АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/173/18 Справа № 180/1401/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000554 від 23 липня 2017 року, за апеляційною скаргою прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , який приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 12.10.2012 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу 510 гривень;

- 09.12.2014 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт;

- 04.10.2016 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.389 КК України до 1 місяця арешту; на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2014 року, остаточно призначено покарання до відбування 1 місяць 1 день арешту,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту строком на 4 місяці. На підстав ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року, та остаточно призначено обвинуваченому покарання у виді арешту строком на 5 місяців. Крім того, судом вирішено долю речових доказів.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 , будучи неодноразово засуджений за корисливі злочини, у якого судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову навмисне вчинив корисливий злочин.
23 липня 2017 року ОСОБА_7 перебув на березі Каховського водосховища на пляжі «Жовті Кручі», де відпочивав в компанії знайомих. Під час спільного відпочинку ОСОБА_7 побачив на місці відпочинку на березі вказаного водосховища мобільний телефон «LG D 690» належний потерпілому ОСОБА_9 , і у нього виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна. З метою реалізації свого злочинного умислу, 23 липня 2017 року приблизно о 17 годині 10 хвилин ОСОБА_7 , скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, таємно, повторно, умисно, з корисливих мотивів, взяв мобільний телефон «LG D 690», належний ОСОБА_9 та поклав до кишені вдягнених на ньому шортів, після чого покинув місце події з викраденим, завдавши таким чином потерпілому матеріальної шкоди на суму 2400 грн.
В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи фактичні обставини провадження, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 72 КК України перерахувати невідбуту частину покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року та на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року, остаточно призначити обвинуваченому покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення та його особі. На переконання прокурора, суд не надав належної оцінки обставинам провадження та призначив обвинуваченому занадто м`яке покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, що підтримує державне обвинувачення в суді апеляційної інстанції, який підтримав апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, доводи обвинуваченого, який апеляційну скаргу не підтримав та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновок суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, підтверджуються зібраними органами досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами, які отримали належну правову оцінку, у відповідності з вимогами ст. 94 КПК України. Ці фактичні обставини кримінального провадження були предметом оцінки суду першої інстанції й в апеляційному порядку не заперечуються. Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі прокурора також не оскаржується.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг не надходило. Разом з тим, обставин, що пом`якшуть та обтяжують покарання судом встановлено не було. При цьому, суд першої інстанції врахував, що шкоду потерпілому відшкодовано, шляхом повернення викраденого, а також те, що обвинувачений свою вину визнав .

Надавши правову оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Ті обставини, що шкода, завдана злочином, відшкодована, а ОСОБА_7 визнав свою вину, є достатніми для висновку про можливість його виправлення без позбавлення волі на певний строк.

З огляду на викладене, доводи прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого колегія суддів розцінює як необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України,

колегія суддів апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , який приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року залишити без задоволення.

Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду впродовж трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді: