Ухвала іменем україни 05 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі за участю прокурора засудженогоОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене

до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001024, за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 30 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 10 жовтня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дунаїв Перемишлянського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , такого, що судимості не мав.

За вироком Галицького районного суду м. Львова від 30 березня

2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10 жовтня 2016 року, ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт тривалістю 100 годин.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 у рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 грн.
У решті відмовлено в задоволенні вимог цивільного позову.
ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що він 30 березня 2015 року о 10.50 год. поблизу будинку № 6-а по вул. Пельникарській у м. Львові, на ґрунті особистих неприязних відносин завдав ОСОБА_7 ударів руками та ногами по голові, тулубу і кінцівках, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження.
У касаційній скарзі засуджений просить скасувати оскаржувані судові рішення у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону та неповнотою й однобічністю судового слідства.
Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого, який підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити, доводи прокурора про відсутність підстав для задоволення скарги, перевіривши кримінальне провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
Так, відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правильність правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, а також вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Тобто під час касаційного розгляду кримінального провадження колегія суддів виходить із фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених судом, а доводи засудженого про неповноту й однобічність судового слідства не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
При цьому, як видно з оскаржуваного вироку районного суду, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується показаннями: потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , висновком судово-медичної експертизи та іншими наведеними у судових рішеннях доказами, яким судом дана належна оцінка.
Зі змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що висновку про винуватість ОСОБА_6 у заподіянні ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, суд дійшов на підставі глибокого та детального аналізу сукупності доказів у справі з точки зору їх належності, допустимості, логічності та взаємозв`язку.
Що стосується доводів засудженого про те, що під час судового розгляду було допущено ряд істотних порушень процесуального закону, через які судове рішення належить скасувати, то вони виявилися безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами кримінального провадження, у результаті перевірки яких, у тому числі й у результаті відтворення технічного носія інформації, на якому зафіксовано судові засідання суду першої інстанції (прослуховування аудіозапису судових засідань), було встановлено, що під час судового провадження істотних порушень процесуального закону суд не допустив.
У результаті перевірки було встановлено, що апеляційним судом під час розгляду даного кримінального провадження було належним чином перевірено всі доводи апеляційної скарги засудженого, які аналогічні доводам його касаційної скарги та суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення його скарги без задоволення. Свої висновки апеляційний суд належним чином умотивував у відповідній ухвалі, яка повністю відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Покарання засудженому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даних про особу засудженого. Призначене засудженому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження і постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення,

у матеріалах провадження під час касаційного розгляду в межах, визначених

ст. 433 КПК України, не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
вирок Галицького районного суду м. Львова від 30 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 10 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення

й оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ОСОБА_1 _________________ ОСОБА_2 ___________________ ОСОБА_3