11-кп/775/581/2017(м)
264/3150/17

Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія ч. 2 ст. 186 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2017 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 25 вересня 2017 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишневе Пирятинського району Полтавської області, громадянина України, українця, з середню освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 1) 16 березня 2007року Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ст.ст. 185 ч. 2, 75, 76 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі з випробуванням на 1 рік, 2) 22 травня 2007 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ст.ст. 185 ч. 2, 75, 76 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки, 3) 06 грудня 2007 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ст.ст. 186 ч. 4, 70 ч. 4, 185 ч. 2, 309 ч. 2, 70 ч. І, 71 ч. І КК України до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 30 червня 2010 року умовно-достроково на підставі постанови Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 22 червня 2010 року на не відбутий строк 1 рік 4 місяці 18 днів, 4) 29 грудня 2011 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ст.ст. 186 ч. 2, 185 ч. 2, 70, 71 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі; 5) 31 січня 2012 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст.ст. 186 ч. 2, 185 ч. 2, 309 ч. 2, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, звільнився 13 вересня 2016 року за відбуттям строку покарання, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1
визнано винним за ч. 2 ст. 186 КК України і призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, -
ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за вчинення кримінальних правопорушень при наступних обставинах.
23 травня 2017 року приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою відкритого викрадення чужого майна, знаходячись у дворі будинка АДРЕСА_2 , підійшов до раніше незнайомої жінки, у якої шляхом ривка зірвав з шиї золотий ланцюжок, загальною вартістю 4290 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Він же, 01 червня 2017 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою відкритого викрадення чужого майна, знаходячись біля стадіонного поля, розташованого по вул. Сєченова в Кальміуському районі м. Маріуполя, підійшов до раніше незнайомої жінки, у якої шляхом ривка зірвав з шиї два золотих ланцюжка, загальною вартістю 3125 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.
На зазначений вирок ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на поганий стан здоров`я та наявність тяжких хвороб, зазначає, що повністю визнав свою вину. Звертає увагу суду, що він активно сприяв розкриттю злочину та частково відшкодував шкоду, завдану кримінальним правопорушенням. Просить пом`якшити покарання, застосувати відносно нього Закон України «Про амністію у 2016 році».
В доповненнях до апеляційної скарги посилається на порушення кримінального процесуального закону судом першої інстанції, а саме невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання та призначити мінімальне покарання за санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Висновки суду про винність ОСОБА_8 та правильність кваліфікації його дій в апеляційному порядку не оскаржуються.
Стосовно доводів апеляційної скарги про пом`якшення призначеного покарання, колегія суддів відмічає наступне.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Відповідно до правових позицій, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд призначив дуже суворе покарання і його необхідно пом`якшити спростовуються матеріалами провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, призначаючи обвинуваченому покарання, суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, тяжкість вчиненого злочину, який є тяжким, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий, не працює, не одружений, вчинив два епізоди корисливих злочинів, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку в міському протитуберкульозному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, перебуває на обліку в наркологічному диспансері з діагнозом: психічні та поведінкові порушення, обумовлені прийманням комбінованих наркотичних речовин, перебуває на обліку в СНІД центрі, страждає вірусним гепатитом «С», щиро розкаявся, що суд визнав обставиною, яка пом`якшує покарання.
Таким чином, повною мірою врахувавши вказані обставини, в тому числі і ті, на які обвинувачений посилався в апеляційній скарзі і під час апеляційного розгляду, суд дійшов обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, яке є пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого злочину та його наслідкам.
Покарання, призначене обвинуваченому, відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки визначено в межах санкції ст. 186 ч. 2 КК України, за якою його визнано винним, відповідно до положень Загальної частини КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи винного, конкретних обставин даного провадження. На думку судової колегії, по своєму виду і розміру призначене ОСОБА_8 покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.
Підстав вважати таке покарання явно несправедливим через суворість колегія суддів не вбачає.
Колегія суддів вважає, що застосування відносно ОСОБА_8 положень Закону України «Про амністію у 2016 році» є неможливим, оскільки останнім було вчинено злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії умисних тяжких злочинів. На дану категорію злочинів положення Закону України «Про амністію у 2016 році» не поширюються.
Колегія суддів підстав для застосування відносно ОСОБА_8 ст. 69 КК України не вбачає.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду ухвалений законно і обґрунтовано і підстав для його скасування або зміни немає, апеляційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 вересня 2017 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в Касаційний кримінальний суд Верховного суду протягом 3 місяців з дня проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, - в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Судді: