Провадження № 11-кп/792/597/17
Категорія: ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2017 року м. Хмельницький
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Хмельницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0001088 від 19.02.2017 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 серпня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого:
- 26.10.2010 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст.ст. 342 ч. 2, 345 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 К України звільненого від відбування покараня з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
- 22.02.2011 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст.ст. 186 ч. 2, 71, 72 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; звільненого 23.07.2014 року ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.07.2011 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 4942 грн. 26 коп. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 5000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 703 грн. 68 коп.
Долю речових доказів вирішено на підставі ст.100 КПК України.
За вироком суду, ОСОБА_7 19.02.2017 близько 18:00 год., проходячи по вулиці Комунарів, що в м. Хмельницькому, а саме: на перехресті вулиць Комунарів та Короленка, помітив потерпілу ОСОБА_9 , яка тримала у руках свою жіночу сумочку та прямувала по цій же дорозі. У цей момент ОСОБА_7 вирішив її пограбувати. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , підбігши ззаду до потерпілої ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів, з метою власної наживи, умисно, шляхом ривка, незаконно заволодів жіночою сумкою чорного кольору, яку потерпіла тримала у руках, із шкірозамінника вартістю 1000 грн., в якій знаходились грошові кошти у розмірі 1000 грн., мобільний телефон марки «Nokia» моделі X2-02 IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 532 грн., в якому знаходилась картка мобільного оператора ПрАТ «Київстар» із абонентським номером НОМЕР_3 вартістю 40 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти у розмірі 160 грн. та картка пам`яті об`ємом 2 Гб, вартістю 100 грн., мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі Redmi Note 3 Gb 16 ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_4 вартістю 3384 грн. 38 коп., в якому знаходилась картка мобільного оператора «МТС Україна» із абонентським номером НОМЕР_5 вартістю 50 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти у розмірі 300 грн. та картка мобільного оператора ПрАТ «Київстар» із абонентським номером НОМЕР_6 вартістю 40 грн., на рахунку якої грошових коштів не було, а також окуляри іноземного виробництва вартістю 8000 грн., які знаходились у футлярі чорного кольору, який матеріальної цінності для потерпілої не представляє, та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_7 втік з місця події в напрямку вул. Короленка. У подальшому, ОСОБА_7 розпорядився викраденими речами на власний розсуд.
Вказаними умисними діями ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 14606 грн. 38 коп.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити та призначити йому покарання із застосуванням ст.75 КК України. Звертає увагу на такі пом`якшуючі його покарання обставини, як щире каяття, активне сприяння досудовому та судовому слідству, часткове відшкодування ним матеріальної шкоди потерпілій та готовність відшкодувати повну суму у випадку звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, надавши йому останнє слово та право виступу у судових дебатах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Апеляційний перегляд оскаржуваного вироку здійснюється у відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України, в межах поданої обвинуваченим апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості, правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, в цій частині вирок не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про необхідність призначення йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України не знайшли свого підтвердження під час перегляду вироку апеляційним судом.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 75 КК України передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року роз`яснено порядок застосування ст. 75 КК України та вказано, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. При звільненні особи від відбування покарання з випробуванням суди у резолютивній частині вироку мають посилатися на статтю 75 КК, а щодо неповнолітньої особи - ще й на статтю 104 КК, як на підстави для прийняття такого рішення.

Слідуючи вищенаведеним положенням Закону, місцевий суд, обгрунтовано, з урахуванням вказаних норм чинного законодавства, призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Призначене обвинуваченому покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначеним у ст.ст. 65, 69 КК України та Постанові Пленуму Верховного суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, оскільки місцевий суд призначив покарання у межах, встановлених санкцією статті, інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обираючи покарання ОСОБА_7 , суд правильно врахував обставини, що пом`якшують покарання визнання ним вини у вчиненому та щире каяття, часткове відшкодування завданої потерпілій шкоди.

Крім того, судом обгрунтовано враховано також і те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, на обліку в ХОПНД диспансері не перебуває, проте перебуває на профілактичному обліку в ХОНД з діагнозом епізодичне вживання наркотиків (канабіоїдів) з 2004 року.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого, відсутні.

Під час апеляційного розгляду справи обвинувачений також визнав свою вину і заявив, що щиро кається у скоєному.

Колегія суддів погоджується, що призначене обвинуваченому покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Одночасно з тим, враховуючи посередню характеристику обвинуваченого за місцем проживання, позицію потерпілої про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, його неодноразові судимості, в тому числі і за вчинення корисливих злочинів, що свідчить про те, що на шлях виправлення він не став, характеризує його як особу, схильну до протиправних проявів та дає підстави вважати, що перебуваючи на волі він може продовжити злочинну діяльність, підстави для застосування ст. 75 КК України відсутні.
Усі пом`якшуючі покарання обставини, на які посилається в поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , були враховані судом першої інстанції під час призначення йому покарання. Їх наявність не є безумовною підставою для призначення йому покарання із звільненням від його відбування та встановленням іспитового строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 такими, що на увагу не заслуговують.

Підстав для зміни вироку суду стосовно ОСОБА_7 та пом`якшення йому покарання колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведені обставини, керуючись ст.ст. 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 серпня 2017 року в кримінальному провадженні № 0001088 від 19.02.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду ОСОБА_2