02.10.2017 Єдиний унікальний № 371/503/17
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кп /371/ 60 /17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2017 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання, в залі суду угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілою від 17 липня 2017 року по кримінальному провадженню відомості про яке 23 березня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000134, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Копайгород Барського району Вінницької області, українця, громадянина України, який не працює, не одружений, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 01 червня 2016 року Миронівським районним судом Київської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді громадських робіт строком на 120 годин, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену судимість за вироком Миронівського районного суду Київської області від 01 червня 2016 року за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді громадських робіт строком на 120 днів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, знову вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

В середині лютого 2017 року, у обвинуваченого виник умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, а саме металевої труби, довжиною 5 метрів, діаметром 50 міліметрів, яка знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності належить його матері ОСОБА_5 , де він фактично проживає.

В середині лютого 2017 року, точного часу не встановлено, обвинувачений реалізуючи свій умисел на викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, по драбині піднявся на горище господарської будівлі та незаконно заволодів металевою трубою довжиною 5 метрів, діаметром 50 міліметрів, яку він взявши до рук, знісши з горища будинку зазначеного домоволодіння, виніс її із території вказаного домоволодіння з метою її подальшої реалізації.

Викраденим майном обвинувачений розпорядися на власний розсуд, продав її ОСОБА_6 за 90 гривень.

Таким чином, своїми повторними, умисними, протиправними, винними діями обвинувачений ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 497 гривень 00 копійки, чим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Під час судового розгляду кримінального провадження, 17 липня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000134, яка відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Із зазначеної угоди вбачається, що її сторони обвинувачений ОСОБА_4 та його мати, потерпіла ОСОБА_5 у кримінальному провадженні відомості про яке 23 березня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000134 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення; його правової кваліфікації за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, яка ніким не оспорюється; ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненому злочині; сторони угоди зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, узгодили призначене покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк у 1 (один) рік.

Згідно п. п 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України поклавши на ОСОБА_4 обов`язки: протягом строку випробування періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В судовому засіданні сторонам роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений підтримав угоду про примирення. Він розуміє, що надані йому законом права на справедливий судовий розгляд і наслідки укладення та затвердження угоди про примирення; характер пред`явленого обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, який буде до нього застосований у разі затвердження угоди судом. Укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наполягає на затвердженні угоди про примирення.
У судовому засіданні потерпіла підтримала угоду про примирення. Вона розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, що її укладення є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, і просить затвердити угоду.
Прокурор проти затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою не заперечував.
З`ясувавши думку учасників судового засідання, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам чинного Кримінального кодексу України та КПК України, суд прийшов до наступного.
Згідно із ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості.
Як вбачається із обвинувального акту та угоди про примирення, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, який відповідно до ч. 3 ст. 12 Кримінального кодексу України класифікується як злочин середньої тяжкості.
Зміст угоди про примирення від 17 липня 2017 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , відповідає вимогам, встановленим у ст. 471 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.
Зокрема, у вказаній угоді зазначені: її сторони; формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті Кримінального кодексу України; істотних для даного кримінального провадження обставини; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами обвинуваченого та потерпілої.
Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; і обвинувачений, і потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Таким чином, суд вважає, що укладена угода між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим - наявні, узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним в ст. 65 Кримінального кодексу України, зокрема, ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, особі винного, обставинам, що пом`якшують покарання, зокрема щирому каяттю та активному сприянню у розкритті злочину, відсутності обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання.
Зазначене узгоджується із положеннями ст. 9 Конституції України, ратифікованої Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Відтак, суд прийшов до висновку, що укладена між обвинуваченим ОСОБА_4 та його матір`ю, потерпілою ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню на підставі ч. 3 ст. 474 КПК України, а тому обвинуваченому слід призначити узгоджене сторонами покарання.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 100, 314, 318, 322, 337, 349, 368, 369-371, 373, 374, 376, 474, 475КПК України, суд

З А С У Д И В :
1.Затвердити угоду про примирення від 17 липня 2017 року в кримінальному провадженні, відомості про яке 23 березня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000134, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та його матір`ю, потерпілою ОСОБА_5 .

2.ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

3.На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк у 1 (один) рік.

4.Згідно п. п 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: протягом строку випробування періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

5.Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, та потерпілій.

6.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

7.Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя ОСОБА_1