Дата документу Справа № 334/1357/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 334/1357/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1177/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 263 ч. 1, ст. 309 ч. 1 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Запорізької області кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, зареєстрований як фізична особа-підприємець, який не має на утриманні малолітніх дітей, раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України, та йому призначено покарання:
- за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 1 року позбавленням волі;
- за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 років обмеження волі.
Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід по справі не застосовувався.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні вказаних вище злочинів за наступних обставин.
У вересні 2016 ОСОБА_7 , діючи в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знаходячись в районі вул. Таганської та Сергія Синенка в м. Запоріжжя, шляхом зриву листя з рослини роду конопель, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, котрий незаконно, зберігаючи при собі, переніс за місцем свого мешкання до квартири АДРЕСА_2 , де почав зберігати без мети збуту.
Крім того, на початку вересня 2016 ОСОБА_7 у невстановленої слідством особи, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав пістолет, який відповідно до висновку експерта №2-62 від 14.02.2017 є вогнепальною зброєю, та відноситься до переробленої короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї калібру 5.9 мм, роздільного спорядження, виготовлений промисловим способом, зі слідами саморобної переробки сигнального пістолету МР-371 № НОМЕР_1 , придатний до стрільби, який ОСОБА_7 почав незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
Окрім того, у жовтні 2016 р. ОСОБА_7 у невстановленої слідством особи, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав 28 патронів (з маркуванням «АКБС-9мм», «UMA-9mmP.A.Knall», «YAS-9mmPAK» та «270-02»), які є боєприпасами та придатні для здійснення пострілу, які ОСОБА_7 , незаконно зберігав за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 .
4 лютого 2017 року, під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 за вказаною адресою, працівниками поліції було виявлено та вилучено у приміщенні кімнат, в якій безпосередньо мешкає ОСОБА_7 , небезпечний наркотичний засіб канабіс (маріхуана), масами 1,651 г, 40,699 г, 2,660 г, загальною масою 45,010 г у перерахунку на суху речовину, який він діючи умисно, незаконно зберігав за місцем свого мешкання без мети збуту та було виявлено та вилучено зазначену вогнепальну зброю і боєприпаси, які він зберігав без передбаченого законом дозволу.
В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи вирок в частині доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні вказаних злочинів та кваліфікації його дій, просить вирок скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що судом за ч. 1 ст. 263 КК України призначено обвинуваченому вид покарання, який не передбачений санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, при цьому питання про переходу до іншого, більш м`якого виду покарання судом не обговорювалося.
Вважає, що покарання у вигляді позбавлення волі відповідатиме тяжкості вчиненого обвинуваченим.
Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, вирок суду просив скасувати та ухвалити новий, вислухавши обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі обвинуваченого ОСОБА_7 , в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
Переглядаючи вирок відповідно до ст. 404 КПК України в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність.
Згідно зі ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції може бути неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
У відповідності до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання, зокрема у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає лише покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років позбавлення.
Суд першої інстанції, призначивши покарання обвинуваченому у виді обмеження волі за злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим вирок підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , апеляційний суд враховує обставини, які впливають на призначення покарання: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, який раніше не був судимий, у вчиненому покаявся, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.
Призначити ОСОБА_7 покарання:
- за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.
Касаційна скарга на вирок може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4