Справа № 161/5025/18
Провадження № 1-кс/161/2809/18
про накладення арешту на майно
м. Луцьк 23 квітня 2018 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, вилученого під час обшуку 30.03.2018,
Прокурор Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна (перелік якого вказаний у клопотанні), вилученого 30.03.2018 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Оскільки вказані речі, на думку прокурора, мають важливе значення у вказаному кримінальному провадженні, з метою їх дослідження органом досудового розслідування, а також правомірного утримання, тому звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності в зв`язку зі службовою зайнятістю, клопотання підтримує, просить його задовольнити.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, враховуючи думку прокурора, який підтримав клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити.
Так, згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вказані речі, вилучені 30.03.2018 під час обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.03.2018, а тому з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, забезпечення їх правомірного утримання та дослідження органами досудового слідства, на них слід накласти арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, суд,
Клопотання прокурора Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, вилученого 30.03.2018 задовольнити.
Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.
Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Волинської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1