Справа № 317/3924/17
№ 1-в/317/548/2017
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2017 року
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
представника адміністрації ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Запоріжжі клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сокол, Вологодської області, Російської Федерації, росіянина, освіта середня, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 18.03.2015 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 185 ч.3 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі. Згідно ст.75; ст.76 Кримінального кодексу України від відбування призначеного судом покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.10.2015 року, іспитовий строк скасовано, та направлено в місця позбавлення волі на строк 3 роки позбавлення волі,
про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року,
11.12.2017 року до Запорізького районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_5 , надійшло клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
Засуджений ОСОБА_5 , в судовому засіданні просив суд застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р., однак зазначив, що його матері 69 років, неповнолітніх дітей він не має, має закриту форму туберкульозу.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , , щодо можливості застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.04.2014 р., оскільки ОСОБА_5 не є суб`єктом, зазначеним у статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», що унеможливлює застосування до нього амністії.
Представник адміністрації Біленьківської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99) просив суд відмовити у застосуванні амністії, оскільки засуджений не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р.
Судове засідання проводиться у режимі відеоконференції на підставі ст.336 КПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення засудженого, точку зору представника адміністрації, висновок прокурора, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, та приходить до висновку, що підстави щодо можливості застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. до засудженого ОСОБА_5 відсутні.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Враховуючи, що ОСОБА_5 не є суб`єктом, згідно ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р., тому до нього не може бути застосована ст.4 зазначеного закону, оскільки зі слів засудженого матері засудженого ОСОБА_5 69 років, неповнолітніх дітей він не має, має закриту форму туберкульозу, тому у застосуванні до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р , треба відмовити.
Жодних даних та доказів, які б встановлювали зворотнє та спростовували висновки, суду не надано.
Керуючись Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р., ст.ст.336,537, 539 КПК України, суд,
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо можливості застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. відмовити.
У застосуванні Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18.03.2015 року за ст. 185 ч.3 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1