Провадження № 1-кс/537/794/2017
Справа № 537/462/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2017 року слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання старшого слідчого СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області підполковника податкової міліції ОСОБА_5 про арешт майна,

встановив:
Старший слідчий СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області підполковник податкової міліції ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури, відповідно до якого просив накласти арешт арешт на майно, а саме порожні пластикові бочки вмістом 230 літрів, в загальній кількості 182 шт., при відкриванні яких відчувається специфічний запах спирту; порожні пластикові каністри білого кольору вмістом 20 літрів, в загальній кількості 178 шт., при відкриванні яких відчувається специфічний запах спирту; порожні пластикові каністри білого кольору вмістом 10 літрів, в загальній кількості 50 шт., при відкриванні яких відчувається специфічний запах спирту; порожні пластикові пляшки прозорого кольору вмістом 5 літрів, в загальній кількості 575 шт., при відкриванні яких відчувається специфічний запах спирту, на бокові стінки пляшок наклеєні етикетки з написом «Этиловый спирт 95%, ОАО «Медхимпром»; порожні пластикові пляшки прозорого кольору вмістом 5 літрів, в загальній кількості 4 000 шт., нові, без запаху спирту; порожні пластикові пляшки темного кольору вмістом 2 літрів, в загальній кількості 500 шт., нові, без запаху спирту; порожня металева ємкість вмістом 3,7 тон; пластикова ємкість вмістом 5,0 тон, в кількості 1 шт., наповнена водою; пластикова ємкість вмістом 7,0 тон, в кількості 1 шт., наповнена водою; порожня пластикова ємкість вмістом 7,0 тон, в кількості 1 шт., в середині якої відчувається специфічний запах спирту; система очистки води «Ecosoft» в комплекті, 1 шт., вилучені згідно протоколу обшуку від 17.11.2017 під час обшуку приміщень майнового комплексу, розташованого в АДРЕСА_1 .
На обґрунтування клопотання його ініціатором вказано, що слідчий відділ фінансових розслідувань Кременчуцької ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000288 від 05.10.2016 року, за ознаками вчинення невстановленими особами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.199 та ч. 1 ст.204 КК України.
Матеріалами досудового слідства встановлено, що групою осіб здійснюється протиправна діяльність у сфері господарської діяльності, а саме незаконне зберігання, придбання, перевезення з метою збуту марок акцизного податку з ознаками підроблення для маркування лікеро-горілчаних виробів. Також встановлено, що вказана група осіб займається незаконним виготовленням, зберіганням, збутом, транспортуванням з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв на території Полтавської області.
Діюча схема незаконної діяльності полягає в придбанні підроблених марок акцизного податку, сировини (спирту, ароматизаторів, барвників, ін.) невідомого походження у великих об`ємам скляної та пластикової тари, а також тетра-пакетів, використання обладнання, що забезпечує масове виробництво алкогольних напоїв та подальшої реалізації незаконно виготовленої підакцизної продукції на території Полтавської області.
03.10.2017за №5232/16-03-21-05-13 ОУ ГУ ДФС у Полтавській області повідомлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 10.09.1996 Ленінським РВ УМВС України у Кіровоградській області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на виробничо-складській території розташованій в АДРЕСА_1 , організував підпільний цех з виробництва фальсифікованих горілчаних виробів, які розливаються у пластикову тару ємністю 5 літрів та реалізовуються на замовлення за ціною 200 грн./пляшка на території Полтавської та Кіровоградської областей.
Встановлено, що ОСОБА_3 ретельно конспірується під час виготовлення, зберігання, транспортування з метою збуту та збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв.
17.11.2017 року на підставі ухвали про проведення обшуку Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.11.2017 в приміщеннях майнового комплексу, розташованого в м. Кропивницькому по пров. Цеховий, 1-В, що на праві приватної власності належать ТОВ «Промислова фірма Побут» (), керівником та директором якого є ОСОБА_3 . Проведеним обшуком виявлено та вилучено: порожні пластикові бочки вмістом 230 літрів, в загальній кількості 182 шт., при відкриванні яких відчувається специфічний запах спирту; порожні пластикові каністри білого кольору вмістом 20 літрів, в загальній кількості 178 шт., при відкриванні яких відчувається специфічний запах спирту; порожні пластикові каністри білого кольору вмістом 10 літрів, в загальній кількості 50 шт., при відкриванні яких відчувається специфічний запах спирту; порожні пластикові пляшки прозорого кольору вмістом 5 літрів, в загальній кількості 575 шт., при відкриванні яких відчувається специфічний запах спирту, на бокові стінки пляшок наклеєні етикетки з написом «Этиловый спирт 95%, ОАО «Медхимпром»; порожні пластикові пляшки прозорого кольору вмістом 5 літрів, в загальній кількості 4 000 шт., нові, без запаху спирту; порожні пластикові пляшки темного кольору вмістом 2 літрів, в загальній кількості 500 шт., нові, без запаху спирту; порожня металева ємкість вмістом 3,7 тон; пластикова ємкість вмістом 5,0 тон, в кількості 1 шт., наповнена водою; пластикова ємкість вмістом 7,0 тон, в кількості 1 шт., наповнена водою; порожня пластикова ємкість вмістом 7,0 тон, в кількості 1 шт., в середині якої відчувається специфічний запах спирту; система очистки води «Ecosoft» в комплекті, 1 шт. Вказані предмети та речі не ввійшли до переліку речей, дозвіл на вилучення яких надано судом та передано на відповідальне зберігання директору ТОВ «Промислова фірма Побут» () ОСОБА_3 згідно розписки від 17.11.2017 року.
З метою досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, та підтвердження факту незаконного виготовлення алкогольних напоїв необхідно накласти арешт на майно, які вилучені 17.11.2017 року слідчим відділом фінансових розслідувань Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області під час обшуку приміщень майнового комплексу, розташованого в м. Кропивницькому по пров. Цеховий, 1-В, згідно протоколу обшуку від 17.11.2017 року, за допомогою якого незаконно виготовлялися, зберігалися, транспортувалися з метою збуту та збувалися незаконно виготовлені алкогольні напої.
Документи, які підтверджують право власності на вказане майно власником в ході обшуку не надано.
Крім цього, враховуючи, що вказані речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а їх використання може призвести до втрати та пошкодження слідів, які мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність у забороні розпорядження та використання таких речей, в з в`язку з чим прокурор звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.
В судове засідання ініціатор клопотання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Власник майна ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засідання заперечували факт використання даного обладнання для незаконного виготовлення підакцизних товарів, а також зазначили, що стороною обвинувачення не доведено використання даного обладнання для вчинення злочину та те, що воно містить сліди злочину. Вказане майно йому було передано врахунок заборгованості і знаходиться на зберіганні без використання.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали поданого клопотання в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділом фінансових розслідувань Кременчуцької ОДПІ Головного Управління ДФС у Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000288 від 05.10.2016 року, за ознаками вчинення невстановленими особами кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199 та ч.1 ст.204 КК України. А саме, що групою осіб здійснюється протиправна діяльність у сфері господарської діяльності, а саме незаконне зберігання, придбання, перевезення з метою збуту марок акцизного податку з ознаками підроблення для маркування лікеро-горілчаних виробів. Також встановлено, що вказана група осіб займається незаконним виготовленням, зберіганням, збутом, транспортуванням з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв на території Полтавської області.
На час розгляду клопотання, письмову підозру у вчиненні кримінального правопорушення за описаними вище фактами будь-якій визначеній фізичній особі не вручено.
В рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 16.11.2017 року надано дозвіл на проведення обшуку майнового комплексу, розташованого в АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ТОВ «Промислова фірма Побут» (), та які використовується ОСОБА_3 для незаконного виготовлення з метою збуту, зберігання з метою збуту та збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, з метою виявлення та вилучення з незаконного обігу незаконно виготовлених алкогольних напоїв, пристосування для їх виготовлення, спирту з якого незаконно виготовляються алкогольні напої, грошових коштів отриманих від реалізації незаконно виготовлених алкогольних напоїв, документів щодо придбання спирту та документів щодо реалізації незаконно виготовлених алкогольних напоїв, чорнових записів про придбання та реалізації незаконно виготовлених алкогольних напоїв, мобільні термінали та телефони, СІМ-картки, що містять відомості про контакти з покупцями незаконно виготовлених алкогольних напоїв та поставщиками сировини для їх виготовлення, які можуть бути доказами у кримінальному судочинстві.
З протоколу обшуку від 17.11.2017 року, складеного старшим слідчим СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області підполковником податкової міліції ОСОБА_5 вбачається, що проведеним обшуком в приміщеннях майнового комплексу, розташованого в АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належать ТОВ «Промислова фірма Побут» (), керівником та директором якого є ОСОБА_3 . Проведеним обшуком виявлено та вилучено: порожні пластикові бочки вмістом 230 літрів, в загальній кількості 182 шт., при відкриванні яких відчувається специфічний запах спирту; порожні пластикові каністри білого кольору вмістом 20 літрів, в загальній кількості 178 шт., при відкриванні яких відчувається специфічний запах спирту; порожні пластикові каністри білого кольору вмістом 10 літрів, в загальній кількості 50 шт., при відкриванні яких відчувається специфічний запах спирту; порожні пластикові пляшки прозорого кольору вмістом 5 літрів, в загальній кількості 575 шт., при відкриванні яких відчувається специфічний запах спирту, на бокові стінки пляшок наклеєні етикетки з написом «Этиловый спирт 95%, ОАО «Медхимпром»; порожні пластикові пляшки прозорого кольору вмістом 5 літрів, в загальній кількості 4 000 шт., нові, без запаху спирту; порожні пластикові пляшки темного кольору вмістом 2 літрів, в загальній кількості 500 шт., нові, без запаху спирту; порожня металева ємкість вмістом 3,7 тон; пластикова ємкість вмістом 5,0 тон, в кількості 1 шт., наповнена водою; пластикова ємкість вмістом 7,0 тон, в кількості 1 шт., наповнена водою; порожня пластикова ємкість вмістом 7,0 тон, в кількості 1 шт., в середині якої відчувається специфічний запах спирту; система очистки води «Ecosoft» в комплекті, 1 шт. Вказані предмети та речі не ввійшли до переліку речей, дозвіл на вилучення яких надано судом та передано на відповідальне зберігання директору ТОВ «Промислова фірма Побут» () ОСОБА_3 згідно розписки від 17.11.2017 року.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
З урахуванням положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
При цьому згідно з положенням ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображена в структурі ст. 1 Першого протоколу - зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.
У практиці ЄСПЛ (рішення у справах "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 07 липня 2011 року, "Трегубенко проти України" від 02 листопада 2004 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати щодо сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи вважається втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи вважається такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним до визначених цілей.
Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 09 жовтня 1979 року в справі Ейрі (п. 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі Наталія Михайленко проти України ( п. 32)) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.
В ст. 173 КПК України, встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В клопотанні ініціатор клопотання вказує, що необхідно накласти арешт на дане обладнання, оскільки воно використовувався як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, проте будь-яких доказів, які б підтверджували дані факти слідчому судді не надано.
Також, ініціатором не наведено достатніх і переконливих доказів, що майно може бути певним чином приховане, знищено або ж воно зникне, що воно може бути зіпсовано, передано, перетворено чи відчужено.
Враховуючи вищезазначені норми закону, матеріали подані в обґрунтування клопотання, слідчий суддя вважає, що немає достатніх підстав вважати, що майно, що на яке потрібно накласти арешт є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набутим злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отриманий за рахунок доходів від вчиненого злочину.
З огляду на наведене, на підставі ст.173 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки ініціатором клопотання, не доведено необхідність такого арешту.
При цьому, що ініціатор клопотання бувши належним чином повідомлений про день та час розгляду клопотання до суду не з`явився, що свідчить про не підтримку останнім свого клопотання.
Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області підполковника податкової міліції ОСОБА_5 про арешт майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено 01.12.2017 року