печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

представника власника майна адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло клопотання адвоката адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.11.2014 у кримінальному провадженні №0000082 на грошові кошти в сумі 260 400 (двісті шістдесят тисяч чотириста) грн., що вилучені 26.11.2014 за місцем проживання ОСОБА_4 та належать останній на праві власності.
Обгрунтовуючи клопотання, зазначає, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.11.2014 було накладено арешт на вищезазначені грошові кошти. Під час вилучення грошових коштів ОСОБА_4 пояснила, що взяла їх в борг у ОСОБА_5 , про що надала відповідну розписку від 25.11.2014. По кримінальному провадженню ОСОБА_4 не є підозрюваною чи обвинуваченою, а за повідомленням начальника Слідчого управління ФР ГУ ДФС у м. Києві дана кримінальна справа 28.05.2015 направлена до суду з угодою про визнання винуватості.
В судовому засіданні заявник клопотання підтримав, посилаючись на викладене в ньому, просив задовольнити. Також зазначив, що в ході досудового розслідування частина матеріалів з кримінального провадження №0000082 виділена та направлена до суду з угодою про визнання винуватості, проте ОСОБА_4 на даний час не є ні підозрюваною, ні обвинуваченою.
Представник органу досудового розслідування, за клопотанням якого накладено арешт, в судове засідання з розгляду клопотання представника не направили, як і будь-яких заяв і клопотань щодо його розгляду.
З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження, положень ст. 174 КПК України слідчим суддею визнано можливим розглянути клопотання за відсутності особи, за клопотанням якої було накладено арешт.
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась, відповідного клопотання сторонами не заявлено.
Вислухавши позицію представника власника майна, дослідивши матеріали справи, матеріали провадження №757/35234/14-к, в рамках якого було накладено арешт, слідчий суддя надходить наступних висновків.
В провадженні СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000082, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2014 за фактом умисного ухилення від сплати податків службовими особами ТОВ «Креалтрейд» у особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.11.2014 в рамках означеного кримінального провадження накладено арешт на грошові кошти в сумі 260 400 (двісті шістдесят тисяч чотириста) грн., що вилучені 26.11.2014 за місцем проживання ОСОБА_4 .
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходив з достатності підстав вважати, що вказані грошові кошти отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а відтак були підстави вважати, що вони підлягатимуть спеціальній конфіскації.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Вказане клопотання подане належною особою, виходячи з матеріалів, долучених до нього, а відтак є прийнятним до розгляду слідчим суддею.
Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Частина 1 ст. 173 КПК України покладає обов`язок доведеності необхідності арешту на особу, що подала таке клопотання.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Слідчий суддя враховує, що захід забезпечення кримінального провадження діє вже протягом майже двох років, при цьому слідчому судді не надано доказів, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні, а також про те, що грошові кошти, на які накладено арешт як на тимчасово вилучене майно, були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні чи на них виявлено ознаки злочину, що свідчить про їх відповідність критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.
З урахуванням викладених даних, тривалості проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, вважаю, наявними підстави для задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, ст.175, ст.309, 372, ст.392, ст.532 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.11.2014 у кримінальному провадженні №0000082 на грошові кошти в сумі 260 400 (двісті шістдесят тисяч чотириста) грн., що вилучені 26.11.2014 за місцем проживання ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1