Справа № 425/2112/17
Провадження № 11-сс/782/221/17
УХВАЛА

іменем України

07 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6

на ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області ОСОБА_8 від 18 серпня 2017 року, якою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Кіровське Волновахського району Донецької області, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, раніше не судимому, працюючому на посаді в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру в Луганській області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючому за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, до 22 вересня 2017 року та виконання передбачених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків: з`являтися за викликом до слідчого, прокурора та суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з будь-якою особою визначеною слідчим, прокурором,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, тобто в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у великому розмірі за вчинення в інтересах третіх осіб дій з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який враховувався в ухвалі слідчого судді від 23.06.2017 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, на даний час не зменшився, оскільки він продовжує підозрюватися у вчиненні тяжкого злочину, досудове розслідування не завершилось, у зв`язку з чим, підозрюваний має можливість переховуватись від органів досудового розслідування, а тому неможливо на даний час будь-яким іншим чином запобігти зазначеному ризику.

Крім того, застосування до підозрюваного ОСОБА_7 саме такого виду запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, на цій стадії кримінального провадження, з урахуванням характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних рішень у справі, а також запобігає спробі переховуватися від органів досудового розслідування та впливати на встановлення істини у справі, тому слідчий суддя вважав за доцільне продовжити дію цілодобового домашнього арешту в межах встановленого строку досудового розслідування, та дію покладених на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить частково скасувати ухвалу слідчого судді від 18.08.2017 року та ухвалити нову ухвалу, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло у нічний час, та залишити обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України визначені в ухвалі.
В ході судового розгляду стороною захисту зверталась увага слідчого судді на порушення органом досудового розслідування вимог ч.6 ст.181 та ст.199 КПК України щодо строку подання відповідного клопотання до суду.
Так, строк дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчувався 19.08.2017 року, а клопотання про продовження строку запобіжного заходу направлене до суду тільки 17.08.2017 року.
Між тим, слідчим суддею вказане порушення КПК України залишилося поза увагою та без належного реагування.
Прокурор у судовому засідання навів доводи, якими обґрунтовував клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що ОСОБА_7 може впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а також переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Вважає, що відсутні будь-які підстави вважати, що ОСОБА_7 намагався впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження будь-яким незаконним способом; може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а також переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Слідчим суддею не взяті до уваги доводи сторони захисту щодо обґрунтованості висунутої підозри ОСОБА_7 , а саме, що органом досудового розслідування не доведено зв`язок чи іншу змову між ОСОБА_7 з одного боку та ОСОБА_9 і ОСОБА_10 з іншого, що вилучені у Коряки грошові кошти, останній повинен був передати ОСОБА_7 .
З початку розслідування кримінального провадження з ОСОБА_7 не проведено жодної слідчої дії, всі документи, які мають значення у кримінальному провадженні були вилучені в ході обшуків, фігуранти справи допитані, а тому наведені прокурором ризики не мають під собою будь-якого обґрунтування.
Клопотання про продовження запобіжного заходу розглянуто однобічно, не досліджено особу підозрюваного ОСОБА_7 , його майновий стан, соціальні зв`язки, позитивні характеристики, а також те, що під час досудового розслідування та його перебування під цілодобовим домашнім арештом, у останнього виникла академічна заборгованість за місцем навчання.
Наведене в ухвалі обґрунтування суперечить практиці Європейського суду з прав людини (справи «Баришевський проти України», «Марушев проти України»), який звертає увагу, що обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, не є підставою для тримання особи під вартою.
Таким чином, обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваного, який суттєво обмежує його конституційні права та свободи, не може ґрунтуватися лише на підозрі у вчиненні тяжкого злочину.
У судовому засіданні сторона захисту зверталася до слідчого судді щодо залишення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але зі зміною покладених на підозрюваного обов`язків з цілодобового перебування за місцем проживання на обов`язок не покидати житло у нічний час. В обґрунтування було зазначено, що з ОСОБА_7 протягом двох місяців досудового розслідування не проведено жодної слідчої дії, під час перебування під домашнім арештом він не допустив жодного порушення покладених на нього обов`язків, а також що підозрюваний раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, батьків похилого віку, постійне місце роботи (відсторонений від посади відповідно до рішення суду) та проживання, позитивно характеризується, тощо.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

В клопотанні слідчого ОСОБА_11 про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту від 17 серпня 2017 року зазначено, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ухвалою слідчий суддя задовольнив вказане клопотання слідчого, при цьому в мотивувальній частині зазначив, що прокурором доведено лише ризик, передбачений п.1 ст.177 КПК України, тобто переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Таким чином, слідчий суддя допустив протиріччя між мотивувальною та резолютивною частиною ухвали.

Згідно ч.6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

В порушення вимог вищезазначеної правової норми в ухвалі слідчого судді не зазначено строк, на який на підозрюваного ОСОБА_7 покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту неправильно застосував норми кримінального процесуального закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно скасувати та постановити нову ухвалу.

Згідно з ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Постановою військового прокурора Луганського гарнізону сил антитерористичної операції ОСОБА_5 від 17.08.2017 року (а.с. 49-52) за клопотанням слідчого продовжено строк досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню до трьох місяців, тобто до 22 вересня 2017 року, в якій зазначено, що для здобуття належних та допустимих доказів для прийняття законного рішення у кримінальному провадженні необхідно оглянути матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, за результатами чого може виникнути необхідність провести інші слідчі дії, призначити та отримати висновок судово-фоноскопічної експертизи, провести за участі свідків слідчі експерименти, вирішити питання щодо кінцевої правової кваліфікації, забезпечити виконання вимог ст.291 КПК України. Вказані процесуальні дії не були завершені раніше, у зв`язку із значним об`ємом матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, великою кількістю учасників кримінального провадження.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження не може бути завершено до 22.08.2017 року, оскільки необхідно виконати вказані слідчі дії, виконання яких потребує додаткового часу, який перевищує встановлений процесуальний строк.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України ризик, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту згідно ухвали слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області ОСОБА_12 від 23.06.2017 року, а саме можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, який на даний час не зменшився, оскільки ОСОБА_7 може виїхати на тимчасово окуповану частину території Донецької та Луганської областей, у зв`язку з чим у правоохоронних органів України не буде можливості його затримати та, як наслідок, притягнути до кримінальної відповідальності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчинені зазначеного кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт, не зможе запобігти наведеному ризику та забезпечити виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.

З урахуванням викладеного, клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає частковому задоволенню.

В апеляційній скарзі захисник просить обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло у нічний час, при цьому зазначає, що слідчим суддею не взяті до уваги доводи сторони захисту щодо обґрунтованості висунутої ОСОБА_7 підозри. Вказані доводи є взаємовиключними та суперечать вимогам ч.3, 4 ст.194 КПК України.
Доводи апеляційної скарги про порушення органом досудового розслідування вимог ч.6 ст.181 та ст.199 КПК України, щодо строку подання відповідного клопотання до суду, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.ст.177-178, 181, 194, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Скасувати ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області ОСОБА_8 від 18 серпня 2017 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю до 22 вересня 2017 року.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_11 задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту по 22 вересня 2017 року включно.

Продовжити покладення на підозрюваного ОСОБА_7 передбачених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків: з`являтися за викликом до слідчого, прокурора та суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з будь-якою особою визначеною, слідчим по 22 вересня 2017 року включно.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді: