АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №637/76/14-к Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження: 11-сс/790/173/14 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.303, 304 КПК України

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2014 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
заявника - ОСОБА_7 ,
представника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляцією ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2014 року, -
В апеляції ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду від 05.02.2014 року, а матеріали направити прокурору Шевченківського району Харківської області для відновлення досудового розслідування.
Заслухавши доповідь судді, заявника ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 , які підтримали апеляцію, думку прокурора, який вважав за необхідність постанову суду залишити без змін, дослідивши матеріали перевірки, матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як передбачено п.3 ч.1 ст.303 КПК України, заявник під час досудового провадження має право оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Як вбачається з оскаржуваної постанови слідчого, ОСОБА_7 раніше вже звертався у 2012 р. з заявою до Шевченківського РВ ГУМВСУ про спричинення йому тілесних ушкоджень громадянином ОСОБА_10 , його заява була внесена до ЖРЗПЗП за №919 від 27.07.2012 р., розглянута, та було прийнято рішення згідно норм діючого на той час процесуального законодавства - про відмову в порушенні кримінальної справи.
Судом встановлено, що постанову від 05.08.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи на адресу ОСОБА_7 було направлено згідно вихідної кореспонденції Шевченківського РВ ГУМВС 05.08.2012 року, в даному повідомлені ОСОБА_7 було роз`яснено, що в разі незгоди з постановою він має право оскаржити її до суду. В суді першій інстанції ОСОБА_7 підтвердив, що постанову про відмову в порушенні кримінальної справи він отримав на початку осені 2012 року.
Відповідно до вимог ч.2 ст.99-1 КПК України (1960 року) постанову прокурора, слідчого і органу дізнання про відмову в порушенні кримінальної справи може бути оскаржено особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до суду в порядку, передбаченому статтею 236-1 цього Кодексу.
Тобто скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про відмову порушенні кримінальної справи подається особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до районного (міського) суду за місце розташуванням органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, протягом семи днів з дня отримання копії постанови чи повідомлення прокурора про відмову в скасуванні постанови.
Згідно матеріалів справи та пояснень самого ОСОБА_7 , постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за його заявою від 27.07.2012 року він отримав на початку осені 2012 року і в семиденний термін не оскаржив ні до прокуратури, ні до суду. Поважних причин пропуску строку для оскарження даної постанови в передбаченому законом порядку з 2012 року ОСОБА_7 не зміг назвати, натомість у липні 2013 року він знову повторно звернувся до Шевченківського РВ з аналогічною заявою, за якою прийнято процесуальне рішення, з яким не погодився, не навівши суду жодних підстав в своїй скарзі.
Оскаржувана постанова заступника начальника СВ Шевченківського РВ ГУМВС України в Харківській області від 29 грудня 2013 року містить висновки про те, що ОСОБА_7 вже раніше звертався з аналогічною заявою, за якою прийнято було процесуальне рішення, до адміністративної відповідальності були притягнуті дві особи, кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України (2012 року) . Вказане рішення слідчим прийнято після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин, дослідження матеріалу про відмову в порушенні кримінальної справи за аналогічною заявою ОСОБА_7 . Мотивів незгоди з винесеною постановою заявником не наведено. Не надано таких даних й апеляційній інстанції.
Крім того, згідно акту судово-медичного дослідження №108-ШВ/12 від 06.08.2012 р. при судово-медичному освідуванні гр. ОСОБА_7 яких не будь тілесних ушкоджень у нього не встановлено.
Поряд з цим, відповідно до висновку експерта № 91/108-ШВ/13 від 08.08.2013 року при судово-медичному освідуванні гр. ОСОБА_7 вказані ним діагнози не підтвердилися даними судово-медичного освідуванні потерпілого ОСОБА_7 .
Таким чином, суд першої інстанції вірно дослідив матеріали, та обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді: