Справа № 1-146/11
Провадження№ 1/1802/5/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2012 року Буринський районний суд Сумської області в

складі :

головуючого - судді Куцан В.М.

при - секретарі Кошелєвій Н.В.

з участю - прокурора Бокатової С.К.

- адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь справу про обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого водієм ПП АПФ Україна, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

в скоєнні злочину передбаченого ст. 125 ч.1 КК України

в с т а н о в и в:

18 червня 2011 року, близько 20-ї години, підсудний ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, побачивши ОСОБА_4, який розмовляв з ОСОБА_5 біля господарства №47, що розташоване по вулиці 1 Харківська в с. Слобода Буринського району Сумської області, вирішив зясувати стосунки з останнім з приводу батьківства його сина. При цьому підїхавши на велосипеді до ОСОБА_4, на ґрунті неприязних відносин, що склалися між ними раніше, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, наніс йому удар переднім колесом свого велосипеда в область паху, а потім наніс ще декілька ударів руками в обличчя. В наслідок таких протиправних дій з боку підсудного, ОСОБА_4 відштовхнув його від себе і не бажаючи брати участь у сварці пішов до себе додому. Однак підсудний ОСОБА_3 не зупиняючись на вчиненому, знайшовши деревяну палицю, через декілька хвилин, перелізши через огорожу, проник до подвіря господарства потерпілого ОСОБА_4, яке розташоване в цьому ж населеному пункті по вулиці 1 Харківська,94, і намагаючись продовжити бійку, побачивши потерпілого, знову кинувся до нього, однак в цей час до двору зайшли дружина потерпілого ОСОБА_6 та сусідка ОСОБА_7, які намагалися виштовхнути підсудного за межі подвіря, але той пручаючись, умисно зміг нанести ще один удар рукою потерпілому ОСОБА_4 в область правої щоки. Внаслідок злочинних дій підсудного ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 було спричинено легкі тілесні ушкодження у виді садна на слизовій оболонці рота справа та набряку мяких тканин правої сторони обличчя.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, показавши, що в них із ОСОБА_4 давні неприязні стосунки, оскільки той постійно насміхається над ним, з приводу батьківства його сина. 18.06.2011 року вдень, коли він був на городі, між ними знову виникала сварка з приводу дерева, яке росте на межі. Потім у вечері він вирішив зїздити в магазин на велосипеді. По дорозі, біля двору Ковбаси помітив ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і вирішив підїхати і спитати ОСОБА_4 доки він його ще буде ображати. На це запитання ОСОБА_4 вилаявся на його адресу нецензурними словами. Після чого не витримавши, він вдарив ОСОБА_4 рукою по обличчю. Потім ОСОБА_4 вдарив його рукою і він впав. В подальшому ОСОБА_4 ще близько 2-3 разів вдарив його ногою по обличчю та вибив зуба. Коли він лежав на землі прибігла його дружина і забрала додому. Визнав, що в ході бійки з ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного спяніння. Більше в той день він ОСОБА_4 не бачив до двору його господарства не заходив.

Незважаючи на такі покази підсудного його винність у вчиненні злочину за вищевказаних обставин повністю доведена зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_4 показав, що ОСОБА_3 є його сусідом і в них близько двох років неприязні стосунки, оскільки ОСОБА_3 як випє йде розбиратись до нього, що його дружина колись сказала, що син не його. У вечері 18.06.2011 року, близько 20-ї години він разом з ОСОБА_5 сиділи біля господарства Ковбаси, яке знаходиться навпроти його будинку, і розмовляли. В цей час до них на велосипеді підїхав ОСОБА_3, з вигляду якого він зробив висновок, що той пяний, який відразу вдарив переднім колесом велосипеда йому в пах, а потім почав наносити удари руками по обличчю та голові. Відштовхнувши його від себе почав іти додому. В цей час до нього також підійшла жінка підсудного ОСОБА_8 почала хватати його за одяг, а коли він відштовхну її від себе, почала щось кричати та забравши ОСОБА_8 повела його додому. Через декілька хвилин, коли він зайшов до себе у двір, побачив, що ОСОБА_3 зі сторони городу заліз до їхнього двору і біг з палицею до нього намагаючись вдарити. Однак йому на заваді стала його дружина ОСОБА_6 та інша сусідка ОСОБА_7. Але незважаючи на це ОСОБА_3 ще раз вдалося вдарити його рукою в обличчя. Потім його виштовхали з їхнього подвіря на вулицю. В той й же вечір про вказаний інцидент було повідомлено до райвідділу, а він звернувся до судмедексперта. В нього були виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі. В свою чергу жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_3 він не спричиняв. Перед випадком його побиття ОСОБА_3, з останнім не сварився і взагалі намагався уникати з ним будь-якого спілкування. Посилаючись на те, що зазнав фізичного болю, приниження з боку підсудного, просив стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

Свідок ОСОБА_5 дав аналогічні покази, доповнивши, що саме ОСОБА_3 накинувся на ОСОБА_4, коли вони у вечері 18.06.2011 року розмовляли з ним біля двору. Ніяких тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_3 не спричиняв, а тільки захищаючись відштовхнув його від себе і той упав. Він також намагався зупинити останнього, але ОСОБА_3 його не слухав, оскільки був в стані алкогольного спяніння. Коли прийшла дружина підсудного, вона також почала чіплятися до ОСОБА_4. Потім вона забрала свого чоловіка та повела додому. Через декілька хвилин він почув крики вже у дворі ОСОБА_4. Там знову появився ОСОБА_3, який намагався лізти битися до потерпілого. Однак ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виштовхали його на вулицю. Жодних тілесних ушкоджень на ОСОБА_3 він не бачив.

Свідок ОСОБА_6 підтвердила покази потерпілого доповнивши, що ще зранку бачила ОСОБА_3, який вже був тоді напідпитку. 18.06.2011 року, близько 20-ї години вона вийшла на вулицю, щоб покликати онуків вечеряти. В цей час почула на вулиці якісь крики і помітила, що біля двору Ковбаси ОСОБА_3 вдарив її чоловіка по обличчю рукою, а той відштовхнув його та став відходити. Тоді підбігла дружина ОСОБА_3, почала щось кричати, хватати ОСОБА_4 за різні частини тіла, а потім забрала ОСОБА_3, який був пяний та повела його додому. В цей час також вийшла і ОСОБА_7, яка також проживає по сусідству. ОСОБА_4 у двір пішов перший і коли відкрив хвірточку, вони побачили, що ОСОБА_3 вже переліз до них у двір із палицею, і знову біжить битися. Вони з ОСОБА_7 стали боронити ОСОБА_4. Вона особисто вихватила палку у ОСОБА_3 та викинула її кудись подаль. Однак ОСОБА_3 зміг ще раз вдарити її чоловіка в обличчя рукою.

Свідок ОСОБА_7 дала аналогічні покази, доповнивши, що 18.06.2011 року у вечері, почувши крики, вибігла на вулицю та побачила, що неподалік свого господарства стоять ОСОБА_4 та ОСОБА_6, а подаль від них ОСОБА_8, яка кричала на їх адресу нецензурну лайку. Потім вона підійшла до них і вони разом пішли до їх двору. Коли заходили у двір побачили, що у двір з іншого боку городу забіг ОСОБА_3 з палицею в руках і став намагатися вдарити ОСОБА_9 Однак вони з ОСОБА_6 заважали це йому зробити. При цьому ОСОБА_6 вирвала з рук підсудного палку та викинула її. Однак той зумів вдарити ще ОСОБА_4 рукою в обличчя. Потім вони виштовхали ОСОБА_3 з двору на вулицю де його забрала дружина. Через деякий час до ОСОБА_3 приїхали працівники міліції і знову було чути крики дружини підсудного. Коли виштовхували з двору ОСОБА_3, той навіть згубив тапки, але потім ОСОБА_6 викинула їх з двору на вулицю. Тілесних ушкоджень на той час у ОСОБА_3 вона не помітила. Він був пяний, мав порвану рубашку, яку порвала його дружина, коли вела додому.

Свідок ОСОБА_8 показала, що 18.06.2011 року її чоловік ОСОБА_3 у вечері поїхав на велосипеді до магазину. Через деякий час, коли вона вийшла на вулицю за коровою, побачила, що ОСОБА_3 лежить на землі, а ОСОБА_4 бє його ногами по обличчю. Вона підбігла до ОСОБА_4 та стала кричати, але у відповідь він також вдарив її рукою в обличчя. Потім вийшов їх син та забрав ОСОБА_3 додому. Обличчя у нього було в крові, а вже дома він показав, що йому вибито зуб. В той вечір ОСОБА_3 більше до ОСОБА_4 не ходив. Пізніше приїхали працівники міліції і стали забирати ОСОБА_3 до райвідділу. При цьому вони також спричинили тілесні ушкодження як ОСОБА_3 так і їй.

Свідок ОСОБА_10 показав, що у вечері 18.06.2011 року він вийшов за коровою і неподалік сусідського подвіря Ковбаси побачив, що ОСОБА_10, тобто його батько, та ОСОБА_4 зясовують між собою стосунки. Біля них також був ОСОБА_5. ОСОБА_3 тримав між ногами велосипед, а ОСОБА_4 сидів на лавочці. В цей час ОСОБА_5 підбив заднє колесо велосипеда , а ОСОБА_4 вдарив батька по обличчю і той впав. Потім вийшла його мати, ОСОБА_8, яка стала кричати, ОСОБА_4 вдарив рукою по голові і її. В подальшому свідок уточнив, що після того як ОСОБА_3 впав, він побіг за матірю і покликав її. В подальшому саме вона і привела батька додому, де ОСОБА_3 виплюнув вибитий зуб. Обличчя в нього було в крові, під оком видно було синець.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що він працює лікарем стоматологом-хірургом Буринської ЦРЛ. 21.06.2011 року до нього на прийом прийшов ОСОБА_3, який повідомив, що в ході бійки йому було вибито зуб. Оглянувши його дійсно встановив, що в нього був відламана верхня частина шостого нижнього зуба справа. Він порадив йому видалити корінь. На обличчі у нього також були синці.

Свідок ОСОБА_12 підтвердив, що 20.06.2011 року він оглядав ОСОБА_3, оскільки працює лікарем хірургом Буринської ЦРЛ. На обличчі та тілі останнього були крововиливи та синці. ОСОБА_3 пояснив, що його побили працівники міліції. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких з короткочасним розладом здоровя.

Покази потерпілого, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд вважає за необхідне покласти в основу вироку, так як вони є обєктивними, послідовними та узгодженими між собою, а невизнання своєї вини підсудним, суд розцінює як обраний спосіб захисту. При цьому покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 суд оцінює критично, оскільки вони перебувають з підсудним родинних відносинах і в такий спосіб намагаються помякшити його відповідальність. Крім того їх покази суперечать один одному і спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи та іншими дослідженими доказами.

Зокрема, із заяви потерпілого ОСОБА_4 до Буринського РВ УМВС (а.с.10) та протоколу огляду місця події (а.с.12-16) вбачається, що йому були спричинені тілесні ушкодження 18.06.2011 року біля господарства №47 по вулиці 1 Харківська, що розташоване в с. Слобода Буринського району.

З висновку щодо результатів медичного огляду проведеного в Буринський ЦРЛ вбачається, що ОСОБА_3 при вчиненні злочину перебував у стані алкогольного спяніння.

В ході відтворення обстановки та обставин події злочину потерпілий в присутності понятих та інших учасників слідчої дії, продемонстрував механізм нанесення йому тілесних ушкоджень (а.с.47-50), і він відповідає механізму їх спричинення виявленому при судово-медичному обстеженні останнього, що видно з висновку судово-медичної експертизи (а.с.53-54).

В ході відтворення обстановки та обставин події злочину свідок ОСОБА_5 в присутності понятих та інших учасників слідчої дії, продемонстрував такий же механізм нанесення підсудним потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень (а.с.66-68).

З акту судово-медичного обстеження (а.с.27) та висновку судово-медичної експертизи (а.с.53-54) видно, що в ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у виді: ссадна на слизовій оболонці рота справа, набряк мяких тканин правої сторони обличчя які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Саме ці приведені вище докази, суд вважає також за необхідне покласти в основу вироку, так як вони є обєктивними, узгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, давши аналіз всіх досліджених доказів, суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_3 скоїв злочин за обставин зазначених в описовій частині вироку і його злочинні дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України, так як він умисно, спричинив легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4.

Суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_3 та його захисника, що саме ОСОБА_4 вчинив відносно нього злочин, завдавши легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя, оскільки ці обставини, з врахуванням доведеної вини підсудного, не мають значення для надання юридичною оцінки його діям.

Зокрема судом встановлено та визнано самим підсудним в судовому засіданні, що саме він став ініціатором конфлікту між ним та ОСОБА_4, розпочав бійку з останнім маючи як фізичну перевагу, так і будучи молодшим за віком, перебуваючи при цьому в стані алкогольного спяніння. У звязку з цим у потерпілого виникло право на необхідну оборону, передбачене ч.2 ст.36 КК України, відповідно до якої кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади. При цьому перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у ст.ст.118 та 124 КК України.

Однак судом таких обставин не встановлено, оскільки як з акту судово-медичного обстеження (а.с.136), медичної карти підсудного (а.с.125-135), так і з показів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вбачається, що у ОСОБА_3 були виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких, що спричинило короткочасний розлад здоровя. Походження виявлених тілесних ушкоджень є предметом перевірки в іншому провадженні, а на час розгляду даної кримінальної справи доказів їх спричинення саме ОСОБА_4 не встановлено.

При призначенні покарання для підсудного суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Підсудний ОСОБА_3 характеризується позитивно, працює, раніше не судимий.

Як обставини, що помякшують покарання, суд враховує виключно позитивні характеризуючи данні.

Як обставини, що обтяжують покарання, суд враховує вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, та вчинення злочину проти особи похилого віку.

При таких обставинах, враховуючи особу підсудного, тяжкість вчиненого злочину, суд вважає, що його виправлення можливе при призначенні передбаченого Законом покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

До набрання вироком законної сили для підсудного необхідно залишити раніше обраний запобіжний захід підписка про невиїзд.

Потерпілим ОСОБА_4 було заявлено цивільний позов про стягнення з підсудного моральної шкоди в сумі 10000 грн., які ОСОБА_3 не визнав.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

По справі достовірно встановлено, що підсудний вчинив вищевказаний умисний злочин, за що і засуджуються. Оскільки його вина доведена, то у відповідності до ст. 1167 ЦК України він повинен відшкодувати завдану шкоду.

При цьому суд вважає, що протиправними діями підсудного потерпілому завдано моральної шкоди, оскільки йому завдано тілесні ушкодження, в результаті чого він зазнав фізичного болю та страждань, психологічного приниження, в цей період змінився його звичайний спосіб життя, що вимагало від нього додаткових зусиль для його організації.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, враховуючи при цьому характер та обсяг страждань які зазнав потерпілий, стан його здоровя, фактичні обставини справи, ступінь вини підсудного, а також його матеріальний стан, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен становити 1500 грн., а в задоволенні іншої частини позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання передбачене Законом у виді штрафу на користь держави в розмірі 510 гривень.

Запобіжний захід щодо засудженого до набрання вироком законної сили залишити підписка про невиїзд.

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1500 гривень в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди, відмовивши в задоволенні іншої частини позову.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий