АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задоволено, зобов`язано слідчого Генеральної прокуратури України, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000041 або прокурора, що здійснює процесуальне керівництво, негайно повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу процесуального керівництва Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій порушує питання про скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року та ухвалення нової, якою в задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Перевіривши матеріали провадження суддя-доповідач вважає, що заявнику необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження з наступних підстав.

Так, з вступної та мотивувальної частин апеляційної скарги прокурора убачається, що прокурор оскаржує саме ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Частиною 4 ст. 399 КПК України визначено, якщо апеляційна скарга, подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано § 2 Глави 26 КПК України.

Статтею 309 КПК України передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування. Ухвала, якою відмовлено в задоволенні чи задоволено скаргу на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, до вказаного переліку не входить.

Згідно з ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Отже, ч. 4 ст. 399 КПК України визначає не право, а обов`язок судді-доповідача відмовити у відкритті провадження, тому що закон визначив чіткий перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню, і не надає можливості діяти вибірково щодо кожного конкретного випадку.

Тобто, апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року, якою скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задоволено, зобов`язано слідчого Генеральної прокуратури України, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000041 або прокурора, що здійснює процесуальне керівництво, негайно повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно, - чинним КПК України не передбачено.

Таким чином, суддя-доповідач, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, встановивши, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 рокуне підлягає оскарженню в апеляційному порядку, вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 .
Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року, якою скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задоволено, зобов`язано слідчого Генеральної прокуратури України, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000041 або прокурора, що здійснює процесуальне керівництво, негайно повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно.
Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Суддя Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1

Справа № 11-сс/796/6418/2017

Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_4

Доповідач: ОСОБА_1