25 квітня 2018 р. Справа № 632/595/16-к провадження № 1-кп/632/8/18
У Х В А Л А

25 квітня 2018 року м. Первомайський
Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників адвокатів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 127 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 127 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2018 року обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду клопотання про призначення додаткової судово-медичної експертизи, проведення якої вважає за необхідне доручити експертам ХОБСМЕ, при цьому обвинувачений зазначив, що на вирішення експертизи слід поставити ті самі питання, що були поставлені експерту Первомайського РВ ХОБСМЕ ОСОБА_10 при призначенні судово медичної експертизи, відповіді на які він навів у висновку № 188-Пр/15 від 02 вересня 2015 року, а також додаткові питання: «Чи можливо по дослідницькій частині експертизи № 188-Пр/15 судити про точне розташування, спрямованість та розмір кожного ушкодження, які описані експертом Первомайського РВ ХОБСМЕ ОСОБА_10 у висновку № 188-Пр/15 від 02 вересня 2015 року? Чи можливо по дослідницькій частині висновку № 188-Пр/15 від 02 вересня 2015 року зробити висновки щодо давності кожного вказаного ушкодження, та чи виникли вони одномоментно або в різний часовий проміжок? Чи відповідають вказані в експертизі № 188-Пр/15 тілесні ушкодження (з урахуванням їх опису та давністю виникнення) тим, що виникли при обставинах, вказаних у матеріалах справи?».

Обґрунтовуючи необхідність проведення додаткової експертизи обвинувачений зазначив, що у матеріалах кримінального провадження містяться два висновки судово-медичних експертиз: № 188-Пр/15 від 02 вересня 2015 року і № 38-Пр/16 від 18 лютого 2016 року за фактом завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та встановлення ступеня тяжкості отриманих ним ушкоджень, які були проведені експертом Первомайського РВ ХОБСМЕ ОСОБА_10 , що не відповідають Правилам судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (надалі Правила).

При цьому ОСОБА_4 вказав, що у підсумкових частинах висновків експерта №188-Пр/15 і № 38-Пр/16 вказано: «забійна рана на лобі справа», а також «десять саден по всім поверхням нижніх третин правого та лівого передпліч, одна з яких з поверхневою різаною раною», що не відповідає вимогам Правил, а саме медичним вказівкам, закріпленим у п. 4.

Проте з дослідницької частини зазначених висновків вбачається, що експерт не описав всіх характеристик виявлених ран, а саме їх глибину. На думку обвинуваченого, за відсутності у висновку цієї характеристики тілесного ушкодження експерт передчасно охарактеризував дане ушкодження як рану.

Обвинувачений також вважає, що з характеристик тілесних ушкоджень, зазначених у дослідницькій частині висновку № 188-Пр/15 від 02 вересня 2015 року, неможливо зрозуміти їх локалізацію, крім того експерт не навів механізму виникнення даних ушкоджень.

Згідно із вступною частиною висновку з її описової частини вбачається, що тілесні ушкодження ОСОБА_11 були завдані 24 серпня 2015 року.

Однак, згідно з постановою слідчого про призначення судово медичної експертизи від 27 серпня 2015 року, тілесні ушкодження ОСОБА_11 були завдані 23 серпня 2015 року.

Окрім того, в описовій частині висновку № 38-Пр/16 від 18 лютого 2016 року вказано, що тілесні ушкодження отримані 23 та 24 серпня 2015 року, однак у її дослідницькій частині не охарактеризоване кожне з численних тілесних ушкоджень з урахуванням строків їх нанесення, не вказано, чим вони завдані і ступінь їх тяжкості.

Також ОСОБА_4 зазначив, що у дослідницькій частині висновку, якого обвинувачений не вказав, не зазначено, яким чином експерт встановив наявність болю і за якими ознаками він дійшов такого висновку, коли встановив «Отек и боль при пальпации правого коленного сустава. Отек и боль при пальпации левой кисти». Крім того, не охарактеризовані такі тілесні ушкодження, як набряки, у зв`язку із чим, на думку ОСОБА_4 , дослідницька частина не відповідає Правилам судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні - 25 квітня поточного року, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники клопотання про призначення додаткової судово-медичної експертизи підтримали з наведених у ньому підстав.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та їх захисники вважають, що клопотання підлягає задоволенню.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала, вказавши, що подібні за змістом клопотання вже двічі заявлялися стороною захисту і були розглянуті судом, а тому вважає, що дане клопотання заявлене з метою затягування розгляду кримінального провадження.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах заявленого клопотання, дійшов наступного.

02 вересня 2015 року, під час досудового розслідування даного кримінального провадження, експертом Первомайського РВ ХОБСМЕ ОСОБА_10 була проведена судово - медична експертиза за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , за результатами якої був складений висновок. При цьому перед експертом були поставлені наступні питання: «Чи маються на тілі ОСОБА_11 тілесні ушкодження, якщо так, то яка їх кількість, характер, локалізація, механізм та давність нанесення? Чи могли виникнути виявлені тілесні ушкодження при зазначених ОСОБА_11 обставинах? До якого ступеня тяжкості належать тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_11 .?». На всі вказані питання експертом були надані вичерпні відповіді, викладені у висновках.

09 лютого 2016 року проведений слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_11 .

За результатами слідчого експерименту 18 лютого 2016 року цим же експертом була проведена судово-медична експертиза, під час якої експерт в межах своєї компетенції надав обґрунтовані відповіді на поставлені питання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Частина 1 ст. 242 КПК України передбачає, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачає, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо, об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Відповідно до п. 1.1. розділу 1 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, судово-медична експертиза проводиться з метою дослідження на підставі спеціальних знань матеріальних об`єктів, що містять інформацію про обставини справи, яка перебуває в провадженні суду.
Розділом 2 наведеної Інструкції передбачено, що судово-медична експертиза проводиться за ухвалою суду.
Судом можуть бути призначені первинна, додаткова та повторна судово-медична експертиза.

Додаткова судово-медична експертиза доручається експерту (експертам), що проводив (проводили) первинну експертизу, або іншому (іншим) експерту (експертам).
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу у кримінальних і цивільних справах» додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку
первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо.
Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.
В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження.
Відповідно до ст. 101 КПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність.

Висновки експерта ОСОБА_10 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КПК України, № 188-Пр/15 від 02 вересня 2015 року і № 38-Пр/16 від 18 лютого 2016 року ґрунтуються на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо, в тому числі і під час освідування потерпілого ОСОБА_11 , носять докладний характер та містять відповіді на всі поставлені питання. Інших медичних даних щодо тілесних ушкоджень у потерпілого, ніж ті, що зафіксовані у первинній експертизі, не існує, так як останній до інших медичних закладів з приводу їх отримання не звертався, а обстеження ОСОБА_11 на даний час неможливе у зв`язку з його смертю.

Зі змісту наведених вище норм і роз`яснень вбачається, що підставами для проведення додаткової експертизи є неповнота або неясність первинної експертизи. Під час проведення додаткової судово-медичної експертизи можуть бути досліджені питання, які раніше не вирішувалися. Вирішені ж питання первинної судово-медичної експертизи під сумнів не ставляться і дані судово-медичним експертом висновки не перевіряються.
Щодо додаткових питань, які, на думку обвинуваченого ОСОБА_4 , повинні бути поставлені на розгляд додаткової судово-медичної експертизи, то з їх змісту вбачається, що предметом дослідження повинна бути дослідницька частина висновку № 188-Пр/15 від 02 вересня 2015 року, а не матеріальні об`єкти, що містять інформацію про обставини справи.
Висновки ж судово-медичних експертиз, про які йдеться вище, є процесуальними джерелами доказів та підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні, що здійснюється судом у нарадчій кімнаті при ухваленні остаточного рішення.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що заяви сторони захисту про неповноту та неясність висновків судово-медичних експертиз № 188-Пр/15 від 02 вересня 2015 року і № 38-Пр/16 від 18 лютого 2016 року носять суб`єктивний характер, та обґрунтовуються лише сумнівами, як обвинувачених, так і захисників, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

К еруючись ст. ст. 369, 371 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про призначення додаткової судово медичної експертизи відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1