АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/366/18 Справа № 183/7124/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004559 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2017 року щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2017 року, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у сумі 25 470,72 гривень, та в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень.

Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення за таких обставин.

29 жовтня 2016 року близько 00.55 години неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився на автобусній зупинці, розташованій по вул. Миру с. Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області, в цей час до нього підійшов ОСОБА_6 та між ними виникла словесна сварка з приводу особистих взаємовідносин. У ході сварки у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 29 жовтня 2016 року близько 01.00 години, знаходячись поблизу автобусної зупинки, розташованої по вул. Миру с. Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області, умисно, кулаками обох рук став наносити удари в область обличчя неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши не менше двох ударів, від яких неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , впав на землю. Після чого ОСОБА_6 став наносити удари ногами та кулаками обох рук в область голови та обличчя неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який лежав на землі, заподіявши останньому як мінімум дев`ять травматичних дій.
Таким чином, ОСОБА_6 умисно спричинив неповнолітньому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження у виді: закритого перелому кісток спинки носу, синців навколо обох очей, на долонній поверхні лівої кисті, правій вушній раковині, саден на голові у лівій скроневій області, на лобі справа, верхній повіці правого ока, нижній губі, правій щоці, підборідді, крововиливів та забійних ран на слизовій оболонці обох губ. Тілесні ушкодження у виді закритого перелому кісток спинки носу відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, оскільки зростання кісток носу, у своєму клінічному перебігу, відбувається у термін понад 6-ть діб, але не більше ніж 21-на доба. Тілесні ушкодження у виді синців навколо обох очей, на долонній поверхні лівої кисті, правій вушній раковині, саден на голові у лівій скроневій області, на лобі справа, верхній повіці правого ока, нижній губі, правій щоці, підборідді, крововиливів та забійних ран на слизовій оболонці обох губ, у своїй сукупності та кожне окремо, відноситься до легкого ступеню тяжкості.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції, в якій просив вирок змінити в частині призначеного покарання, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, або змінити міру покарання з обмеження волі на штраф. Також просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений посилається на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду ґрунтуються на неналежних доказах. Вказує, що заперечував проти цивільного позову, заявленого законним представником неповнолітнього потерпілого, оскільки витрати на лікування не підтвердженні документально. Крім того, потерпіла сторона надала лише копії квитанцій на сплату лікарських засобів лише на суму 1 218 грн. Сплата за лікування потерпілого ОСОБА_8 на суму 20 150 грн., не підтверджена квитанціями або чеками. Цивільний позов не оголошувався. Вказує, що судом першої інстанції незаконно було задоволено безпідставні вимоги потерпілої сторони про стягнення грошових коштів з обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної шкоди. Зазначив, що в матеріалах справи відсутня квитанція про сплату судового збору за подання позовної заяви. Також, зазначив, що намагався відшкодувати завдану шкоду, у зв`язку з чим шляхом поштового переводу направляв грошові кошти на ім`я ОСОБА_8 , але останній відмовився від їх отримання. Стосовно призначеного покарання зазначає, що воно є надто суворим, суд першої інстанції не врахував його наміри відшкодувати потерпілому завдану шкоду, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, тяжких наслідків від його дій не настало, а кримінальне правопорушення у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до невеликої тяжкості.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просив вирок суду першої інстанції залишити без змін; думки неповнолітнього потерпілого та його законного представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просили вирок суду залишити без змін; пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, просили її задовольнити, вирок суду змінити в частині призначеного покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також щодо кримінально-правової кваліфікації його дій, учасниками кримінального провадження не оспорюються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Доводи обвинуваченого щодо зміни призначеного покарання, колегія суддів вважає слушними.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліках у лікарів не перебуває, також те, що останній суспільно-корисною працею не займається, немає міцних соціальних зв`язків, шкоду, заподіяну його протиправними діями потерпілому не відшкодував. А тому, враховуючи зазначене, судом першої інстанції прийнято рішення про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 виключно у виді обмеження волі, та відсутності підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 працевлаштований на посаду вантажника до складу готової продукції ТОВ «Алан», за місцем роботи характеризується позитивно, за час роботи виявив себе працьовитим, дисциплінованим та акуратним співробітником, здатним взяти на себе відповідальність (а.с. 142). Також судом апеляційної інстанції враховується, що обвинувачений намагався відшкодувати матеріальну шкоду потерпілому у розмірі 2000 грн., про що свідчить посвідчення про переказ ( а.с. 143). У судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений повністю визнав свою вину, вибачився перед потерпілим та його законним представником, просив не призначати йому покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Колегія суддів приймає до уваги позитивну характеристику обвинуваченого з місця роботи (а.с. 142), повне визнання своєї вини в апеляційній інстанції та вибачення перед потерпілим та законним представником, намір відшкодувати потерпілому матеріальну шкоду, заподіяну його протиправними діями.

Враховуючи вищенаведене, а також молодий вік обвинуваченого, що вчинений вперше ним злочин відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості,з урахуванням саме позитивної характеристики обвинуваченого за місцем роботи, визнання своєї вини в апеляційній інстанції, колегія суддів вважає за можливе звільнити обвинуваченого від призначеного покрання з випробуванням і покладенням відповідних обов`язків, застосувавши вимоги ст. ст. 75, 76 КК України та задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого в цій частині.

Стосовно доводів обвинуваченого щодо цивільного позову потерпілого, колегія суддів вважає їх слушними та такими що підлягають задоволенню частково.

Так, ч. 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом та із застосуванням норм Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Судом першої інстанції ухвалено рішення стосовно цивільного позову з істотними порушеннями норм кримінального процесуального закону - на підставі доказів, які не посвідчені належним чином (а.п.13-19), тому вирок в цій частині підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Апеляційні доводи обвинуваченого щодо несплати державного мита, колегія судів вважає такими, що не грунтуються на законі. Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на те, що цивільний позов не було оголошено в суді першої інстанції, спростовується журналом судового зсідання, згідно якому в період часу з 10-18 до 10-21 24 травня 2017 року після оголошення позову обвинувачений ОСОБА_6 відповів, що з позовом ознайомлений (а.п.146 №№ 33-34), тому в цій частині апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, вирок суду першої інстанції підлягає зміні відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України у зв`язку з пом,якшенням призначеного покарання, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 - частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2017 року щодо ОСОБА_6 , засудженого за ч. 2 ст. 125 КК України в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Покласти на засудженого ОСОБА_6 згідно із п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2017 року щодо ОСОБА_6 , засудженого за ч. 2 ст. 125 КК України в частині вирішення цивільного позову скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дні проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4