Код суду 233 Справа № 233/1383/18
Вирок
Іменем України
26 квітня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілих ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ананьїв, Одеської області, українець, громадянин України, має середньо спеціальну освіту, не одружений, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , перебуває на посаді номера обслуги, військове звання солдат, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Роздільна, Одеської області, українець, громадянин України, має середньо спеціальну освіту, не одружений, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , перебуває на посаді навідника, військове звання солдат, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в с. Радсад, Миколаївського району Миколаївської області, українець, громадянин України, має середньо спеціальну освіту, не одружений, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , перебуває на посаді навідника - оператора, військове звання солдат, раніше судимий: 12 березня 2012 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України,-
24 вересня 2017 року, починаючи приблизно з 22 год. 00 хв., більш точного часу в ході слідства встановити не надалося можливим, ОСОБА_7 перебував у кафе «Шатер», розташованому в парку «Ювілейний» у м. Костянтинівка Донецької області і вживав алкогольні напої.
У цьому ж кафе перебував ОСОБА_10 , з яким ОСОБА_7 раніше не був знайомий.
25 вересня 2017 року, приблизно о 03 год. 00 хв. поблизу кафе «Шатер» між ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та ОСОБА_10 виникла словесна суперечка, під час якої ОСОБА_7 , діючи з мотивів раптово виниклих неприязних стосунків, вирішив стати на злочинний шлях та заподіяти ОСОБА_10 тілесні ушкодження.
Тоді ж, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_10 один сильний удар правою рукою в область голови, від якого останній впав на землю, після чого одразу ще умисно наніс не менше п`яти ударів правою та лівою рукою і не менше чотирьох ударів правою та лівою ногою в область голови ОСОБА_10 .
Своїми злочинними діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно- мозкової травми, яка супроводжувалася церебрастенічним синдромом, рентгенологічно збульшенням зовнішніх лікворних просторів в лобно скроневих ділянках головного мозку, а в подальшій клінічній течії ускладнилось формування хронічної субдуральної гематоми із стисненням речовини головного мозку, що з`явилось приводом для її оперативного видалення, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння; перелому нижнього краю лівої орбіти з крововиливом у верхньощелепну порожнину, враховуючи звичайний клінічний перебіг, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я; поверхневої забитої рани слизової нижньої губи та саден на голові, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Крім того, 24 вересня 2017 року, починаючи приблизно з 22 год. 00 хв., більш точного часу в ході слідства встановити не надалося можливим, ОСОБА_7 перебував у кафе «Шатер», розташованому в парку «Ювілейний» у м. Костянтинівка Донецької області разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими особами і вживав алкогольні напої.
У цьому ж кафе перебував ОСОБА_5 , з яким ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 раніше не були знайомі.
25 вересня 2017 року, приблизно о 03 год. 10 хв., більш точного часу в ході слідства не встановлено, поблизу кафе «Шатер» між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння та ОСОБА_5 виникла словесна суперечка, під час якої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , діючи з мотивів раптово виниклих неприязних стосунків, групою осіб без попередньої змови, вирішили стати на злочинний шлях та заподіяти ОСОБА_5 тілесні ушкодження.
Тоді ж, реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_8 умисно наніс ОСОБА_5 не менше 3 ударів правою та лівою рукою в область обличчя, попередньо поваливши його на землю, ОСОБА_7 умисно наніс ОСОБА_5 не менше 4 ударів правою та лівою ногою в область голови зліва, ОСОБА_9 умисно ОСОБА_5 не менш шести ударів залізною частиною ременя по тулубу.
Своїми злочинними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 заподіяли ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно- мозкової травми, струсу головного мозку, параорбітальної гематоми зліва, поверхневої рани лівої надбрівної дуги, підшкірних гематом м`яких тканин обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та саден в області грудної клітини зліва, живота, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.
Дії обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.
26 квітня 2018 року між заступником військового прокурора Донецького гарнізону сил антитерористичної операції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю.
За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_7 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень у судовому провадженні.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_7 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді арешту на строк 6 (шість місяців). На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що угода про визнання винуватості від 26 квітня 2018 року була укладена в присутності захисника ОСОБА_4 , що відповідає вимогам п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_7 погоджується на призначення узгодженого покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді арешту на строк 6 (шість місяців) та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України з остаточно визначеним покаранням у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства.
Крім того, 26 квітня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_9 укладено угоду про примирення.
За умовами вказаної угоди про примирення, обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України за обставин, викладених в угоді про примирення.
Крім того, сторони погодилися, що при затвердженні угоди ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України буде призначене покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
В угоді про примирення передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення згідно з ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав за доцільне затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_9 як таку, що відповідає вимогам діючого законодавства та нормам кримінального процесуального кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав укладену між ним та потерпілим угоду про примирення, винуватість у скоєнні кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден; угода укладена за його власним бажанням, без тиску зовнішніх обставин та є добровільною, зазначив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 394, ст. 424, ч. 5 ст. 474 КПК України, які йому були роз`яснені в підготовчому судовому засіданні судом.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав укладену угоду про примирення, зазначив, що угода є добровільною, він цілком розуміє свої права як потерпілого в кримінальному провадженні та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. ст. 394, 424 КПК України, які йому роз`яснені в підготовчому судовому засіданні судом.
Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про примирення, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
З урахуванням вимог ч.ч. 1,3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що діяння, яке інкримінується ОСОБА_9 дійсно мало місце та було скоєне саме обвинуваченим, який в судовому засіданні визнав свою вину повністю. Вчинені ОСОБА_9 дії містять склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб без попередньої змови.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що умови угоди про примирення від 26 квітня 2018 року, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_9 відповідають вимогам ст. 471 КПК України, міра покарання, яка узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 125 КК України, є достатньою та необхідною для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.
Опитавши потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_9 , суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 26 квітня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_9 з призначенням останньому узгодженої в угоді міри покарання.
Крім того, 26 квітня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_8 укладено угоду про примирення.
За умовами вказаної угоди про примирення, обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України за обставин, викладених в угоді про примирення.
Крім того, сторони погодилися, що при затвердженні угоди ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України буде призначене покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
В угоді про примирення передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення згідно з ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав за доцільне затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_8 як таку, що відповідає вимогам діючого законодавства та нормам кримінального процесуального кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав укладену між ним та потерпілим угоду про примирення, винуватість у скоєнні кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден; угода укладена за його власним бажанням, без тиску зовнішніх обставин та є добровільною, зазначив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 394, ст. 424, ч. 5 ст. 474 КПК України, які йому були роз`яснені в підготовчому судовому засіданні судом.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав укладену угоду про примирення, зазначив, що угода є добровільною, він цілком розуміє свої права як потерпілого в кримінальному провадженні та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. ст. 394, 424 КПК України, які йому роз`яснені в підготовчому судовому засіданні судом.
Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про примирення, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
З урахуванням вимог ч.ч. 1,3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що діяння, яке інкримінується ОСОБА_8 дійсно мало місце та було скоєне саме обвинуваченим, який в судовому засіданні визнав свою вину повністю. Вчинені ОСОБА_8 дії містять склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб без попередньої змови.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що умови угоди про примирення від 26 квітня 2018 року, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_8 відповідають вимогам ст. 471 КПК України, міра покарання, яка узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 125 КК України, є достатньою та необхідною для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.
Опитавши потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_8 , суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 26 квітня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_11 з призначенням останньому узгодженої в угоді міри покарання.
Таким чином, суд, перевіривши угоди, встановив, що вони складені відповідно до вимог ст. ст. 471, 472 КПК України, їх умови не суперечать нормам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, взяті на себе за угодами зобов`язання кожним з обвинувачених можуть бути виконані, узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо затвердження угод, пояснення потерпілих, представника потерпілого, обвинувачених, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та угод про примирення.
За таких підстав суд вважає доведеним у судовому засіданні скоєння обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України, обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.
Під час досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.11.2017 року, стосовно ОСОБА_7 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на заставу у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до вищезазначеної ухвали у разі внесення застави, на ОСОБА_7 були покладені обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою; не відлучатися з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду; уникати спілкування з особами, які у даному кримінальному провадженні брали участь в якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій, а також потерпілими, свідками, експертами, спеціалістами; не відвідувати розважальні заклади та кафе «Шатер», розташоване у парку «Ювілейний» у м. Костянтинівка Донецької області; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та на в`їзд в Україну.
Застава у розмірі 32 (тридцять дві тисячі) гривень 00 копійок була внесена ОСОБА_12 на рахунок ТУ ДСА України в Донецькій області.
Крім того, під час досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.11.2017 року, стосовно ОСОБА_8 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на заставу у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до вищезазначеної ухвали у разі внесення застави, на ОСОБА_8 були покладені обов`язки: прибувати до прокурора, слідчого та/або суду за першим викликом; не відлучатися з м. Дружківка Донецької області у зв`язку з наступним проходженням військової служби у військовій частині НОМЕР_2 без дозволу слідчого, прокурора та/або суду; утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; не відвідувати кафе «Шатер», розташоване у м. Костянтинівка Донецької області та інші розважальні заклади у м. Костянтинівка та у м. Дружківка Донецької області; здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та на в`їзд в Україну.
Застава у розмірі 32 (тридцять дві тисячі) гривень 00 копійок була внесена ОСОБА_17 на рахунок ТУ ДСА України в Донецькій області.
Крім того, під час досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.11.2017 року, стосовно ОСОБА_9 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на заставу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів для працездатних осіб.
Відповідно до вищезазначеної ухвали у разі внесення застави, на ОСОБА_9 були покладені обов`язки: прибувати до прокурора, слідчого та/або суду за першим викликом; не відлучатися з м. Святогірська Слов`янського району Донецької області у зв`язку з наступним проходженням військової служби у військовій частині НОМЕР_2 без дозволу слідчого, прокурора та/або суду; утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; не відвідувати розважальні заклади у м. Костянтинівка, м. Святогірську та у м. Слов`янськ Донецької області; здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та на в`їзд в Україну.
Застава у розмірі 32 (тридцять дві тисячі) гривень 00 копійок була внесена ОСОБА_18 на рахунок ТУ ДСА України в Донецькій області.
Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 року № 15, передбачений і порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства (пункти 7-8).
Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого заставодавцем ОСОБА_7 судом не встановлено, згоди щодо звернення судом на виконання вироку в частині майнових стягнень до суду не надійшло, суд вважає за необхідне після набрання вироком суду законної сили повернути суму застави, внесеної ОСОБА_7 .
Крім того, враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної обвинуваченим ОСОБА_17 судом не встановлено, згоди щодо звернення судом на виконання вироку в частині майнових стягнень до суду не надійшло, суд вважає за необхідне після набрання вироком суду законної сили повернути суму застави, внесеної ОСОБА_17 .
Крім того, враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого заставодавцем ОСОБА_18 судом не встановлено, згоди щодо звернення судом на виконання вироку в частині майнових стягнень до суду не надійшло, суд вважає за необхідне після набрання вироком суду законної сили повернути суму застави, внесеної ОСОБА_18 .
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню у загальному розмірі 4035,77 грн. відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України слід стягнути з обвинувачених солідарно.
Питання речових доказів суд вирішує згідно з ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вигляді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України суд,
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між заступником військового прокурора Донецького гарнізону сил антитерористичної операції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 від 26 квітня 2018 року.
ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання
-за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років,
-за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді арешту на строк 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
В силу статті 75 КК України ОСОБА_7 від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: повідомляти командира військової частини або до уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до командира військової частини або до уповноваженого органу з питань пробації.
Контроль за поведінкою ОСОБА_7 покласти на командира військової частини за місцем проходження служби, а у разі звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.
Застава у розмірі 32 000 (тридцять дві тисячі) гривень 00 копійок, внесена ОСОБА_12 на рахунок ТУ ДСА України в Донецькій області, визначена ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької від 20 листопада 2017 року, підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_12 відповідно до ст. 182 КПК України.
Затвердити угоду про примирення, укладену 26 квітня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_8 .
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Застава у розмірі 32 000 (тридцять дві тисячі) гривень 00 копійок, внесена ОСОБА_17 на рахунок ТУ ДСА України в Донецькій області, визначена ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької від 20 листопада 2017 року, підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_17 відповідно до ст. 182 КПК України.
Затвердити угоду про примирення, укладену 26 квітня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_9 .
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Застава у розмірі 32 000 (тридцять дві тисячі) гривень 00 копійок, внесена ОСОБА_18 на рахунок ТУ ДСА України в Донецькій області, визначена ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької від 20 листопада 2017 року, підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_18 відповідно до ст. 182 КПК України.
Стягнути солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз у загальному розмірі 4035 (чотири тисячі тридцять п`ять) гривень 77 копійок.
Речові докази змиви полям червоного кольору неправильної геометричної форми, найбільшими розмірами в діаметрі 25*16 см., 9*3 см., 5*3 см., 60*11 см., фрагмент тканини футболки з коміром біло блакитного кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів військової прокуратури Донецької області знищити.
Речові докази - металеву пряжку від ременя та навушники в експертних сейф пакетах МВС, шкіряну барсетку чорного кольору з наплічним ременем «GIORGIO ARMANI», металевий магазин до газового пістолету з маркуванням «1688 Mauser MOD 90», металевий патрон «Терен-3» 9 мм, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_3 , светр темно зеленого кольору «Nike» з плямою темно бурого кольору в районі грудної клітини 3*3 см, кросівки темно сірого кольору, належні ОСОБА_7 , спортивну куртку сірого кольору «Foro» з плямою темно бурого кольору в районі грудної клітини праворуч 3*3 см, кросівки чорно білого кольору з плямою червоного кольору, найбільшими розмірами в діаметрі 1*1 см та спортивні штани чорного кольору «Nike», належні ОСОБА_16 , шкіряну куртку чорного кольору, кросівки сірого кольору та сині джинси з двома слідами трас у вигляді отворів в області лівого коліна, належні ОСОБА_8 , кросівки червоно чорного кольору та чорний тряпчаний мішок з помаранчевою емблемою футбольного клубу «Шахтар» на оборотній стороні, в якому знаходились дві пари кросівок синього та чорного кольорів, належні ОСОБА_13 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів військової прокуратури Донецької області повернути за належністю.
Речові докази телефон «Samsung GT» в корпусі чорного кольору IMEI НОМЕР_4 , належний ОСОБА_13 , телефон «Samsung J-7» в корпусі золотистого кольору IMEI 1 НОМЕР_5 , IMEI 2 НОМЕР_6 , належний ОСОБА_16 , телефон «Lenovo A6010» в корпусі червоного кольору, належний ОСОБА_14 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів військової прокуратури Донецької області повернути за належністю.
Роз`яснити ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, захиснику, потерпілому, представнику потерпілого та прокурору.

Суддя ОСОБА_1