Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1427/17
Провадження № 1-кп/723/1881/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2017 року м . Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинувачених : ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисників: ОСОБА_8

ОСОБА_9

представника потерпілого

Верхньопетрівецьке ССТ ОСОБА_10

потерпілого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець клопотання прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецькій області ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно обвинуваченого : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, освіта середня, не працюючого, раніше судимого вироком Заставнівського районного суду, Чернівецької області від 10.08.2015 року за ст.ст. 185 ч.3, 75, 76 КК України до позбавлення волі на 3 роки і звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки. Покарання не відбув, іспитовий строк не закінчився. Судимість не погашена і не знята

встановив:
Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25.05.2017 року було обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, 24.07.2017 року ухвалою суду продовжено строк тримання під артою. Термін дії даної ухвали складає два місяці.

Прокурор Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецькій області ОСОБА_3 , в судовому засіданні звернулася з клопотанням, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000733 від 28.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Зазначав, що обвинувачений ОСОБА_7 27.10.2016 року перебуваючи в АДРЕСА_2 за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , шляхом пошкодження вхідних дверей проник до відділення поштового зв`язку, звідки таємно викрав гроші в сумі 21014,84 гривні.

Крім цього 26.11.2016 року ОСОБА_7 перебуваючи в АДРЕСА_3 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » належного ПП ОСОБА_12 , звідки викрав товарно-матеріальних цінностей на суму 10504,06 гривень.

Крім цього 10.01.2017 року ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , пошкодивши вхідні двері магазину «Павільйон» що в с. Мигове, Вижницького району, викрали з цього магазину товарно-матеріальні цінності на суму 4342,25 гривень, які належали ОСОБА_11 .

Прокурор в клопотанні стверджує, що підставою для його внесення є наявність в діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Прокурор вважає, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, про що зібрано достатньо доказів. Буде переховуватись від суду з огляду на суворість санкції статті 185 ч.3 КК України. Крім цього зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше судимий і в період іспитового строку вчинив ряд кримінальних правопорушень. Будь-які інші запобіжні заходи не зможуть запобігти наведеним ризикам, а тому прокурор просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді продовження тримання його під вартою.

В судовому засіданні, прокурор клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 , в судовому засіданні заперечили наявність будь-яких ризиків взагалі, зазначивши що є підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000733 внесено записи про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України з приводу вчинених злочинів ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_6 і ОСОБА_4 ..

23 травня 2017 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України - таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення.

При цьому повторність визначалася згідно п.1 Примітки до ст.185 КК України, оскільки ОСОБА_7 раніше вже визнавався судом винуватим і притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин.

Вирішуючи питання згідно ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, суд встановив, що в судовому засіданні прокурор зазначив про наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків, а саме те, що ОСОБА_7 буде переховуватись від суду а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає доказаним ризик, на який посилається прокурор, щодо можливості вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення так як він раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

Із вироку Заставнівського районного суду, Чернівецької області від 10.08.2015 року, вбачається, що ОСОБА_7 за попередньою змовою з іншими особами в т.ч. ОСОБА_6 , спільно з яким обвинувачується у вчиненні також і злочину з приводу якого подано дане клопотання, вчинив чотири епізоди крадіжок чужого майна за що і був засуджений.

Будучи засудженим за скоєння цих крадіжок з визначенням йому терміну випробування, ОСОБА_7 , під час іспитового строку, знову обвинувачується в скоєнні аналогічного злочину.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 вказують на рецидив злочинів і свідчать про те, що він не виправляється, а твердо стоїть на шляху вчинення злочинів та має схильність до вчинення злочинів проти власності .

Вказане, на думку суду є беззаперечним ризиком можливості вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Ризик щодо можливості обвинуваченого переховуватись від суду, не знайшов своє доказове підтвердження в суді, оскільки будь-яких обґрунтувань наявності таких ризиків суду не надано.

Відповідно до положень ст.199 КПК України при вирішенні питання продовження строку запобіжного заходу суд має перевірити обставини, які свідчать про не зменшення ризику чи появу нових ризиків, а також обставини, внаслідок дії яких неможливо завершити судовий розгляд до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини доцільності тримання обвинуваченого під вартою, визначені в ст.178 КПК України, приймаючи до уваги, що ризик можливості вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення не зменшився і продовжує існувати.

Враховуючи встановлені обставини, суд знаходить, що клопотання в цілому обґрунтоване і до ОСОБА_7 слід застосувати ініційований прокурором запобіжний захід, оскільки для запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч.1 статті 177 КПК України застосування інших більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім і така недостатність була доведена прокурором в суді, з огляду на те, що перебуваючи під вартою, обвинувачений буде обмежений в можливості вчинювати злочини.

В суді не знайдено доказів щодо можливості застосування будь-яких інших запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання про застосування продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В суді доведено існування одного ризику передбаченого в ст.177 КПК України, а враховуючи характеризуючі обставини, репутацію обвинуваченого, тяжкості злочину і кількість епізодів крадіжок, наявність судимості та порушення обвинуваченим іспитового строку, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання обвинуваченого під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаному ризику.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України , суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України , крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Жодних заперечень проти застосування застави, суду не надійшло, а тому зважаючи на норми зазначені в ч.3 ст.183 КПК України, суд на виконання свого обов`язку щодо визначення розміру застави при застосуванні продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначає його у відповідності до положень ст.182 ч.5 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, його особу та ризики передбачені статтею 177 КПК України.

Виходячи із необхідності визначення розміру застави який, згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд вважає, що таким розміром має бути 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 67360 гривень, що може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

При цьому суд враховує також і збитки які нанесені потерпілим.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 певні обов`язки.

Керуючись ст.ст.177,178,182,183,184,192-194,196,197,199 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:
Продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , строком 60 (шістдесят) днів.

Ухвала щодо застосування продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали та строк продовження тримання під вартою ОСОБА_7 рахувати з 14 години 21 вересня 2017 року до 14 години 20 листопада 2017 року.
Розмір застави визначити у межах 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 67360 гривень, які можуть бути внесені як обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Чернівецькій області, код 26311401, банк одержувача ГУ ДКУ у Чернівецькій області МФО 856135, р/р 0089.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не відлучатись без дозволу суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи , здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити письмово суддю Сторожинецького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя