Справа № 379/50/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.01.2018 року м.Тараща

Слідчий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого Таращанського ВП Миронівського відділу ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 , розглянувши клопотання, подане за матеріалами досудового розслідування № 0000018, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ :
15.01.2018 приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебували садибі останньої, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
У цей час між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ґрунті раптових неприязних відносин виникла сварка. В ході даної сварки ОСОБА_6 вирішила, шляхом фізичного впливу, заподіяти шкоду здоров`ю ОСОБА_7 у вигляді нанесення тілесних ушкоджень.
Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_7 , тримаючи в правій руці кухонний ніж, який принесла з собою, підійшла до останньої та нанесла їй три прямих удари даним ножем по тулубу, завдавши останній фізичного болю та тілесні ушкодження у вигляді двох лінійних ран зліва в області проекції селезінки та лівого плечового суглобу.
Відповідно до довідки виданої КЗТРР «Таращанської центральної районної лікарні» № 70 від 15.01.2018, встановлено, що у ОСОБА_7 виявлено дві лінійні рани зліва в області проекції селезінки та лівого плечового суглобу. При проведенні операції було встановлено, проникаюче поранення живота, пошкодження брижі тонкої кишки, внутрішня кровотеча, геморагічний шок. Рана в області плеча до 8 см з тупим закінченням в глибину.
15.01.2018 о 10 год. 30 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
15.01.2018 о 18 год. 00 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Допитана в якості підозрюваної ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у заподіянні кухонним ножем тілесних ушкоджень ОСОБА_7 визнала та просила застосувати щодо неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник в судовому засіданні підтримав позицію підозрюваної.
Прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили суд його задовольнити.
Матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Вислухавши думку прокурора, слідчого, захисника, підозрюваної, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи наступне.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Висновки слідчого щодо наявності таких обставин, виходячи з положень ст. 178 КПК України, мають бути належно обґрунтовані, зроблені за результатами сукупного аналізу характеру злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, стану здоров`я, матеріального стану).
При цьому слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
В обґрунтування обрання найсуворішого запобіжного заходу слідчий послався лише на стандартне посилання про можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищення, схову речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та можливого впливу на свідків, що є явно недостатнім і не вказує на доведеність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.
Вважаю, що заявлені у клопотанні слідчого ризики, хоча й існують, проте не всі, які визначені в ст. 177 КПК України, та вони не мають достатній ступінь небезпеки, якому може запобігти лише винятково суворий запобіжний захід. Посилання ж на те, що підозрювана впливатиме на свідків жодним чином не конкретизовані та не обґрунтовані. Однак, жодних підстав вважати, що зазначеному ризику може запобігти лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з матеріалів справи не вбачається. Під час розгляду клопотання не встановлено наявності ризиків, передбачених у п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, крім того, в матеріалах клопотання відсутні докази, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу і в судовому засіданні необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не доведено.
Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин (рішення ЄСПЛ у справі Нештак проти Словаччини (Nestak v. Slovakia), N 65559/01, пункт 74, від 27 лютого 2007 року).
В рішенні ЄСПЛ Ладент проти Польщі (Ladent v. Poland), N 11036/03, пункт 55 зазначено, що тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції ( 995_004 ) має задовольняти вимогу пропорційності.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , проживає разом із співмешканцем ОСОБА_8 , матір`ю ОСОБА_9 та малолітньою дочкою ОСОБА_10 , за місцем проживання характеризується позитивно, на момент розгляду клопотання про взяття під варту доказів про те, що, перебуваючи на волі ОСОБА_6 може перешкоджати якимось чином кримінальному провадженню, слідчим не надано, також досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначених ризиків іншим, менш суворим з запобіжних заходів.
Отже, тримання під вартою не буде відповідати принципу пропорційності, оскільки слідчим не доведено, що інші, менш суворі заходи не будуть достатніми для досягнення цілі - явки підозрюваного до слідчого та до суду.
Суд враховує також рішення Хайредінов проти України, в якому ЄСПЛ прийшов до висновку, що національними судами не було розглянуто можливість застосування менш суворих запобіжних заходів, таких як підписка про невиїзд або застава, які могли б забезпечити доступність заявника для розслідування та судового розгляду.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.
Таким чином, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність слідчим і прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, вважаю можливим відмовити в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо підозрюваної альтернативний запобіжний захід, а саме домашній арешт.
Такий запобіжний захід є співмірним з існуючим ризиком, відповідає особі підозрюваної та тяжкості пред`явленої підозри, може забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та унеможливить вчинення нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 поданого за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 15.01.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 - відмовити.
Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Біла Церква Київської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , безробітної, з професійно-технічною освітою, розлученої, маючої на утриманні одну малолітню дитину, в згідно ст. 89 КК України немаючої судимості, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) прибувати за першим викликом на визначений час до слідчого, прокурора та суду за місцем проведення досудового розслідування;
2) не залишати житло, в якому вона зареєстрована та проживає, а саме: АДРЕСА_1 - цілодобово.
Підозрювану ОСОБА_6 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.
Ухвала залишається в силі протягом двох місяців з дня її постановлення, тобто до 16.03.2018 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя:ОСОБА_1