н/п 1-кп/766/3114/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.09.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , за участю: прокурора: ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 обвинуваченої: ОСОБА_5 , в судовому засіданні у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області по кримінальному провадженню, яке внесене до ЄРДР 29.06.2016 року за №0003447 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121, ч.2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває вищевказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 до якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 22.09.2017 року, тобто до призначеної дати судового засідання.

В ході розгляду відповідно до ч.3 ст.331 КПК України питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою, прокурор висловив думку про необхідність продовження, мотивуючи тим, що заявлені ризики, які стали підставою для тримання під вартою, не зменшилися, а також тяжкістю кримінальних правопорушень, які їй інкримінуються.
Обвинувачена та її захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою, вказавши на недоведеність обставин, які виправдовують подальше тримання її під вартою на те, що ризики відпали, та в свою чергу захисник заявив клопотання про його зміну на домашній арешт, посилаючись на тривалість знаходження обвинуваченої під вартою.
Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.
За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд може визнати недоцільним продовження цього строку, тільки якщо на час розгляду цього питання, відпали зазначені у ч.3 ст.199 КПК України обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та які перешкоджають завершенню судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Суд вважає, так як судове провадження триває з об`єктивних причин: розгляд справи відкладений у зв`язку з неявкою педагога, свідків, є необхідність в досліджені доказів по справі, виконати ці процесуальні дії було не можливе, так як розгляд справи відкладався, в той же час, ризики, які стали підставою для взяття під варту, на даний час не зменшилися, зокрема, існують ризики того, що у випадку звільнення обвинуваченої з під варти вона може переховуватися від суду, незаконного впливати на потерпілого, свідків, що підтверджується тим, що вона офіційно не працювала, раніш була засуджена в тому числі, зі застосуванням ст.75 КК України у 2012 році була звільнена від покарання з іспитовим строком, а в 2016 році знову скоїла злочин за який була раніше засуджена, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, а зазначені обставини її соціальних зв`язків у місці її проживання: не має своєї сім`ї, дітей, не настільки міцні та значними для обвинуваченої, що з врахуванням тяжкості обвинувачення, ступені і характеру наявних ризиків, не є такими, які б які б могли при даних обставинах стримували його від намірів покинути місце проживання та переховуватися від суду, впевнено гарантували б її належну процесуальну поведінку та виключали б можливість настання зазначених ризиків.
З огляду на наведене, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає його особі, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню від суду, та не знаходить підстав для його зміни на менш суворий, тому клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає, та з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечення виконання ними процесуальних рішень, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою в межах строків визначеного законом, а саме двох місяців.
Керуючись ст.ст. 199, 331, 369 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 17 листопада 2017 року включно.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1