Справа № 135/1387/17
Провадження № 1-кп/135/153/17
ВИРОК
іменем України
20.12.2017 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі сторін
кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
а також потерпілої ОСОБА_5 ,
представника
органу пробації ОСОБА_6 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні, у залі суду, у м.Ладижин Вінницької області, кримінальне провадження, внесене 07.02.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000340, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Батьківці Острожського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, із вищою освітою, пенсіонера, не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , займаючи згідно з наказом (розпорядженням) Ладижинського міського територіального медичного об`єднання про прийняття на роботу № 116/5 від 22.06.2015 посаду лікаря-хірурга поліклінічного відділення Ладижинського міського територіального медичного об`єднання в м. Ладижин Вінницької області, маючи згідно диплому Донецького державного медичного інституту серії Ю № 024190 від 26.06.1972 освіту за спеціальністю «лікар-лікувальник» та кваліфікацію «лікар», являючись медичним працівником кваліфікаційної категорії за спеціальністю «Хірургія», тобто будучи відповідно до ст. 74 Основ законодавства України про охорону здоров`я медичним працівником зі спеціальною освітою, а також виконуючи відповідно до п.п. 2.1-2.17 своєї посадової інструкції лікаря- хірурга поліклінічного відділення, затвердженої головним лікарем Ладижинського МТМО ОСОБА_7 , обов`язки по організації чи самостійному проведенню необхідних діагностично-профілактичних процедур, визначенні показань до госпіталізації за профілем захворювання, тактику медикаментозного та оперативного лікування з урахуванням стану хворого, необхідності передопераційної підготовки, наданні невідкладної медичної допомоги хворим, згідно з п. «а» ч. 1 ст. 78 Основ законодавства України про охорону здоров`я зобов`язаний надавати своєчасну та кваліфіковану медичну і лікарську допомогу, неналежно виконав свої професійні обов`язки внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки (смерть), а саме: не визначивши анамнез хвороби та життя хворої ОСОБА_8 , яка 13.09.2016 звернулася за допомогою, порушуючи вимоги клінічного протоколу «Антибактеріальна профілактика в хірургії, травматології, акушерстві та гінекології», затвердженого наказом МОЗ України № 502 від 29.08.2008, не провів обстеження всіх органів і систем ОСОБА_8 , не виконав обсяг первинних діагностичних обстежень хворої та не призначив антибіотикотерапію на етапі амбулаторного ведення пацієнтки, за відсутності лабораторного моніторингу на амбулаторному етапі лікування та за відсутності заключения бактеріологічного посіву вмісту рани, 13.09.2016 в приміщенні кабінету № 207 поліклінічного відділення Ладижинського МТМО провів розкриття гнійника на правій сідниці, внаслідок чого смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від септичного стану - септицемії (зараження крові, збудник - стафілокок), як ускладнення гострого гнійно- некротичного запалення волосяного фолікула та навколишніх його м`яких тканин на правій сідниці (фурункул).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав та показав, що дійсно при лікуванні абсцедуючого фурункулу/ абсцесу? Правої сідниці ОСОБА_8 не дотримувався вимог протоколу № 502 МОЗУ від 2008 р., Міжнародного консенсусу з лікування хірургічної інфекції від 26.02. 2016р., Інструкції щодо ведення пацієнтів груп ризику до септичних ускладнень від 13.07.2016р., а покладався на власний розсуд.
Докази його вини, добуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює.
Правильно розуміє зміст фактичних обставин справи і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.
Покази ОСОБА_9 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Окрім визнання обвинуваченим вини, його винуватість повністю доведена сукупністю доказів.
Із диплому серії НОМЕР_1 від 26.06.1972 року, виданого Донецьким державним медичним інститутом видно, що ОСОБА_4 закінчив повний курс інституту за спеціальністю «Лікар -лікувальник».
Із наказу № 116/5 від 22.06.2015 року видно, що ОСОБА_4 прийнято на роботу 23.06.2015року у поліклінічне відділення, хірургічне відділення.
Із посадової інструкції лікаря хірурга поліклінічного відділення видно, що ОСОБА_4 з інструкцією ознайомлений 04.01.2016року.
Із наказу №233/1 від 06.12.2016 року видно, що ОСОБА_4 звільнено за згодою сторін 06.12.2016року.
Із лікарського свідоцтва про смерть № 137 від 03.10.2016 року, виданого Ладижинським міським територіальним об`єднанням видно, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Хвороби, що призвели до смерті: ендогенна інтоксикація, септемація, фурункул правої сідниці.
Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 04.10.2016 року, виданого Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, видно, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 37 років.
Із листків непрацездатності від 13.09.2016 року та 01.10.2016року, виданого Ладижинським міським територіальним об`єднанням видно,що ОСОБА_8 перебувала на стаціонарному лікуванні з 13.09.2016 року по 26.09.2016 року та з 27.09.2016 року по 01.10.2016року.
Із протоколу патологоанатомічного дослідження №345 від 03.10.2016 року Вінницького патологоанатомічного бюро видно, що дослідження проводилося померлої ОСОБА_8 . Патологоанатомічний діагноз (основне захворювання, ускладнення, супутні захворювання): абсцедуючий фурункул правої сідниці (за клінічними даними). 1. Операція розтин та дренування фурункулу 13.09.2016р. 2. Сепсис: двобічна полі сегментарна абсцедуюча пневмонія, проміжний гепатит, серозний лепто менінгіт. Венозне повнокрів`я та дистрофія паренхіматозних органів. Набряк легень. Набряк головного мозку. 3. Фолікулярна кіста правого яєчника.
Із висновку за результатами клініко експертної оцінки надання медичної допомоги ОСОБА_8 видно, що надання медичної допомоги на до госпітальному етапі не відповідає стандартам якості клінічних протоколів щодо ведення хворих з гнійно хірургічною інфекцією. Смерть наступила у зв`язку з розвитком септицемії, яка призвела до виникнення ендогенної інтоксикації. Джерелом генералізованої інфекції став абсцедуючий фурункул / абсцес? правої сідниці, лікування якого не відповідає затвердженим протоколам лікування гнійних ран і гнійних захворювань. Обтяжливим моментом є хронічна анемія неясної етіології, що сприяла метаболічним порушенням і зниженням захисних функцій оранізму.
Із висновку експертів № 29- к Комунальної установи «Вінницьке обласне бюро судово медичної експертизи» видно, що експертизу розпочато 21.03.2017року, а закінчено 15.05.2017року. Судово медична експертна комісія дійшла таких висновків: смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від септичного стану септицемії. Сепсис розвинувся після оперативного втручання на фурункулі 13.09.2016р. Дане ускладнення виникло на фоні хронічної залізодефіцитної анемії важкого ступеня, яка сприяла зниженню захисних сил організму. Надання медичної допомоги на до госпітальному етапі не відповідало стандартам якості клінічних протоколів лікування гнійних ран і гнійних захворювань. Допущені на до госпітальному етапі недоліки в наданні медичної допомоги, сприяли погіршенню стану ОСОБА_8 , генералізації гнійного процесу з розвитком сепсису та настанню смертельного наслідку. Тому між ними та настанням смерті ОСОБА_8 існує причинний зв`язок. Сепсис може бути як виліковним так і не виліковним захворюванням залежно від ряду факторів.
Із показів свідка ОСОБА_5 видно, що у її матері ОСОБА_8 з`явився фурункул, який вона видалила у лікарні на прийомі у кабінеті. Після цього вона почала себе погано почувати, піднялась температура, на 12 день направили до терапевта, була зроблена флюорографія.
Із показів свідка ОСОБА_10 видно, що у її сестри ОСОБА_8 була анемія. Коли з`явився фурункул звернулася до лікаря - хірурга, який на прийомі в кабінеті його видалив. У лікарню ходила на перев`язки, однак стан не покращувався, постійно скаржилася на біль у спині, звертались на швидку, де їй кололи знеболююче.
Із показів свідка ОСОБА_11 видно, що вона 26.09.2016 року була на чергуванні. У той день її викликали до завідуючого, де знаходилась ОСОБА_8 , яка була оглянута хірургом, терапевтом. Стан ОСОБА_8 був важкий, а тому вона була госпіталізована до реанімаційного відділення, де було призначено відповідне лікування. Перед тим лікування ОСОБА_8 проходила у ОСОБА_4 .
Із показів свідка ОСОБА_12 видно, що із ОСОБА_4 20 років, ніяких проблем із лікуванням хворих у нього не було.
Ці докази суд приймає до уваги, оскільки вони зібрані із дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються.
Із досудової доповіді, складеної Тростянецьким міськрайонним відділом з питань пробації Центрально - Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 видно, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, оскільки це не становить високої небезпеки для суспільства.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.140 КК України, а саме: неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно із ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який за місцем колишньої роботи характеризується негативно, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 , є: щире каяття.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Проаналізувавши вищевикладені факти, заслухавши думку прокурора, який вважає, що можливо виправити та перевиховати ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
ОСОБА_4 подав заяву, у якій просив застосувати до нього п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016році».
Вивчивши клопотання і додані до нього докази, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що це клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності до вимог п. «ґ» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У відповідності до вимог ст. 13 ЗУ «Про амністію у 2016 році», дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
ОСОБА_4 вчинив необережний злочин, передбачений ч. 1 ст. 140 КК України, який, у відповідності до вимог ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості. До нього раніше не застосовувалася амністія, даний злочин вчинено до набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році». Тобто, ОСОБА_4 підпадає під дію ЗУ «Про амністію у 2016 році», та підлягає звільненню від відбування покарання.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався. У суду немає підстав застосовувати запобіжний захід до ОСОБА_4 з власної ініціативи.
Цивільний позов потерпілою не заявлено.
Під час досудового розслідування проводилась судово-медична експертиза. Витрати на залучення експертів відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим і засудити за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
У відповідності до п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, призначеного за цим вироком.
Міру запобіжного заходу до ОСОБА_4 не застосовувати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя