АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/580/18 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа №639/1247/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 , заявника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 березня 2018 року, якою частково задоволено скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність Харківської місцевої прокуратури № 6, яка пов`язана із невнесенням до ЄРДР відомостей за повідомленням про злочин від 26.02.2018 року та визнання вказаної бездіяльності незаконною, -
встановила:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 березня 2018 року частково задоволено скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність Харківської місцевої прокуратури № 6, яка пов`язана із невнесенням до ЄРДР відомостей за повідомленням про злочин від 26.02.2018 року та визнання вказаної бездіяльності незаконною.
30.03.2018 року ОСОБА_7 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 29.03.2018 р. в частині відмови в задоволенні скарги, в цій частині ухвалити нове рішення про повернення скарги в частині вимог про визнання неправомірною та незаконною бездіяльності осіб Харківської місцевої прокуратури №6 або про направлення її скарги в цій частині на розгляд до відповідного адміністративного суду.
Вислухав доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 про підтримку скарги та зазначення в ухвалі апеляційного суду практики Верховного Суду, пояснення прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги судова колегія приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Статтею 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Можливість оскарження ухвали слідчого судді, якою частково задоволено скаргу на бездіяльність органів прокуратури, зазначеною правовою нормою не передбачена. Слідчим суддею в резолютивній частині ухвали вірно зазначено, що вказана ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Верховний Суд, в своїй ухвалі від 15.02.2018 р. (справа № 757/2200/17-к, провадження № 51-448км17) зазначив, що є правильним висновок апеляційного суду про те, що за відсутності у вичерпному переліку, визначеному в ч. 1 ст. 309 КПК України, ухвали слідчого судді про задоволення клопотання слідчого чи прокурора щодо проведення позапланової документальної перевірки його апеляційне оскарження неможливе. Частиною 3 ст. 309 КПК України встановлено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, а отже, в такий спосіб реалізується право особи на судовий контроль законності такого виду рішення слідчого судді. Тому апеляційний суд обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі вимог ч. 4 ст. 399 КПК України.
Верховний Суд також зазначив, що відмова у відкритті апеляційного провадження на ухвалу слідчого судді, яка не підлягає оскарженню, не є свідченням обмеження доступу до правосуддя, як про це йдеться в касаційній скарзі.
Посилання ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на Конституцію України не може бути підставою для відкриття апеляційного провадження, оскільки КПК України прийнятий на основі Конституції України та відповідає їй.
Згідно ч. 5 ст. 399 КПК України копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Керуючись ч. ч. 4, 6 ст. 399, ст. ст. 424, 426 КПК України, судова колегія, -
у х в а л и л а :
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 березня 2018 року, якою частково задоволено скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність Харківської місцевої прокуратури № 6, яка пов`язана із невнесенням до ЄРДР відомостей за повідомленням про злочин від 26.02.2018 року та визнання вказаної бездіяльності незаконною.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку згідно до положень ст. ст. 424, 426 КПК України.

Головуючий

Судді