Справа № 366/2668/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1307/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 48 23.11.2017

УХВАЛА
Іменем України
23 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 23 жовтня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001546, стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України повернуто прокуророві Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області.
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 23 жовтня 2017 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001546, стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України повернуто прокуророві Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001546, стосовно обвинувачення ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України не містить чіткого формулювання обвинувачення, в обвинувальному акті не визначено правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 у відповідності до кримінального закону, а також є не повнота реєстру матеріалів досудового розслідування, що унеможливлює забезпечення реалізацію принципів права на захист, справедливий судовий розгляд та визначення меж судового розгляду.
Зокрема, в обвинувальному акті прокурор не зазначив дати, часу вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а тільки описав події починаючи з 2002 по 2003 роки, які відбувалися за участю ОСОБА_7 як голови садівничого товариства Глядин. Крім того, враховуючи, що прокурором обвинувальний акт направлено до суду стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 367 КК України у 2017 році, на час підготовчого судового засідання суд не має можливості встановити, яка саме редакція ст. 367 КК України інкримінується обвинуваченому.
Зокрема, законодавцем вносились неодноразові зміни щодо санкції ч. 2 ст. 367 КК України (Стаття 367 із змінами, внесеними згідно із Законами № 1508-VI від 11.06.2009, № 2808-VI від 21.12.2010; в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011 ), а також визначення розміру тяжких наслідків в ст. 367 КК України, що має значення для повної та правильної кваліфікації дій обвинуваченого та визначення можливості застосування зворотної дії закону в часі. Зокрема, в обвинувальному акті при кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 367 КК України слідчим викладено диспозицію вказаної статті в редакції станом на час складання обвинувального акту, а на час вчинення злочину діяло інше формулювання вказаної статті в частині санкції та визначення тяжких наслідків.
Крім того, при зазначенні в обвинувальному акті правової кваліфікації дій ОСОБА_7 , слідчим та прокурором не в повному обсязі зазначено формулювання ч. 2 ст. 367 КК України відповідно до кримінального закону. Зокрема, слідчий зазначаючи диспозицію статті не вказав, що ОСОБА_7 обвинувачується саме в службовій недбалості, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам. Тобто, слідчим не зазначено перші слова диспозиції ст. 367 КК України, тобто правова кваліфікація не відповідає кримінальному кодексу України.
Також, при дослідженні в підготовчому судовому засіданні реєстру матеріалів досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню, судом звернуто увагу, що вказаний реєстр не містить даних про прийняте під час досудового розслідування процесуальне рішення щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 367 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, на думку суду першої інстанції, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 23 жовтня 2017 року у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001546 повністю відповідає вимогам КПК України, оскільки в ньому спочатку чітко й конкретно викладено фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, потім зазначено правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 та окремо сформульовано обвинувачення відносно ОСОБА_7 .
Крім того, повертаючи обвинувальний акт, суд у своїй ухвалі фактично надав оцінку діям ОСОБА_7 з приводу наявності чи відсутності у його діях умислу, що є неприпустимим на стадії підготовчого судового засідання.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котра підтримала апеляційну скаргу прокурора та просила її задоволити, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд першої інстанції у підготовчому засіданні має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокуророві, в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ст. 291 ч. 1 п. 5 КПК України обвинувальний акт має містити, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Проте, як правильно вказав суд першої інстанції в своїй ухвалі, ці вимоги закону прокурором не виконані. Зокрема, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001546 стосовно ОСОБА_7 не містить чіткого формулювання обвинувачення, в ньому не визначено правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 у відповідності до кримінального закону, який діяв на час вчинення злочину, а також є не повнота реєстру матеріалів досудового розслідування, що унеможливлює забезпечення реалізацію принципів права на захист, справедливий судовий розгляд та визначення меж судового розгляду.
Таким чином, враховуючи вищевказані порушення, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 прокуророві для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 23 жовтня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001546, стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України повернуто прокуророві Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області без зміни.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ: