Справа № 204/132/17
Провадження № 1-кс/204/32/17
УХВАЛА
Іменем України
12 січня 2017 року слідча суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Чечелівського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, поданого в рамках кримінального провадження №0003438 від 10.08.2016р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.185 КК України,
в с т а н о в и л а:
11 січня 2017 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Чечелівського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 про отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, поданого в рамках кримінального провадження №0003438 від 10.08.2016р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.185 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 09.08.2016р. до ЧЧ Малиновського ВП в м.Одеса ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що 02.08.2016р. близько 15 години водій транспортного засобу Renault, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 таємно викрав з вищевказаного автомобілю товар, а саме: автомобільні акумуляторні батареї в кількості 1114 шт., на загальну суму 1106134,00 грн., які належать ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". За даним фактом 03.07.2017 року СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області розпочато кримінальне провадження за № №0003438 від 10.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.185 КК України. В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 02.08.2016р. ОСОБА_5 була дана вказівка підлеглому ОСОБА_7 знайти вантажний автомобіль для перевезення АКБ з м.Дніпро до м.Одеса, який в свою чергу розмістив заявку в мережі "Інтернет" про необхідність послуг в перевезенні вантажу. Після чого йому зателефонував диспетчер та повідомив що є водій ОСОБА_6 , який готовий здійснити перевезення. Тоді ОСОБА_7 обговоривши умови перевезення з водієм зателефонував відповідальний особі від ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ОСОБА_8 , що виступав продавцем АКБ та надав контактну інформацію про водія та вантажівку. 02.08.2016р. приблизно о 14:00год. ОСОБА_8 та водій зустрілися за адресою: АДРЕСА_1 де є склад ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", який знаходиться на території ДМЗ та здійснили завантаження АКБ, після чого ОСОБА_6 виїхав у напрямку м.Одеса та вже 03.08.2016р. о 14 годині водій знаходився у зоні недосяжності мобільних телефонів. В подальшому стало відомо, що 03.08.2016р. о 08:30год. ОСОБА_6 прибув в м.Одеса до місця розвантаження, де йому зателефонувала невідома особа ОСОБА_9 та повідомив, що до нього підійде довірена особа, яка вкаже на місце розвантаження. Через деякий час до нього підійшов чоловік та сповістив, що АКБ необхідно відвантажити на складі по АДРЕСА_2 , де й в подальшому було здійснено розвантаження та розрахунок з водієм за перевезення. Таким чином встановлено, що до скоєння вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході проведення досудового слідства встановлено, що ОСОБА_6 користується кінцевим обладнанням оператора телекомунікаційних послуг ПрАТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " з абонентським номером НОМЕР_2 та за яким відбувається спілкування із іншими можливими співучасниками злочину. З метою встановлення наявності фактів зв`язку ОСОБА_6 з особами причетними до вчинення вказаного злочину, їх тривалості, необхідно отримати трафіки телефонних з`єднань ОСОБА_6 . Таким чином встановлення місцезнаходження мобільного терміналу має істотне значення для вказаного кримінального провадження і полягає у тому, що встановлення місцезнаходження мобільного терміналу може вказати на особу, яка може бути причетна до скоєння вищезазначеного злочину. Беручи до уваги викладене вище, а також тяжкість злочину і неможливість отримати відомості в інший спосіб, та враховуючи, що у матеріалах досудового розслідування містяться достатні підстави вважати, що вказана інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно отримати тимчасовий доступ до інформації про зв`язок, телекомунікаційні послуги, їх тривалість, маршрути передавання тощо, яка перебуває у володінні ПрАТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " і яка відповідно до п.7 ч.1 ст.162 КПК України відноситься до такої, що охороняється законом, слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав своє клопотання та просив суд його задовольнити.
Представник ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Згідно з ч.4 ст.163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст.107 КПК України.
Дослідивши подане клопотання та надані до клопотання матеріали, якими обґрунтовується необхідність тимчасового доступу до речей і документів, слідча суддя вважає клопотання необґрунтованим, відповідно таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, не доведе, наявність обставин, вказаних в п.п.1-3 ч.3 цієї статті.
В поданому клопотанні, в порушення ч.3 ст.132 КПК України, наявність цих обставин взагалі не зазначена і не доведена.
Відповідно до п.3 ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Надання же слідчим суддею, судом тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, закон пов`язує із доведенням стороною кримінального провадження можливості використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливістю іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч.6 ст.163 КПК України). Аналогічні вимоги визначені і в п.6 ч.2 ст.160 КПК України, який зобов`язує сторону кримінального провадження у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, зазначати в такому клопотанні відповідне обґрунтування.
Враховуючи, що слідчий в поданому клопотанні такого обґрунтування не навів, не довівши можливості використання як доказів відомостей, що містяться в запитуваній інформації, та неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цієї інформації, слідча суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.
Керуючись ст.163 КПК України,
у х в а л и л а:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Чечелівського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, поданого в рамках кримінального провадження №0003438 від 10.08.2016р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.185 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідча суддя ОСОБА_1