Справа № 442/977/18
Провадження № 1-кс/442/182/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2018 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів,
в с т а н о в и в :
Слідчому судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які формують пенсійну справу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю її вилучення.
Необхідність надання тимчасового доступу до речей і документів слідчий пов`язує з розслідуванням кримінального провадження № 0000193 від 29.01.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Слідчий та/або прокурор в судове засідання не з`явилися. Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі.
З метою запобігання загрози зміни чи знищення документів, розгляд клопотання проводиться слідчим суддею без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться (ч. 2 ст. 163 КПК України).
Клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК, розглядається не пізніше трьох днів із дня надходження клопотання до суду.
Відтак, слідчий суддя вважає, що неявка слідчого або прокурора є фактично невиконанням цими суб`єктами обов`язку із дотриманням принципу змагальності сторін, довести обставини, передбачені ст. 163 КПК України, що в свою чергу позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, із якими закон пов`язує вирішення питання про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів з можливістю їх вилучення, також однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін (ст. 22 КПК), яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити особисту явку та подання доказів, тому зазначені вище обставини є підставою для відмови у задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів з можливістю їх вилучення.
Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження є: тимчасовий доступ до речей і документів.
Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до п. п. 4-6 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначається, зокрема: підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч. 6 ст. 163 КПК України).
Зважаючи на вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий не довів того, що відомості, які містяться в цих речах і документах можуть бути використані як докази, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 26, 40, 86, 93, 131, 159-166, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1