Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/414/18

Справа № 711/1117/18

19 лютого 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю: секретар - ОСОБА_2 , слідчий ОСОБА_3 , володілець майна - ОСОБА_4

розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0001356,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 18.12.2017р. на мисливські рушниці з номером на стволі НОМЕР_1 з чехлом та ТОЗ № НОМЕР_2 з чехлом, які належать йому на праві приватної власності. В обґрунтування клопотання зазначено, що на теперішній час потреба у застосуванні арешту відпала.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , підтримав заяву та наполягав на її задоволенні.

Слідчий в судовому засіданні пояснив, що досудове розслідування по кримінальному провадженню не закінчено, але за наслідками проведення судово-балістичної експертизи експерт надав висновок про те, що вилучені на місці події гільза та картеч не придатні до експертного дослідження, що унеможливлює проведення такої експертизи. Внаслідок цього на теперішній час відсутня потреба у проведенні експертного дослідження вилучених у ОСОБА_4 рушниць. Зауважив, що цілком допустимо скасувати арешт з такого майна та передати його на відповідальне зберігання його власнику.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши пояснення слідчого і ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Досудове розслідування в рамках кримінального провадження здійснюється за обставинами, відповідно до яких 10.12.2017 невідомими особами, в адміністративних межах Будищанської сільської ради Черкаського району Черкаської області, здійснено незаконне полювання на оленів, внаслідок чого було здійснено відстріл трьох плямистих оленів. 10.12.2017 старшим слідчим Черкаського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 проведено огляд місця події в ході якого було виявлено та вилучено, зокрема, мисливські рушниці з номером на стволі НОМЕР_1 з чехлом та ТОЗ № НОМЕР_2 з чехлом, які належать на праві власності ОСОБА_4 , і на які, з метою збереження речових доказів, за клопотанням слідчого ухвалою слідчого судді від 18.12.2017р. накладено арешт.

Надаючи оцінку доводам клопотання зауважую, що одним з принципів кримінального провадження є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ст.16 КПК).
Згідно ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Правовою підставою для накладення арешту на вилучену під час огляду місця події мисливські рушниці з номером на стволі НОМЕР_1 з чехлом та ТОЗ № НОМЕР_2 з чехлом є положення п.1 ч.2 ст.170 КПК, тобто з метою забезпечення збереження речового доказу. Необхідність застосування такого заходу обумовлена потребами досудового розслідування щодо експертного дослідження відшуканих на місці події гільзи та картечі задля ідентифікації зброї, з якої було здійснено постріл в оленів.
Разом з тим, згідно ст.173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати, зокрема, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зазначені положення закону кореспондуються з положеннями статті 100 КПК, відповідно до якої речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю (ч.1 ст.100 КПК), а відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
В судовому засіданні встановлено, що вилучені під час огляду місця події мисливські рушниці з номером на стволі НОМЕР_1 з чехлом та ТОЗ № НОМЕР_2 з чехлом відповідають критеріям речового доказу, проте відсутність можливості проведення експертного дослідження відшуканих на місці події гільз та картечі для ідентифікації рушниці, з якої було здійснено постріл, фактично унеможливлює використання такої рушниці в якості доказу для встановлення обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.
Варто звернути увагу, що однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін (ст.22 КПК), яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана довести та обґрунтувати наявність потреби у застосуванні арешту майна для досягнення завдань кримінального провадження.

Відповідно до ст.174 КПК арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні встановлено, що досудове розслідування триває вже понад два місяці і на теперішній час обставини, що обумовили накладення арешту на майно, не виправдовують об`єктивності такого ступеню втручання у право власності, як повне обмеження власника майна прав володіння, користування та розпорядження таким майном. Будь-яких обставин, які б свідчили про доцільність продовження застосування арешту майна слідчим не наведено. За таких обставин на теперішній час потреби досудового розслідування не виправдовують подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, оскільки такі дії не є вочевидь необхідним заходом допустимим у демократичному суспільстві.

На підставі вищезазначеного, у застосуванні арешту, накладеного ухвалою слідчого судді 18.12.2017р., на мисливські рушниці з номером на стволі НОМЕР_1 з чехлом та ТОЗ № НОМЕР_2 з чехлом, що вилучені під час огляду місця події 10.12.2017р. відпала потреба, а тому він підлягає скасуванню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 132, 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.12.2017р. №711/11259/17 на вилучені під час огляду місця події 10.12.2017, мисливські рушниці з номером на стволі НОМЕР_1 з чехлом та ТОЗ № НОМЕР_2 з чехлом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1