АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/633/18 Справа № 183/6643/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження №0000101 за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом І інстанції, прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.03.2017 року, стосовно
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Актюбинськ, республіка Казахстан, громадянина України, не одруженого, не працюючого,, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,
обвинуваченого за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України, -

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000101 щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України, повернуто прокурору Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що адреса, зазначена в обвинувальному акті, не відповідає фактичному місцю проживання обвинуваченого, що в свою чергу не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки місце проживання обвинуваченого є однією з обов`язкових відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.

Крім того, суд вказав, що органом досудового розслідування, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта не додана розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Згідно зі ст. 293 КПК України одночасно з передачею обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.

Однак, як зазначив суд до обвинувального акту доданий документ з назвою «розписка про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування», в якому не зазначено прізвище, ім`я та по батькові підозрюваного, якому вручалися вказані документи, відсутній підпис останнього та відповідна дата.

Не погоджуючись із судовим рішенням, прокурор, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу про повернення обвинувального акту скасувати, у зв`язку з істотним на його думку, порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що на момент затвердження обвинувального акту прокурором місце проживання обвинуваченого ОСОБА_9 було встановлено вірно та зазначено в обвинувальному акті, що підтверджується довідкою про судимості, заявою про видачу паспорту та довідками лікарів. На його думку обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та просила ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, думку адвоката ОСОБА_7 , який прохав не задовольняти апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд має право, у підготовчому судовому засіданні, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному.

Ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити відомості, які зазначені у п.п.1-9 цієї статті.

Колегія суддів вивчивши матеріали провадження, встановила, що суд першої інстанції розглянувши в підготовчому судовому засіданні, кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , дійшов обґрунтованого висновку, що в обвинувальному акті, в анкетних відомостях, в порушення вимог п.2 ч.2 ст.291 КПК України, дані про місце знаходження та проживання обвинуваченого не відповідають дійсності.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в підготовчих судових засіданнях судом неодноразово надавалися судові виклики прокурору для повідомлення обвинуваченого ОСОБА_9 про дату та час судового засідання, однак жодного разу суду не надано підтвердження того, що обвинувачений належним чином повідомлений про розгляд кримінального провадження відносно нього. Зокрема, з наданих пояснень в суді першої інстанції ОСОБА_10 та ОСОБА_11 видно, що 26.04.2016 року ОСОБА_9 в категоричній формі відмовився від отримання судової повістки в приміщенні Новомосковської місцевої прокуратури, у зв`язку з чим 05.05.2016 року судом було постановлено ухвалу про привід обвинуваченого до суду на 24.05.2016 року. Проте, вказана ухвала суду виконана не була, суду надано лише рапорт старшого інспектора Новомосковського ВП ОСОБА_12 про те, що виконати ухвалу суду про привід ОСОБА_9 , неможливо, оскільки останній був відсутній. З пояснень ОСОБА_13 видно, що за місцем мешкання, коли до ОСОБА_14 прибув інспектор, останнього вдома не було.

Прокурором під час судових засідань, які постійно відкладались через неявку обвинуваченого, також надавались суду пояснення громадян ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та рапорти працівників Новомосковського ВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 про неможливість вручення повістки ОСОБА_9 , оскільки двері квартири за адресою: АДРЕСА_1 ніхто не відчиняє.

З матеріалів справи також видно, що 10.02.2017 року судом першої інстанції було постановлено ухвалу про привід обвинуваченого ОСОБА_9 на 14.03.2017 року, проте вказана ухвала суду повторно не була виконана, суду надано лише рапорт оперуповноваженого СКП Новомосковського ВП ГУНП у Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_23 про те, що за місцем мешкання ОСОБА_9 , дверей квартири ніхто не відчинив. Інформації про місце перебування ОСОБА_9 отримано не було.

Судом першої інстанції на адресу, зазначену в обвинувальному акті як місце проживання ОСОБА_9 , неодноразово направлялись повістки про необхідність прибуття в судові засідання на 05.05.2016 року, 04.07.2016 року, 25.11.2016 року та 14.12.2016 року, які повернуті до суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Вказане свідчить що судом приймались належні та достатні заходи для виклику до суду ОСОБА_14 ..

Враховуючи наведене, колегія суддів повністю погоджується із висновком суду про те, що місце проживання обвинуваченого ОСОБА_9 органом досудового розслідування об`єктивно не встановлено і суд першої інстанції використав усі передбачені законом можливості для забезпечення присутності обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні, однак вони не дали належних результатів.

Як видно з наданих матеріалів в розписці про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, в якому не зазначено прізвище, ім`я та по батькові підозрюваного, відсутній підпис останнього та відповідна дата. Тобто немає достовірних даних що ОСОБА_14 отримав копію обвинувального акту, та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд мотивуючи своє рішення правильно вказав, що стороною обвинувачення не надано належних і допустимих доказів як отримання ОСОБА_9 копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, так і відмови ОСОБА_9 від їх отримання. Також за місцем мешкання ОСОБА_14 відсутній. Вказане позбавляє можливості суд призначити провадження до судового розгляду та розглянути його по суті в розумні строки.

Колегія суддів зазначає, що оскаржувана ухвала за змістом є обґрунтованою, вмотивованою та законною.

Отже, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом І інстанції, прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.03.2017 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4