ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 1-кс/201/7613/2017
УХВАЛА
21 серпня 2017 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000103 від 25 квітня 2017 року клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , на посаді кулеметника 1 парашутно-десантного відділення 3 парашутно-десантного взводу 5 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону, у військовому званні «солдат», раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся з клопотанням до суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказав на те, що 16 жовтня 2014 року солдата військової служби за контрактом ОСОБА_5 наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по особовому складу) №93-ПМ зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 1 парушутно-десантного взводу 2 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

4 лютого 2016 року, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по особовому складу) №7-РС солдата військової служби за контрактом ОСОБА_5 призначено на посаду кулеметника 1 парашутно-десантного відділення 3 парашутно-десантного взводу 5 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яку він обіймає по даний час.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року визначено, що особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За наведених обставин, солдат військової служби за контрактом ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Однак, 1 червня 2016 року, солдат військової служби за контрактом ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , самовільно залишив військову частину без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

Таким чином, 1 червня 2016 року солдат військової служби за контрактом ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби), в порушення вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, умисно, без поважних причин самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та незаконно перебуває поза межами військової частини в умовах особливого періоду.

Враховуючи викладене, дії солдата ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України самовільне залишення військової частини, без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

25 травня 2017 року прокурором у кримінальному провадженні солдату ОСОБА_5 на підставі п.3 ч.1 ст.276 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та 26 травня 2017 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з невідомим місцезнаходженням останнього.

19 серпня 2017 року прокурором у кримінальному провадженні затримано в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, на його задоволенні наполягав.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження № 0000103, суд, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Під час досудового слідства не встановлено та матеріалами справи не підтверджено жодних обставин для обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які б свідчили, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, або продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення чи перешкоджати якимось чином кримінальному провадженню, а отже вищенаведене свідчить про відсутність підстав для задоволення даного клопотання та обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В той же час, оцінюючи обставини, передбачені статтею 178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру, а також враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 має тісні соціальні зв`язки, суд вважає, що до підозрюваного слід застосувати більш м`який вид запобіжного заходу, а саме домашній арешт, який буде співрозмірним та достатнім для забезпечення належного виконання ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків під час розслідування кримінального провадження 0000103.

Крім того, суд, обираючи до підозрюваного саме такий запобіжний захід, вважає необхідним покласти на нього низку процесуальних обов`язків.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 21 жовтня 2017 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки:

- за першою вимогою прибувати на виклик слідчого, прокурора;

- не відлучатись з місця свого проживання без дозволу слідчого і суду;

- повідомляти слідчого, прокурора і суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- цілодобово не залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1