Справа № 192/1054/17
Провадження № 1-кп/192/36/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.01.2018 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне кримінальне провадження №0000463, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2017 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, мешкає без реєстрації в АДРЕСА_1 , не працює, має неповну середню освіту, не одружений, не військовозобов`язаний, раніше судимий вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року за ч.2 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт, а 14 квітня 2017 року ОСОБА_3 був ознайомлений інспектором Солонянського РВ Південно-Східного МРУ ВКПП Міністерства юстиції України з порядком відбування покарання та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, передбачену ч.2 ст.389 КК України, та попереджений про обов`язкову явку 18 квітня 2017 року до Святовасилівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області для складання графіку виконання громадських робіт.

18 квітня 2017 року ОСОБА_3 прибув до Святовасилівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, де був ознайомлений під підпис з графіком відбування громадських робіт на квітень 2017 року. Однак в квітні 2017 року ОСОБА_3 громадські роботи відбув не повністю. Так. із запланованих 36 годин громадських робіт відпрацював лише 16 годин, а 18,19,20,27,28 квітня 2017 року для відбування громадських робіт не з`явився. При цьому не повідомив орган пробації та сільську раду про можливі поважні причини свого неприбуття.

03 травня 2017 року ОСОБА_3 прибув до Святовасилівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, де був ознайомлений під підпис з графіком відбування громадських робіт на травень 2017 року. Однак в травні 2017 року ОСОБА_3 громадські роботи відбув не повністю. Так, із запланованих 80 годин громадських робіт відпрацював лише 16 годин, а в періоди з 11 по 13, з 15 по 19, з 22 по 26, з 29 по 31 травня 2017 року для відбування громадських робіт не з`явився. При цьому не повідомив орган пробації та сільську раду про можливі поважні причини свого неприбуття.

В червні 2017 року ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що йому необхідно з`явитися до Святовасилівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області для відбування громадських робіт та складання і ознайомлення з графіком виконання робіт, до Святовасилівської сільської ради не з`явився та для подальшого відбування покарання у виді громадських робіт не приступив.

Всього з 18 квітня 2017 року із запланованих 200 годин, ОСОБА_3 без поважної причини і виправдовуючого документу, відпрацював лише 32 години, чим злісно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт строком 200 годин, призначених вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року.

В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.

ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним кримінального правопорушення. Пояснив, що він був ознайомлений з графіком відбування покарання на квітень та травень 2017 року, але відбув покарання лише частково, у зв`язку з тим, що йому надавали досить великий об`єм роботи, який він вважав не можливо виконати за 4 години на день. Тому він відпрацював лише 16 годин в квітні та 16 годин в травні, а з червня не завилявся для відпрацювання та для ознайомлення з графіком, хоча йому достовірно було відомо, про те що громадські роботи присуджені згідно вироку суду. Поважних причин неприбуття для відпрацювання він не мав та про причини своєї неявки нікого не попереджував. Вважає, що об`єм громадських робіт був занадто великим.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми показаннями підтвердив фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення, які викладені в та прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких вони правильно розуміють, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Вина обвинуваченого в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, обвинуваченого - судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді арешту в межах санкції ч.2 ст.389 КК України.

Крім того, оскільки обвинувачений ухилився від відбування покарання призначеного вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року, і невідбута частина покарання складає 168 годин громадських робіт, то суд вважає, що при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, дану невідбуту частину покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, слід повністю приєднати до покарання призначеного за цим вироком. При цьому при складанні покарання суд враховує положення п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно якого одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року до покаранням за цим вироком та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців 21 (двадцять один) день.

Строк покарання рахувати з моменту початку його фактичного виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1