УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №273/726/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст. 121 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
ОСОБА_9 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджанської Республіки, м. Кюрдамир, зареєстрованого в м. Кюрдамир, Азербайджанська Республіка, проживаючого в АДРЕСА_1 ,
засуджено за ч. 1 ст.121 КК України на 5 років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено попередній, тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченому визначно рахувати з моменту його затримання, тобто з 21.04.2017 року.
В строк відбування покарання ОСОБА_9 зараховано строк його попереднього ув`язнення, з 21.04.2017 року по 20.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року по день набрання вироку законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 6 246 грн. 24 коп. судових витрат за проведення судово-біологічної (молекулярно-генетичної) експертизи.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Як визнав суд, 17.04.2017 року близько 23 год., ОСОБА_9 разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 знаходився в приміщенні кафе-бару ПП Беренда, що розташоване за адресою: Житомирська область, Баранівський район, смт. Кам?яний Брід, вул. Шевченка 1.
Перебуваючи у вказаному закладі ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 сиділи за одним столом та вели бесіду, в ході якої ОСОБА_9 , сидячи поруч із ОСОБА_13 поклав свою руку останній на голову. Побачивши це, чоловік ОСОБА_13 - ОСОБА_14 , який сидів поруч, за сусіднім столиком підійшов до ОСОБА_9 та зробив йому зауваження, після цього ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_14 вийти на вулицю для розмови, на що останній погодився.
Знаходячись на вулиці, а саме навпроти вищевказаного закладу, кафе-бару ПП ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, діставши правою рукою із задньої кишені штанів розкладний ніж, яким зі значною силою наніс ОСОБА_14 один удар в область живота, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді поранення живота справа над пупом, що проникало в черевну порожнину, із ушкодженням великого сальника та брижі поперечної ободової кишки, що належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
На вирок суду подані апеляційні скарги.
Прокурор у кримінальному проваджені ОСОБА_10 вирок суду в частині призначення покарання просить скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 призначити покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 6 років позбавлення волі. Вказує на те, що призначене обвинуваченому покарання, є надмірно м?яким і таким, що не відповідає даним про його особу і обставинам, що обтяжують покарання.
Захисник ОСОБА_7 вирок суду просить змінити, дії підзахисного перекваліфікувати на ст.124 КК України та призначити ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі.Зазначає, що зібрані по кримінальному провадженні докази свідчать про те, що ОСОБА_9 заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також те, що висновки суду, які викладені у вироку не підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду.
Заслухавши доповідача, захисника і обвинуваченого про задоволення апеляційної скарги захисника і про залишення без задоволення апеляційної скарги прокурора, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні і просив залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Висновок суду про винність ОСОБА_9 у вчиненні злочину за обставин наведених у вироку ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності і є обґрунтованим.
Доводи захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також те, що висновки суду, які викладені у вироку не підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду, колегія суддів не приймає до уваги.
Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд у ній проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства спрямованих на всебічне повне та об`єктивне дослідження обставин справи.
Викладені у вироку висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчинені вищезазначеного злочину відповідають фактичними обставинами справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні і детально викладеними у вироку доказами.
Зокрема, показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 , який не заперечував, що на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс ОСОБА_14 удар ножем в область живота.
Потерпілий ОСОБА_14 у судовому засіданні показав, що 17.04.2017, близько 22 год., перебуваючи в кафе-барі ПП ОСОБА_15 побачив, як ОСОБА_9 гладив за сусіднім столом за волосся його дружину у зв`язку з чим він підійшов до нього та зробив зауваження. Після цього обвинувачений попросив його вийти на вулицю, на що він погодився. Перебуваючи поблизу вказаного кафе-бару, ОСОБА_9 дістав ніж та вдарив його в живіт.
З показань свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 видно, що 17.04.2017 року разом з ОСОБА_9 вони перебували у кафе-барі ПП ОСОБА_15 , де біля 22 год. між обвинуваченим та ОСОБА_14 на грунті ревнощів виник конфлікт, під час якого потерпілий та ОСОБА_9 вийшли з приміщення бару, де потерпілий вдарив обвинуваченого долонею, а ОСОБА_9 - в свою чергу ножем.
За висновком судово-медичної експертизи № 228, тілесне ушкодження у ОСОБА_14 описане в медичній карті стаціонарного хворого, у вигляді поранення живота справа над пупом, що проникало у черевну порожнину, із ушкодженням великого сальника та брижі поперечної ободової кишки утворилось від однократної дії предмета, що коле та ріже, за механізмом проколу та розрізу, давністю та при обставинах можливо, як вказано в постанові, належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Також, вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину стверджується і іншими зібраними по кримінальному провадженні доказами, які зазначені у вироку суду.
Дії ОСОБА_9 за ст. 121 ч.1 КК України кваліфіковані правильно, оскільки він під час сварки на грунті особистих неприязних відносин умисно вдарив ножем в живіт потерпілого ОСОБА_14 , заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження, а тому доводи захисника про наявність в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України - умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень при перевищенні меж необхідної оборони, колегія суддів вважає безпідставними.
Вирішуючи питання, про призначення покарання, суд врахував, що ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував потерпілому завдану злочином шкоду, думку потерпілого, який просив не позбавляти його волі, а тому обгрунтовано призначив ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі.
Призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, підстав для скасування вироку суду в частині призначення покарання і постановлення нового вироку про, що зазначає прокурор, так і підстав для його пом`якшення про, що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.
До апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_9 подав письмове клопотання про застосування до нього положень Закону України Про амністію у 2016 році а саме просив скоротити йому невідбуту частину покарання.
Колегія суддів вказане клопотання залишає без задоволення, оскільки відповідно до вимог вказаного закону, з клопотанням про скорочення невідбутої частини покарання можуть звертатися лише засуджені особи, вирок щодо яких набрав законної сили і які відбувають покарання, обвинувачений ОСОБА_9 до вказаної категорії осіб не відноситься.
Вирок суду є законним і обгрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційних скаргах захисника та прокурора, колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2017 року щодо ОСОБА_9 ( ОСОБА_11 ) - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді :