Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/180/2018 Справа № 641/6564/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника- ОСОБА_4

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5

законного представника

неповнолітнього потерпілого- ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001929 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Актюбінськ Казахстан, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, учасник в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
11.08.2017 року близько 12 годин 00 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , разом з неповнолітньою дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зайшов до дитячої кімнати та на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, стоячи навпроти ОСОБА_5 взяв ремінь зі штучної шкіри у праву руку та наніс ним по два удари по лівій та правій нозі неповнолітнього, після чого наніс один удар ременем по лівій руці ОСОБА_5 та не менше п`яти ударів ременем по тулубу, чим спричинив останньому синці та тулубі, ногах та лівій руці, садно на тулубі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення та просив суд застосувати до нього п. «д» ст.1 Закон України «Про амністію у 2016 році».

Неповнолітній потерпілий підтвердив у судовому засіданні обставини скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, суд вважає, що своїми умисними діями, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивчаючи відомості про особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_7 раніше не судимий, одружений, учасник в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, не працює, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Вирішуючи питання про вид покарання, що має бути призначене обвинуваченому ОСОБА_7 , суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, сукупність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та доходить висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, у межах санкції статті, за якою кваліфіковано скоєний злочин та з урахуванням майнового стану винного.

Відповідно до п. «д» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, постановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, які на день набрання чинності цим Законом є ветеранами війни (учасниками бойових дій, інвалідами війни та учасниками війни), які підпадають під дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно з п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» виконання цього закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого(підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в України» від 01 жовтня 1996 року зі змінами від 27.02.2014 року установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 вчинив злочин невеликої тяжкості, в період з 29.11.2015 року по 31.07.2016 року брав участь в антитерористичній операції, забезпечені її проведення і захисті незалежності суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, на підставі розпорядження Генерального штабу ЗСУ № 304/2/4951т ОКП-Київ від 20.11.2015 року.

Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що на обвинуваченого ОСОБА_7 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, тому необхідно його звільнити від відбування призначеного покарання, на підставі п. «д» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Цивільний позов по справі відсутній.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 судом не обирався.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі пункту «д» статті 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного судом покарання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1