 32), суд приходить висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та реального відбування ним покарання, а тому при призначенні йому покарання слід застосувати ст. 75 КК України.

Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 і попередження скоєння ним нових злочинів.

Крім того, покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, дозволить забезпечити належний контроль за його поведінкою.

Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведеної судової товарознавчої експертизи в розмірі 286 грн 00 коп (а. 37 наданих матеріалів) підлягають стягненню з обвинуваченого у відповідності зі ст. 124 КПК України, на користь держави.

Речові докази у справі: дві металеві бочки ємкістю 200 літрів кожна, які повернуті під збережну розписку потерпілій ОСОБА_5 (а. 41 наданих матеріалів) слід залишити останній.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 128, 368, 370, 371 КПК України , -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого йому судом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 286 грн 00 коп (двісті вісімдесят шість грн 00 коп).

Речові докази у справі: дві металеві бочки ємкістю 200 літрів кожна, які повернуті під збережну розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1