печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5332/18-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва судове провадження за клопотанням сторони кримінального провадження № 0000254 від 19 листопада 2017 року прокурора військової прокуратури Київського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В :
01 лютого 2018 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000254 від 19 листопада 2017 року про арешт майна яке було вилучено 30 січня 2018 року під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2018 року у справі № 757/3963/18-к.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254 від 19 листопада 2017 року, за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Київської міської митниці ДФС України налагодили механізм вимагання та отримання від суб`єктів підприємницької діяльності неправомірної вигоди за безперешкодне митне оформлення товарів, які вони ввозять на територію України.

30 січня 2018 року під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2018 року у справі № 757/3963/18-к, прокурором військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_4 , за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено майно, а саме: грошові кошти у сумі 2750 доларів США, 260 євро та 7020 грн., талони на дизельне пальне АЗК ОККО на загальний об`єм 140 літрів, мобільний телефон IPhone ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою Київстар № НОМЕР_2 , банківська карта UniCreditBank НОМЕР_3

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Прокурором в клопотанні наведено вагомі доводи, які свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, вилучене під час обшуку майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилученого майна.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання сторони кримінального провадження № 0000254 від 19 листопада 2017 року прокурора військової прокуратури Київського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 30 січня 2018 року під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2018 року у справі № 757/3963/18-к, за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: грошові кошти у сумі 2750 доларів США, 260 євро та 7020 грн., талони на дизельне пальне АЗК ОККО на загальний об`єм 140 літрів, мобільний телефон IPhone ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою Київстар № НОМЕР_2 , банківська карта UniCreditBank НОМЕР_3 , банківська картка ПриватБанк НОМЕР_4 , Договір банківського рахунку № НОМЕР_5 , оскільки зазначені речі (грошові кошти та мобільний телефон) можуть містити сліди вчинення злочину або є предметом неправомірної вигоди та набуті злочинним шляхом, або є доходом від вчиненого злочину або отримані за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1