Справа № 199/9511/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.03.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.
У свою чергу сторона захисту заявила клопотання щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на інший, більш м`який.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки заявлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися та до обвинуваченого не можуть бути застосовані більш м`які запобіжні заходи, тому клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
ОСОБА_5 є особою, яка і на теперішній час повідомлена про підозру у вчиненні умисного тяжкого корисного кримінального правопорушення у період іспитового строку, призначеного йому за вироком суду, за який законом при наявності доведеності вини йому може бути призначено покарання з урахуванням вимог ст.ст.71,72 КК України, більш ніж 3 роки позбавлення волі до 6 років позбавлення волі, відомостей про те, що він не може перебувати під вартою в умовах слідчого ізолятора, суду не надані, на час затримання ніде не працював.
Обсяг обвинувачення та кваліфікація кримінального правопорушення, за яке було повідомлено про підозру ОСОБА_6 , прокурором не зменшене та не перекваліфіковано на більш м`який склад кримінального правопорушення.
Відповідно рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року» тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості над повагою до особистої свободи.
У своїх рішеннях ЄСПЛ звертає увагу на те, що тяжкість злочину, та ризик ухилення обвинуваченого від слідства залишаються єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення.
Суд також враховує необхідність виконання процесуальних рішень суду та запобіганню спробам ухилення від суду або переховування, а, також, скоювати злочини, що є винятковими підставами для продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у із зв`язку з викладеним та наявністю фактів про існування реального суспільного інтересу, який за належним врахуванням принципу презумпції невинуватості, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи.
Керуючись ст.ст.110,199,331,369-372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі виконання покарань (№ 4) управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська (м.Дніпро), обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 травня 2018 року включно.
У задоволенні клопотання сторони захисту щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу непов`язаного з триманням під вартою - відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, заперечення на судове рішення можуть бути викладені у апеляційних скаргах на вирок суду.
Суддя: ОСОБА_1