НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
05 жовтня 2017 року Справа № 322/822/17

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Золотники Теребовлянського району Тернопільської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має неповну середню освіту, не одружений, раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених частинами 1, 2 ст. 185 КК України,

встановив:
На початку червня 2017 року, у вечірній час ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, направився на частково огороджену територію ферми, що розташована на північно-східній околиці села Листівка Новомиколаївського району Запорізької області та належить ТОВ «Нива», директором якого є ОСОБА_4 , де підійшовши до споруди ферми № 4, біля якої прибудований фазанарій, належний громадянину ОСОБА_4 , за допомогою фізичної сили, з корисливих мотивів, таємно викрав розгойдавши та розламавши на фрагменти частину металевих стін вказаного фазанарію, вага яких становить 200 кг., за ціною 5 грн. 13 коп. за 1 кг. брухту чорного металу, на загальну суму 1 026,00 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на вказану суму.

Зазначені дії ОСОБА_5 під час досудового розслідування були кваліфіковані за частиною першою статті 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім цього, в середині червня 2017 року, у вечірній час ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, направився на частково огороджену територію ферми, що розташована на північно-східній околиці села Листівка Новомиколаївського району Запорізької області та належить ТОВ «Нива», директором якого є ОСОБА_4 , де підійшовши до споруди ферми № 4, біля якої прибудований фазанарій, належний громадянину ОСОБА_4 , за допомогою фізичної сили, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно викрав розгойдавши та розламавши на фрагменти частину металевих стін вказаного фазанарію, вага яких становить 200 кг., за ціною 5 грн. 13 коп. за 1 кг. брухту чорного металу, на загальну суму 1 026,00 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на вказану суму.

Зазначені дії ОСОБА_5 під час досудового розслідування були кваліфіковані за частиною другою статті 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім цього, у кінці червня 2017 року, у вечірній час ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, направився на частково огороджену територію ферми, що розташована на північно-східній околиці села Листівка Новомиколаївського району Запорізької області та належить ТОВ «Нива», директором якого є ОСОБА_4 , де підійшовши до споруди ферми № 4, біля якої прибудований фазанарій, належний громадянину ОСОБА_4 , за допомогою фізичної сили, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно викрав розгойдавши та розламавши на фрагменти частину металевих стін вказаного фазанарію, вага яких становить 200 кг., за ціною 5 грн. 13 коп. за 1 кг. брухту чорного металу, на загальну суму 1 026,00 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на вказану суму.

Зазначені дії ОСОБА_5 під час досудового розслідування були кваліфіковані за частиною другою статті 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім цього, на початку липня 2017 року, у вечірній час ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, направився на частково огороджену територію ферми, що розташована на північно-східній околиці села Листівка Новомиколаївського району Запорізької області та належить ТОВ «Нива», директором якого є ОСОБА_4 , де підійшовши до споруди ферми № 4, біля якої прибудований фазанарій, належний громадянину ОСОБА_4 , за допомогою фізичної сили, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно викрав розгойдавши та розламавши на фрагменти частину металевих стін вказаного фазанарію, вага яких становить 200 кг., за ціною 5 грн. 13 коп. за 1 кг. брухту чорного металу, на загальну суму 1 026,00 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на вказану суму.

Зазначені дії ОСОБА_5 під час досудового розслідування були кваліфіковані за частиною другою статті 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім цього, 19.07.2017 у вечірній час ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, направився на частково огороджену територію ферми, що розташована на північно-східній околиці села Листівка Новомиколаївського району Запорізької області та належить ТОВ «Нива», директором якого є ОСОБА_4 , де підійшовши до споруди ферми № 4, біля якої прибудований фазанарій, належний громадянину ОСОБА_4 , за допомогою фізичної сили, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно викрав розгойдавши та розламавши на частини залишки металевих стін вказаного фазанарію, вага яких становить 280 кг., за ціною 5 грн. 13 коп. за 1 кг. брухту чорного металу, на загальну суму 1 436,40 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на вказану суму.

Зазначені дії ОСОБА_5 під час досудового розслідування були кваліфіковані за частиною другою статті 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У судовому засіданні ОСОБА_5 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочинів, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_5 , пояснив суду, що він дійсно, за вищезазначених обставин таємно викрав фрагменти металевих стін фазанарію з території ферми, що як йому було відомо, належала потерпілому ОСОБА_4 . Обвинувачений додав, що викрадене ним майно, крім останньої частини, якою він заволодів 19.07.2017, він продав раніше невідомій йому особі, яка проживає в смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, а завдані потерпілому збитки не відшкодував.

Потерпілий у судовому засіданні підтвердив те, що обвинувачений не відшкодував завдані йому збитки, але також визнав і те, що під час досудового розслідування ним було подано заяву про відсутність претензій матеріального характеру до обвинуваченого.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частинами першою та другою статті 185 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого.

При визначенні розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого, відсутність у нього судимостей, наявність обставин, що пом`якшують його покарання та тяжкість вчинених ним злочинів, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі. Разом з цим, суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся. Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось. Документально підтверджені процесуальні витрати в справі відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, відповідно до якої майно, що було предметом кримінального правопорушення, конфіскується, крім того, яке повертається власнику (законному володільцю), та з урахуванням приписів ч. 1 ст. 330 ч. 1 ст. 388 ЦК України. При цьому, сторона обвинувачення не надала суду доказів обізнаності свідка ОСОБА_7 про те, що вилучене у нього майно, а саме 4 фрагменти металевих листів та 2 фрагменти сіток-карт загальною вагою 50 кг., яке він придбав у обвинуваченого, було здобуто останнім злочинним шляхом, а позов про витребування цього майна потерпілим не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 70, 75, 76, ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 174, 349, 373 376, 393, 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

2. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

3. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

4. Речові докази по справі:

- два металевих восьмихвильових листа та п`ять сіток-карт різних розмірів повернути потерпілому ОСОБА_4 та скасувати арешт цього майна;

- 4 фрагменти металевих листів та 2 фрагменти сіток-карт загальною вагою 50 кг. повернути законному володільцю ОСОБА_7 та скасувати арешт цього майна.

5. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1