АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 631/1802/14-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2297/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 286 КК Укарїни
УХВАЛА
23 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
потерпілого - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05 вересня 2017 року відносно ОСОБА_7 ,-
Цією ухвалою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрито.
Цивільні позови ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ОСОБА_7 та ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину залишено без розгляду.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Департаменту бюджету і фінансів Харківської міської ради до ОСОБА_7 про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, залишено без розгляду.
В обґрунтування прийнятого рішення зазначено, що суд дійшов переконання, що ОСОБА_7 19 травня 2013 року вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином невеликої тяжкості і за який санкцією ч. 1 ст. 286 КК України передбачене максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років. З моменту вчинення злочину пройшло більше чотирьох років.
Передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України обставин, що переривають перебіг строків давності, у кримінальному провадженні судом не встановлено.
ОСОБА_7 роз`яснялася суть обвинувачення, вищезгадана підстава звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати у відношенні закриття кримінального провадження за цією підставою, проти чого він не заперечував.
Перешкод для застосування ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження не встановлено.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати.
Ухвалити свій вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди 45 000 грн.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що судом не враховано ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.
Зазначає, що суд не взяв до уваги, що кримінальним правопорушенням йому було завдано моральні страждання, які виразились у фізичному болю, втраті непрацездатності, а яке наслідок і роботи.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 , які, заперечували проти апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_8 , який просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч.1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно п.1ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Під час судового розгляду в суді першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 19 травня 2013 року вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином невеликої тяжкості і за який санкцією ч. 1 ст. 286 КК України передбачене максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.
З моменту вчинення злочину пройшло більше чотирьох років.
Передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України обставин, що переривають перебіг строків давності, у кримінальному провадженні судом не встановлено.
ОСОБА_7 роз`яснено суть обвинувачення, підстава звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати у відношенні закриття кримінального провадження за цією підставою, проти чого він не заперечував.
Враховуючи відсутність перешкод для застосування ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, суд правильно застосував норми матеріального закону і відповідно до ч.2 ст.284 КПК України закрив кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності та залишив без розгляду цивільні позови.
Правильність таких висновків суду доводами апеляційної скарги не спростовано.
Крім того, відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства, про що потерпілому ОСОБА_8 також розясненно в ухвалі суду.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05 вересня 2017 року відносно ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий-
Судді-