Справа№751/8291/17
Провадження №1-в/751/12/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2018 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

представника Чернігівської виправної колонії № 44 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Чернігівської виправної колонії № 44, клопотання засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Києва, громадянки України, з загальною середньою

освітою, не працюючої, не заміжньої, маючої на утриманні

малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за

адресою: АДРЕСА_1 , проживала

за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

20.11.2000 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 140

КК України за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення

волі; 27.06.2002 звільнена умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 21

день;

22.10.2003 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15,

ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

28.07.2005 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186

КК України до 4 років позбавлення волі; 06.01.2009 звільнена

умовно-достроково на 3 місяці 15 днів;

21.01.2010 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186

КК України до 2 років позбавлення волі;

06.02.2012 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309

КК України, справу закрито на підставі ч. 4 ст. 309 КК України;

06.11.2014 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15

ч. 2 ст. 185, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим

строком на 2 роки;

13.02.2015 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15

ч. 2 ст. 185, 75 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з

іспитовим строком на 2 роки;

19.10.2015 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15

ч. 2 ст. 185, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим

строком на 2 роки;

15.02.2017 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15

ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 3 років 2

місяців позбавлення волі

про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,

В С Т А Н О В И В:

17.11.2017 року засуджена ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про звільнення від відбування покарання на підставі ст. 1 п.п. «в», «г» Закону України «Про амністію у 2016 році».

У судовому засіданні засуджена ОСОБА_4 підтримала клопотання та просила звільнити від відбування покарання на підставі ст. 1 п.п. «в», «г» Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вважає, що вона на момент набрання чинності Законом має сина, якому не виповнилось 18 років та хвора на тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання.

Захисник засудженої у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити та звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст.. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»

Представник Чернігівської виправної колонії № 44 заперечувала проти задоволення клопотання засудженої, оскільки ОСОБА_4 була двічі засуджена за вчинення тяжкого злочину.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженої, оскільки на цей час немає законних підстав для застосування до засудженої Закону України «Про амністію у 2016 році».

Вислухавши в судовому засіданні засуджену та її захисника, представника Чернігівської виправної колонії № 44, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи № 80-В-17 та матеріали даного провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років; г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу, онкологічні захворювання, СНІД та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.05.2014 № 1348/5/572.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб п. «б» які раніше звільнялись з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Згідно п. «в» Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних

тяжких та/або особливо тяжких злочинів;

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженої ОСОБА_4 , остання була раніше засуджена 28.07.2005 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 06.01.2009 звільнена умовно-достроково на 3 місяці 15 днів; після чого знов вчинила тяжкий злочин, за який засуджена 21.01.2010 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі.

Таким чином, ОСОБА_4 була двічі засуджена за вчинення тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, за якими судимість не погашена відповідно до ст.89 КК України, а також є особою, яка після звільнення з місць позбавлення волі умовно-достроково, знову вчинила умисний тяжкий злочин, тому до неї не може бути застосований Закон України Про амністію у 2016 році.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 74 КК України, статтями 537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні» суд,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Копію ухвали направити в Чернігівську виправну колонію № 44 для виконання та засудженій ОСОБА_4 для вручення.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом семи днів з дня її оголошення, для засудженої, в той же строк, з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1