АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/1048/17 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст. 309 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

спеціаліста ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0006389 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду міста Харкова від 30 січня 2017 року, ухвалений стосовно ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який має вищу освіту, не одруженого, який працює електромонтером на ДК ХМЗ « ФЕД», раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи № 1280 від 07.09.2016 року в розмірі 1852 грн.45 коп.
Як встановив суд, ОСОБА_8 , 18.08.2016 року точного часу не встановлено, при невстановлених обставинах, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, і, реалізуючи його, маючи досвід вживання психотропних речовин, усвідомлюючи, що придбана ним речовина є метамфетаміном, незаконно придбав поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору. Тим самим незаконно придбав психотропну речовину - метамфетамін, яку почав зберігати при собі для подальшого вживання, без мети збуту.
18 серпня 2016 року в період часу з 10.30 год. до 11.15 год. поряд з будинком 19 по вул. Лесі Українки в м. Харкові, в ході проведення огляду, в присутності двох понятих у ОСОБА_8 виявлено та вилучено з-за поясу надітих на нього джинсових штанів поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною, яка згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №1280 від 07.09.2016 є психотропною речовиною - метамфетамін, маса якого у перерахунку на суху речовину склала 0,1846 грам, яку ОСОБА_8 , незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.
Прокурор на підставі ст. 403 КПК України до початку судового розгляду в суді апеляційної інстанції відмовився від поданої ним апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок районного суду скасувати, звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України, а провадження у справі закрити, судові витрати за проведення експертизи віднести на рахунок держави. В своїх апеляційних доводах апелянт вказує на те, що ОСОБА_8 визнав вину, щиро покаявся у вчиненому злочині, активно сприяв правоохоронним органам у веденні досудового розслідування, добровільно звернувся до районного нарколога для лікування, після чого за його направленням перебував в період з 29.11.2016 року 09.12.2016 року на стаціонарному лікуванні в Обласному наркологічному диспансері, виписаний по закінченню курсу лікування в задовільному стані. Всі зазначені обставини, на думку апелянта, говорять про можливість та необхідність звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки його позиція щодо лікування від наркоманії була добровільною.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які просили звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, перевіривши вирок, у відповідності зі ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Переглядаючи оскаржуваний вирок в межах доводів і вимог апеляційної скарги захисника, колегія суддів дійшла висновку про її обґрунтованість, внаслідок наявності встановлених правових та фактичних підстав.
З матеріалів кримінального провадження вбачається (арк.31), що згідно акту № 356, ОСОБА_8 27 вересня 2016 року було проведено судово-наркологічну експертизу, відповідно до якої комісією, до складу якої входить лікар нарколог, встановлено що ОСОБА_8 має синдром залежності від психостимуляторів.

Тобто, обставини наявності наркологічної залежності і відповідного захворювання, були встановлені ще під час досудового розслідування цієї справи.

Під час розгляду справи в суді, до проведення підготовчого судового засідання, згідно відомостей, що містяться в довідці, виданої Обласним наркологічним диспансером 9 грудня 2016 року (арк. 45) ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні у наркологічному відділенні лікування наркоманії № 2 КЗОЗ Обласний наркологічний диспансер з 29.11.2016 року по 09.12.2016 року з діагнозом : синдром залежності від психостимуляторів, виписаний по закінченню курсу лікування в задовільному стані.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторін в якості спеціаліста, лікар нарколог ОСОБА_9 , роз`яснив зміст зазначених акту та довідки, які надавалися суду першої інстанції, вказавши наступне, що комісією було встановлено у ОСОБА_8 синдром залежності від психостимуляторів, висновки комісії мали рекомендаційний характер для ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_8 за власною ініціативою пройшов стаціонарне лікування у наркологічному відділенні лікування наркоманії № 2 КЗОЗ Обласний наркологічний диспансер з 29.11.2016 року по 09.12.2016 року і був виписаний у задовільному стані.

Обвинувачений ОСОБА_8 , під час апеляційного розгляду пояснив, що внаслідок обстеження, добровільно прийняв рішення щодо лікування, вважаючи за необхідне одужати та звільнитися від наркотичної залежності, з тим щоб вести нормальний, соціально-активний спосіб життя, визначаючи неприпустимими свої незаконні дії, щодо придбання, вживання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Зазначені дії обвинувачений ОСОБА_8 здійснив ще до початку судового розгляду по суті обвинувачення в суді першої інстанції, а тому на думку колегії суддів, не знав і не міг знати про наслідки судового розгляду за пред`явленим обвинуваченням, і такі його дії мали добровільний характер, що об`єктивно підтверджується вищенаведеними відомостями.

Крім цього, стороною захисту надана довідка про те, що ОСОБА_8 працює на постійній основі електромонтером на ДК Харківський машинобудівний завод ФЕД, що свідчить про соціально-корисну спрямованість поведінки обвинуваченого, який після вчинення інкримінованого злочину до адміністративної відповідальності не притягався, в тому числі і до відповідальності за вживання наркотичних засобів.
Вказані обставини вказують на щирість пояснень ОСОБА_8 з приводу мотивів та добровільності його звернення до лікувального закладу та подальшого лікування від наркотичної залежності.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно ч.4 ст. 309 КК України, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

На думку колегії суддів, наявність об`єктивних даних, окрім пояснень ОСОБА_8 , які походять з різних джерел, свідчить про те, що ОСОБА_8 добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов лікування з метою вилікуватися від наркоманії, а отже апеляційні доводи захисника про можливість та необхідність звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі норм, закріплених у ч.4 ст. 309 КК України - є обґрунтованими.

За таких обставин колегія суддів не може погодитись зі слушністю доводів прокурора, висловлених ним під час апеляційного розгляду щодо відсутності ознак добровільності в позиції обвинуваченого при проходженні ним лікування.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість задоволення апеляційної скарги захисника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. п.1 ч.2 ст. 284; 404; 405;417; 418; 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задоволити.
Вирок Московського районного суду міста Харкова від 30 січня 2017 року, ухвалений стосовно ОСОБА_8 скасувати.
На підставі ч.4 ст. 309 КК України, звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, а провадження у справі закрити.
Судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи № 1280 від 07.09.2016 року в розмірі 1852 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят дві) грн.45 (сорок п`ять) коп. віднести на рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_8 - в той самий строк з дня отримання ним копії повного тексту судового рішення.

Судді

________________ ______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4