ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі колегії суддів: [1]
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 19 жовтня 2017 року касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 22 червня 2016 рокуу кримінальному провадженні щодо засудженого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, не судимого,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
встановив:
У касаційній скарзі прокурором викладено вимогу про скасування ухвали апеляційного суду із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 260 КК України замість за ч. 1 ст. 258-3 КК України, що також призвело у наслідку до невідповідності призначеного покарання внаслідок м`якості. Вказано на недотримання апеляційним судом вимог ст. 419 КПК України через відсутність належної перевірки доводів апеляційної скарги прокурора, що залишились судом неспростованими.
В запереченнях на касаційну скаргу засуджений ОСОБА_5 просить про залишення ухвали апеляційного суду без зміни, а касаційної скарги прокурора без задоволення.
Вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 11 квітня 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 260 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю два роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України. Вироком суду також вирішено питання щодо процесуальних витрат та долю речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину за таких обставин.

У період часу з січня 2015 року (точна дата органом досудового розслідування не встановлена) до 10 квітня 2015 року ОСОБА_5 прийняв пропозицію невстановленого представника самопроголошеної «Донецької народної республіки» (далі «ДНР») на участь у діяльності зазначеної організації в Донецькій області. У зв`язку з цим ОСОБА_5 був залучений на службу до 1-го відділу військового комісаріату « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на посаду, пов`язану із здійсненням заходів мобілізаційного характеру, тобто залучення осіб до незаконних воєнізованих та збройних формувань «ДНР». У вказаний період ОСОБА_5 , на виконання наказів начальника 1-го відділу по призову військового комісаріату «ДНР» ОСОБА_7 та інших невстановлених органом досудового розслідування керівників «ДНР», діючи на території цього відділу військового комісаріату « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 , захопленого членами «ДНР», здійснював мобілізаційні заходи, залучав мешканців Донецької та Луганської областей для вступу до лав незаконних воєнізованих та збройних формувань, так званого міністерства оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », здійснював облік призовників та їх розподіл до незаконних воєнізованих та збройних формувань цього міністерства «ДНР», з метою їх подальшої участі у здійсненні збройного опору Збройним Силам України та правоохоронним органам, які задіяні в антитерористичній операції. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 у вказаний період часу у складі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснював діяльність щодо: приведення в належний стан документації військового комісаріату « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; здійснення направлення призовників до військових частин «ДНР», що спеціалізуються на проведенні радіоелектронної боротьби; надання рекомендацій щодо отримання військових квитків «ДНР»; повідомлення про виписку військових квитків «ДНР» призовникам та їх перерозподіл по незаконним воєнізованим та збройним формуванням «ДНР», у тому числі й до батальону «ОПЛОТ»; надання інформації з приводу необхідності комплектації незаконних воєнізованих та збройних формувань «ДНР» новими призовниками; надання консультацій щодо можливості переведення осіб з незаконного воєнізованого та збройного формування «ДНР» батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » до іншого підрозділу незаконних воєнізованих та збройних формувань «ДНР»; роз`яснення причин відмови у прийнятті осіб до лав незаконних воєнізованих та збройних формувань «ДНР»; роз`яснення необхідності проходження медичного огляду пораненим бойовикам «ДНР»; роз`яснення окремих питань заповнення службової документації, необхідної для проходження служби в «ДНР»; пропозиції особам вступати до лав незаконних воєнізованих або збройних формувань «ДНР», зокрема, до танкової бригади « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; роз`яснення окремих питань щодо процедури прийняття на військову службу до незаконних воєнізованих або збройних формувань «ДНР» офіцерів; здійснення направлення призовників до військової частини № НОМЕР_1 організації «ДНР»; пропозицій особам прибути для проведення співбесід з метою проходження подальшої служби у складі підрозділів радіоелектронної боротьби «ДНР»; роз`яснення окремих правил відстрочки від призову на службу до незаконних воєнізованих або збройних формувань «ДНР» стосовно осіб, які навчаються; здійснення заходів щодо підбору призовників для проходження служби у складі незаконних воєнізованих або збройних формувань організації «ДНР» у танкових підрозділах на посадах водія; роз`яснення питань взаємодії між 1та 2 відділами військових комісаріатів « ІНФОРМАЦІЯ_2 » щодо ведення карток обліку призовників; роз`яснення окремих питань щодо процедури оформлення на військову службу до незаконних воєнізованих або збройних формувань «ДНР» офіцерів з Російської Федерації. Зазначені вище протиправні дії ОСОБА_5 були припинені 10 квітня 2015 року співробітниками Служби безпеки України у зв`язку з його затриманням.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 22 червня 2016 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок суду від 11 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 без зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала касаційну скаргу, перевіривши матеріали провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Суд касаційної інстанції доводи касаційної скарги в частині недотримання апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, що позбавило суд можливості ухвалити законне і мотивоване судове рішення, вважає слушними.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 предявлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України як участь в діяльності терористичної організації.
Вироком суду першої інстанції дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 260 КК України, як участь в діяльності створеного непередбаченого законом України збройного формування, з огляду на відсутність в національному законодавстві послідовності визнання організації терористичною.

На вказаний вирок суду прокурором подано апеляційну скаргу у звязку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині кваліфікації дій ОСОБА_5 .

У мотивувальній частині ухвали суду апеляційної інстанції відповідно до абз. 6 п. 2 ч. 1 ст. 419 КПК України мають бути зазначені мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Як передбачено ч. 2 ст. 419 КПК України при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Наведених положень кримінального процесуального закону апеляційним судом не дотримано.

Суд апеляційної інстанції, вдавшись до аналізу положень нормативно-правових актів, посилаючись на звернення Верховної Ради України до ряду міжнарожних організацій, дійшов висновку, якого не передбачено жодним з цих актів, що терористична організація як вид злочинної організації, має бути визнана терористичною лише відповідним рішенням суду, що є підставою до притягнення особи до кримінальної відповідальності.

При цьому суд апеляційної інстанції фактично доводи апеляційної скарги прокурора не перевірив, а отже і не спростував.
Таким чином, ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час проведення якого слід проаналізувати всі доводи апеляційної скарги прокурора із наведенням докладних мотивів прийнятого рішення за ними, та за результатами чого постановити законне і обґрунтоване судове рішення, мотивоване належним чином.

Керуючись статтями 376, 434, 436, 438 КПК України, суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 22 червня 2016 року у кримінальному провадженні щодо засудженого ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження за касаційною скаргою № 5-6719км16 Категорія: ч. 1 ст. 258-3 КК України
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_8
Доповідач в суді апеляційної інстанції: ОСОБА_9
Доповідач в касаційній інстанції: ОСОБА_1