465/4969/17
1-кп/465/675/17
У Х В А Л А
судового засідання
21.12.2017 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого -судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Львові клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 0002404 від 20.07.2017року відносно:

ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Городок Львівської області, громадянина України, раніше не судженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 20.07.2017 року близько 08:00 год., маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи ТЦ «Ашан Сіті», що розташований за адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого, 58 таємно, шляхом вільного доступу, з торгових прилавків, вчинив крадіжку товару, а саме: фара передня у кількості 4 штуки, вартість яких, згідно довідки про закупівельну вартість, згідно довідки від 20.07.2017 року, виданої ТОВ «Ашан Сіті», що знаходиться по вул. В.Великого, 58 у м. Львові, становить 203 гривні 50 копійок, після чого не оплативши вартості вищевказаного товару, покинув приміщення вказаного магазину, однак не зміг довести свого злочинного умислу до кінця та не мав можливості розпорядитись викраденим майном, оскільки був затриманий працівником магазину «Ашан-Сіті».

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому в його діях вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України.

29.08.2017 року до Франківського районного суду м.Львова надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 0002404 від 20.07.2017 року стосовно ОСОБА_5 у вчиненні останнім кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України, оскільки останній за станом здоров`я потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 оскільки за висновком судово-психіатричного експерта №406 від 16.08.2017 року ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Просить клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно його підзахисного. При вирішенні клопотання покладається на розсуд суду

ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно нього.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, на підтримання клопотання, представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не заперечували проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Як вбачається із змісту ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Статтею 94 КК України передбачено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4)госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Згідно ч.2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

Згідно ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» за рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Відповідно до ч.1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що:

1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності;

2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Відповідно до ч.4 ст.503 КПК України примусові заходи застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Статтею 511 КПК України визначено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру і надсилає його суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно з вимогами п.п.1,2 ч.1 ст.513 КПК України, під час постановлення судом ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру він зобов`язаний з`ясувати чи мало місце суспільно небезпечне діяння, чи вчинено суспільно небезпечне діяння (кримінальне правопорушення) особою.

З системного аналізу наведених вище норм КПК України вбачається, що при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного характеру суд у кожному випадку зобов`язаний встановити факт вчинення суспільно небезпечного діяння (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), вчинення його тією особою щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру та дослідити надані сторонами та наявні у справі докази із надання їм юридичної оцінки відповідно до ст.ст.94,84-89 КПК України.

Окрім цього, як вбачається з п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та лікування», суди повинні мати на увазі, що застосування у справах вказаної категорії скороченої процедури дослідження доказів не передбачено.

ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України підтверджується зібраними та дослідженими у справі доказами, а саме: заявою інспектора відділу безпеки ТОВ «Ашан Сіті» ОСОБА_6 від 20.07.2017 року, рапортом від 20.07.2017 року, протоколом огляду місця події від 20.07.2017 року, фотоматеріалами, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 21.07.2017 року, протоколам допиту свідка ОСОБА_8 від 24.07.2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.07.2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 28.07.2017 року, протоколом огляду речових доказів від 28.07.2017 року, відеоспостереженням від 20.07.2017 року на DVD-R, постановами про визнання речових доказів та долучення до матеріалів кримінального провадження від 28.07.2017 року, протоколами огляду речових доказів від 28.07.2017 року, довідкою про закупівельну вартість товару від 20.07.2017 року, висновком судово-психіатричного експерта №406 від 16.08.2017 року судово-психіатричного експерта комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд погоджується з правильністю кваліфікації його дій на стадії досудового розслідування за ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України, оскільки ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185КК України.

Беручи до уваги те, що згідно висновку судово-психіатричного експерта №406 від 16.08.2017 року, комісія прийшла до висновку, що в період інкримінованих дій та на даний час ОСОБА_5 страждав(страждає) стійким хронічним захворюванням у вигляді органічного розладу особистості та поведінки внаслідок епілепсії з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням та частими судомними нападами, а тому за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України у стані неосудності, за станом психічного здоров`я на даний час не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

При визначенні міри медичного характеру, суд враховує не тільки характер душевного захворювання, а й рекомендації експертів, а також тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину.

Враховуючи характер і тяжкість захворювання, тяжкість вчинення діяння, доведеності вини та ступінь небезпечності ОСОБА_5 , суд вважає, що слід застосувати до ОСОБА_5 примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 372, 392, 395, 503, 511, 512, 513 КПК України, ст.ст. 19, 92-94 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0002404 від 20.07.2017 року відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речовий доказ по справі, а саме: цифровий носій DVD-R, круглої форми, на якому міститься відео спостереження від 20.07.2017 року залишити в матеріалах даного кримінального провадження(а.с.28-29); 4 упаковки, в яких містяться фари передні - повернути інспектору відділу безпеки ТОВ «Ашан Сіті» ОСОБА_6 , в якого такі знаходиться на зберіганні(а.с.31,33).

Ухвала суду може бути оскаржена у відповідності до п.1 ч.2 ст. 395 КПК України до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова області протягом 30 днів з дня її проголошення

Суддя ОСОБА_1 .