ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 1-кс/201/7859/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2017 року Жовтневий районний суд
міста Дніпропетровська
у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Абсолют Фінанс» про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000030, -
встановив:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Абсолют Фінанс» звернувся до суду із указаним клопотанням, в якому просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2017 року у справі № 201/7552/17.

В обґрунтування доводів поданого клопотання заявник вказує, що арештовані грошові кошти, речі і документи, які були вилучені в ході обшуку не відповідають вимогам статті 170 КПК України. Звертається увага на те, кримінальне провадження не стосується Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Абсолют Фінанс», жодній службовій особі не повідомлялося про підозру, позову заявлено не було. У клопотанні вказується, що посилання прокурора на той факт, що причетні до вчинення кримінального правопорушення особи нібито використовують приміщення обміну валют № 51 мережі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Абсолют Фінанс» для вчинення будь-яких протиправних дій не відповідає дійсності, оскільки товариство здійснює господарську діяльність. Адвокат наголошує у клопотанні на тому, що арешт порушує законні права та інтереси підприємства, унеможливлює здійснення господарської діяльності підприємства.
Адвокат подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Уповноважена особа прокуратури Дніпропетровської області у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги за відсутності прокурора. При цьому в матеріалах за клопотанням міститься заява прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , в якій останній вказав, що проти задоволення клопотання не заперечує, оскільки в ході досудового розслідування причетність до протиправної діяльності не підтвердилась, у зв`язку з чим у подальшому арешті майна відпала необхідність.
Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалася.
Дослідивши матеріали за клопотанням, суд приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2017 року у справі № 201/7552/17 накладено арешт на майно, а саме вилучених в ході обшуку готівкових грошових коштів у національній валюті, інших предметів і документів, вилучених 25 травня 2017 року під час обшуку приміщення пункту обміну валют № 51 мережі «Абсолют-Фінанс», розташований за адресою АДРЕСА_1 , а саме: підшивка зі зведеними довідками про касові обороти у національній валюті за період з 03.01.2017 по 31.01.2017 на 128 арк.; підшивка зі зведеними довідками про касові обороти в іноземній валюті за період з 03.01.2017 по 31.01.2017 на 382 арк.; касовий апарат ЕККР КСТ В-1 № ВБ ; ноутбук Леново G505 серійний номер 475; звітні щоденні довідки про касові обороти за день і залишки цінностей на 567 арк.; книга обліку прийнятих та виданих грошей (цінностей) прошита, пронумерована, скріплена печаткою Абсолют-фінанс, на 49 арк.; зведені довідки про касові обороти у національній валюті на 103 арк.; грошові кошти у національній валюті України в сумі 41 (сорок одна) тисяча 350 грн., купюрами номіналом по 100 грн., 200 грн., 50 грн., 20 грн., 10 грн., 5 грн.; 1 купюра номіналом 50 доларів США; 3 купюри номіналом 5 доларів США, на загальну суму 15 доларів; журнал використання реєстратора розрахункових операцій з купівлі продажу іноземної валюти № В-1 прошитий, пронумерований на 49 арк.
Cлідчий суддя як слідує із ухвали встановив, що першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000030 за фактом одержання службовими особами правоохоронних органів неправомірної вигоди за не вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їм влади, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, за попередньою правовою кваліфікацією правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. У ході досудового розслідування встановлено, що у період 2015-2017 років ряд осіб, які займаються виготовленням та збутом підроблених грошових коштів у ході здійснення незаконних валютних операцій, вступили у змову із невстановленими працівниками правоохоронних органів та розробили злочинну схему збору з осіб, які займаються виготовленням та збутом підроблених грошових коштів у ході здійснення незаконних валютних операцій на території міста Дніпро та Дніпропетровської області, грошових коштів та подальшої передачі їх службовим особам правоохоронних органів як неправомірної вигоди за не притягнення до встановленої законом відповідальності. За результатами виконання оперативним підрозділом - Управлінням карного розшуку ГУ НП України в Дніпропетровській області доручення слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника першого слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 отримано інформацію, відповідно до якої встановлено осіб, які на території Дніпропетровської області організували діяльність із збору з осіб, які займаються здійсненням незаконних валютних операцій на території міста Дніпро та Дніпропетровської області, грошових коштів та їх зберігання для подальшої передачі службовим особам правоохоронних органів як неправомірної вигоди. Також в межах розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено, що причетні до скоєння кримінального правопорушення особи, діючи за попередньою змовою, діючи умисно, для зберігання отриманих від незаконних валютних операцій та збуту підроблених грошових коштів, особистих валютних коштів та інших цінностей, а також переданих іншими учасниками валютних коштів, які призначені для передачі службовим особам правоохоронних органів як неправомірної вигоди використовують приміщення пункту обміну валют № 51 мережі «Абсолют-Фінанс», розташований за адресою АДРЕСА_1 .
В ході досудового розслідування 25 травня 2017 року в період з 09 год. 25 хв. до 11 години 00 хв. на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпро від 27 квітня 2017 року у справі № 201/6193/17к було проведено обшук у кримінальному провадженні № 0000030 приміщення пункту обміну валют № 51 мережі «Абсолют-Фінанс», що розташований за адресою м. Дніпро, вул. Воскресенська, 11, внаслідок чого було вилучене майно, перелік якого перелічений в протоколі обшуку.
Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали за клопотанням приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою встановлення відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення накладання арешту на зазначене майно є необхідним.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона як арешт майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів указаного у ст. 170 КПК України.
Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Пунктом 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2013 року № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» встановлено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності;- відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.
Вирішуючи вимоги заявника слід зазначити, що сукупність даних, які містяться у матеріалах провадження свідчить про те, що арешт майна було накладено в межах кримінального провадження розпочатого за фактом одержання службовими особами правоохоронних органів неправомірної вигоди за не вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їм влади, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, за попередньою правовою кваліфікацією правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В ході цього провадження на підставі ухвали суду було проведено обшук приміщення пункту обміну валют № 51 мережі «Абсолют-Фінанс», розташованого за адресою м. Дніпро, вул. Воскресенська, 11, в ході якого було вилучено майно, яке було згодом арештоване ухвалою суду.
Матеріалами підтверджено, що з вимогою про скасування арешту звернувся адвокат в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Абсолют Фінанс», в приміщенні якого було проведено обшук.
В ході вивчення наявних матеріалів встановлено, що службових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Абсолют Фінанс» у даному провадженні за ч. 3 ст. 368 КК України не було визнано у встановленому законом порядку особою, щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, нікому із посадових осіб не повідомлялося про підозру у цьому провадженні.
Таким чином, встановлені обставини дають слідчому судді підстави для висновку про те, що арешт на майно підлягає скасуванню, оскільки дане провадження було розпочато за фактом одержання службовими особами правоохоронних органів неправомірної вигоди, в той час як службові особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Абсолют Фінанс» про підозру не повідомлялися, а відтак з метою не порушення права власності даного підприємства на його майно та не перешкоджання здійсненню ним господарської діяльності арешт на майно слід скасувати.
При цьому слідчий суддя ураховує і те, що прокурор не довів необхідності подальшого арешту майна.
Разом з цим даних про те, що арештоване майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або ж об`єктом кримінально протиправних дій, набутих кримінально протиправним шляхом, слідчим суддею в ході розгляду клопотання про скасування арешту майна не встановлено.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку-вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
При цьому у рішеннях у справах «Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» судом указано про те, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися на голе припущення, і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра.
Ураховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про необґрунтованість накладеного арешту на майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Абсолют Фінанс», а відтак арешт підлягає скасуванню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 173, 174, 376 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Абсолют Фінанс» задовольнити.
Арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2017 року у справі № 201/7552/17, провадження № 1кс/201/4902/2017 у кримінальному провадженні № 0000030, скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1