Справа № 278/1380/17
В И Р О К
Іменем України
30 жовтня 2017 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 162 КК України,
в с т а н о в и в:
20 квітня 2017 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_4 знаходився поблизу будинку АДРЕСА_3 , де проживає спільно з родиною його давня знайома ОСОБА_6 . Перебуваючи у вказаному місці, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_6 та запропонував вийти з будинку на вулицю та поговорити на особисту тему, на що ОСОБА_6 не погодилася. Тоді у ОСОБА_4 виник умисел на грубе порушення громадського порядку.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , поводячи себе нахабно та зухвало, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, переліз через металевий паркан огорожі домоволодіння за вищевказаною адресою та постукав у вікно кімнати будинку, в якій відпочивала ОСОБА_6 , повторно в грубій формі запропонувавши їй вийти на вулицю. Після відмови ОСОБА_6 . ОСОБА_4 , грубо ігноруючи громадський порядок, нахабно та зухвало обзиваючи ОСОБА_6 брутальною лайкою, рукою розбив скло вікна кімнати будинку, де відпочивала остання. Не припиняючи свої дії, ОСОБА_4 знайшов на подвір`ї домоволодіння будівельну цеглу, якою наскрізь розбив скло вікна веранди. Після цього ОСОБА_4 почав стукати у вхідні двері будинку, у нецензурній формі вимагаючи, щоб ОСОБА_6 вийшла на вулицю. Отримавши відмову ОСОБА_6 , ОСОБА_4 будівельною цеглою, яку знайшов на подвір`ї домоволодіння, по черзі обходячи будинок навколо розбив наскрізь скло вікна приміщення ванної кімнати, пошкодивши пральну машинку, кахель, двері ванної кімнати, скло вхідних дверей (запасного входу) до приміщення будинку, скло вікна будинку на другому поверсі, декоративну обшивку будинку (сайдинг) на другому поверсі, скло вікна приміщення кухні, а також скло вікна приміщення спальні, де в цей час відпочивала донька ОСОБА_6 малолітня ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також бабуся ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які від розбиття та падіння будівельної цегли в приміщенні їх кімнати злякалися. В цей час, скориставшись тим, що ОСОБА_4 перебуває за будинком, ОСОБА_6 та її чоловік ОСОБА_8 вибігли на подвір`я домоволодіння. Мати ОСОБА_6 ОСОБА_7 , малолітня донька ОСОБА_11 та бабуся ОСОБА_12 закрившись в дитячій кімнаті будинку, вимагали від ОСОБА_4 припинити злочинні дії. Однак останній вимогами власників домоволодіння нехтував. В подальшому ОСОБА_4 на подвір`ї вказаного домоволодіння цеглою розбив лобове, заднє, та заднє ліве бокове скло автомобіля «Черрі Тіго» д/н НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , пошкодив дах автомобіля, а також ножем прорізав задню ліву шину колеса автомобіля.
Після чого близько 00 год. 00 хв. 21 квітня 2017 року у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне проникнення до вказаного житлового будинку, власником якого є ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що діє незаконно без згоди власника та мешканців житла, застосовуючи фізичну силу, зламав замок вхідних дверей будинку та відірвав ручку, незаконно проник до приміщення будинку. Перебуваючи в приміщенні будинку в цей час та місці, у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел та скориставшись тим, що за його діями не спостерігають сторонні особи, ОСОБА_4 пройшов в спальну кімнату, де із портмоне, яке знаходилось в жіночій сумочці на столі, таємно викрав грошові кошти в сумі 400 гривень, які належать ОСОБА_6 . З викраденими коштами ОСОБА_4 залишив будинок та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд.
Виходячи з вказаного домоволодіння, ОСОБА_4 ногами розбив три плити декоративної огорожі домоволодіння, та з місця події зник в невідомому напрямку.
20 квітня 2017 року о 20 годині 30 хвилин інспектори групи реагування патрульної поліції (ГРПП) Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_9 та старший сержант поліції ОСОБА_10 заступили на патрулювання Житомирського району Житомирської області з охорони публічного порядку у складі автомобільного патруля. Після отримання о 23 годині 45 хвилин в той же день від ОСОБА_7 повідомлення про хуліганські дії ОСОБА_4 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 близько 00 годин 15 хвилин 21 квітня 2017 року прибули до воріт домоволодіння за вищевказаною адресою, де ОСОБА_6 та її чоловік ОСОБА_8 почали розповідати обставини вчинення хуліганських дій ОСОБА_4 . Саме в цей час з протилежного боку вул. Вишневої до них почав наближатися ОСОБА_4 , який поводив себе агресивно. З метою недопущення вчинення подальших протиправних дій ОСОБА_4 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зробили останньому зауваження, а також попередили про можливість застосування щодо нього заходів фізичного впливу та спеціальних засобів.
Однак ОСОБА_4 в цей час та місці, не бажаючи підкорюватись неодноразовим законним вимогам працівників поліції, почав висловлювати свої невдоволення законними діями останніх, вступив з ними у словесну суперечку, грубо висловлюючись в бік працівників поліції, використовуючи при цьому нецензурну лексику, при цьому тримаючи в правій руці ніж, погрожував його застосуванням співробітникам поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не даючи їм можливості підійти до нього.
Після чого, ОСОБА_4 накинувся на ОСОБА_10 , поваливши його своїм тілом на землю та напівлежачі на ньому, на неодноразові вимоги працівників ГРПП припинити свої протиправні дії не реагував, лівим кулаком наніс ОСОБА_10 два удари в ліву частину голови, а також наніс ножем два порізи на зап`ясті лівої руки ОСОБА_10 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді двох саден на лівій кисті. Після неодноразових зауважень працівник ГРПП ОСОБА_9 з метою припинення протиправних дій ОСОБА_4 застосовував табельну вогнепальну зброю, здійснивши один постріл вгору, після чого ОСОБА_4 зник в невідомому напрямку.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованих діяннях визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається. Цивільні позови потерпілих визнав повністю в частині матеріальної шкоди та не визнав в частині моральної шкоди, заподіяної злочинами.
Беручи до уваги, що зазначені обставини ніким не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. Враховуючи, що обвинувачений відмовився давати показання, суд обмежився дослідженням доказів, що характеризують його особу.
Суд кваліфікує вищезазначені діяння ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла, за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч. 1 ст. 345 КК України як погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує, що злочини, передбачені ч. 1 ст. 296 та ч. 1 ст. 162 КК України, є умисними злочинами невеликої тяжкості, а злочини, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 345 та ч. 2 ст. 345 КК України, є умисними злочинами середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює неофіційно, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому за всіма злочинами, є активне сприяння їх розкриттю та щире каяття. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.
З урахуванням наведеного, особи ОСОБА_4 , позиції державного обвинувача та потерпілих, які на суворості покарання обвинуваченому не наполягали, суд призначає ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт, за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі, за ч. 1 ст. 296 та ч. 1 ст. 345 КК України у виді арешту, а за ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України суд визначає остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого більш суворим.
Позови потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в частині відшкодування матеріальної шкоди, визнані обвинуваченим, виходячи з принципу змагальності, суд задовольняє в повному обсязі. Вирішуючи позови потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, заподіяної злочином, суд вважає ці вимоги також обґрунтованими, однак беручи до уваги глибину душевних страждань потерпілих, а також керуючись принципами справедливості й розумності, задовольняє названі вимоги частково.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Арешт, накладений на речові докази по справі, на підставі ст. 174 КПК України підлягає скасуванню, а долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.
Беручи до уваги призначене покарання, а також те, що обвинувачений неодноразово порушував умови раніше обраного стосовно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме залишав житло в нічний період часу та виїжджав за межі країни, суд вважає, що існує ризик переховування обвинуваченого від відбування покарання, запобігти якому менш суворі запобіжні заходи, окрім як домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період часу, не здатні, що є підставою для обрання такого запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 162 КК України, і призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 296 КК України у виді п`яти місяців арешту;
за ч. 1 ст. 162 КК України у виді одного року обмеження волі;
за ч. 1 ст. 185 КК України у виді двохсот годин громадських робіт;
за ч. 1 ст. 345 КК України у виді шести місяців арешту;
за ч. 2 ст. 345 КК України у виді одного року двох місяців обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді одного року двох місяців обмеження волі.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з дня взяття його під варту 22 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року на підставі ст. 72 КК України в редакції, яка діяла на час попереднього ув`язнення обвинуваченого, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за чотири дні обмеження волі.
До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишати житло, а саме будинок АДРЕСА_2 , у період часу з 20 години вечора до 7 години ранку наступної доби.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_7 31460 (тридцять одну тисячу чотириста шістдесят) гривень матеріальної шкоди та три тисячі гривень моральної шкоди, заподіяної злочином.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_8 14257 (чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят сім) гривень матеріальної шкоди та одну тисячу гривень моральної шкоди, заподіяної злочином.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 400 (чотириста) гривень матеріальної шкоди та одну тисячу гривень моральної шкоди, заподіяної злочином.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_10 три тисячі гривень моральної шкоди, заподіяної злочином.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_9 дві тисячі гривень моральної шкоди, заподіяної злочином.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп. судових витрат на залучення експерта при проведенні експертизи.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 25.04.2017 на металеву гільзу та марлевий тампон, скасувати, а вказане майно знищити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 25.04.2017 на жіночу сумочку, скасувати, а вказане майно, повернуте під розписку ОСОБА_6 , залишити в її розпорядженні.
Інші речові докази: автомобільне колесо, які знаходяться в Житомирському НДЕКЦ, повернути потерпілому ОСОБА_8 ; зразки крові ОСОБА_4 знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору. Потерпілі мають право отримати копію вироку в суді.
Суддя ОСОБА_1