Номер провадження: 11-кп/785/1078/17
Номер справи місцевого суду: 501/1245/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.09.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7

адвоката : ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_9 на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 14.07.2017 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянин України, який має вищу освіту, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого призначити йому покарання за ст. 121 ч.2 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити без зміни - тримання під вартою.
та б ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

В ніч з 15 на 16 квітня 2017 року, приблизно о 00:00 годині, за місцем проживання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 знаходились ОСОБА_11 , та ОСОБА_7 , де всі втрьох вживали спиртні напої на кухні вищезазначеної квартири.
Між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на ґрунті сумісного вживання алкогольних напоїв раптово виникли неприязні стосунки, які переросли в конфлікт, під час якого ОСОБА_7 , з метою нанесення тяжких тілесних ушкоджень, наніс кулаком правої руки два удари по обличчю ОСОБА_10 , перший удар - в ніс, другий - в ліве око, а також один удар кутом верхньої частини дерев`яного табурету по голові з лівого боку, в результаті чого останній впав на підлогу та від отриманих тілесних ушкоджень помер.
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , залишивши ОСОБА_10 на кухні в вищезазначеному положенні, пішли з квартири.
Згідно висновку судовомедичної експертизи № 3/170 від 06.06.2017 при дослідженні трупа гр. ОСОБА_10 були виявлені наступні тілесні ушкодження: садна лоба; синці правої лобно скроневій області та лівої скроневе виличної області; забиті рани лівої вушної раковині з синцем в завушній області; з крововиливами в підлеглих м`яких тканинах основи лівої вушної раковини та лівої скроневій області, лівої скроневій м`язі та апоневрозі лівої скроневої області; дірчастий вдавлений перелом кісток склепіння та основи черепа; крововиливи під м`якими мозковими оболонками лівої скроневій области головного мозку; забій м`яких тканин з синцями усіх повік обох очей з поверхневими забитими ранами на нижньому повіку правого ока та обох повік лівого ока; синець с садном спинки носа і з закритим переломом підлеглих кісток носа; забій м`яких тканин обох губ з крововиливами в слизовій оболонці зліва та з забитими поверхневими ранами верхній губи; забій м`яких тканин тильної поверхні лівої кисті з синцем та садном; садна передній та зовнішній поверхонь верхньої третини правої гомілки і передній поверхні лівого колінного суглобу.
Усі тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмету, при цьому: забита рана лівої вушної раковини, згідно медико криміналістичного дослідження, спричинена твердим тупим предметом, що має обмежену поверхню та форму поперечного перетину, наближену до прямокутної чи квадратної та має, як найменше два ребра. Локалізація та морфологічні особливості дірчастого вдавленого перелому кісток черепа свідчать про те, що він утворився одночасно з забитою раною лівої вушної раковини. Обставини справи вказують на те, дані тілесні ушкодження утворилися від одноразової ударної дії травмуючим предметом, чим є бічна поверхня верхньої частини табурета, яка має два ребра; всі інші ушкодження утворилися від дії травмуючого предмета, індивідуальні особливості якого в ушкодженнях не відобразилися.
Забиті рани лівої вушної раковині з синцем в завушній області; з крововиливами в підлеглих м`яких тканинах вушної раковини та лівої скроневій області, лівої скроневій м`язі та апоневрозі лівої скроневої області; дірчастий вдавлений перелом кісток склепіння та основи черепа з крововиливами під м`якими мозковими оболонками лівої скроневій области головного мозку, які утворилися одномоментно від одноразової дії тупого предмета, містять ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя.
Садна лоба, синці правої лобно скроневій області та лівої скроневе виличної області, забій м`яких тканин з синцями усіх повік обох очей з поверхневими забитими ранами на нижньому повіку правого ока та обох повік лівого ока, синець с садном спинки носа і з закритим переломом підлеглих кісток носа, забій м`яких тканин обох губ з крововиливами в слизовій оболонці зліва та з забитими поверхневими ранами верхній губи, забій м`яких тканин тильної поверхні лівої кисті з синцем та садном, садна передній та зовнішній поверхонь верхньої третини правої гомілки і передній поверхні лівого колінного суглобу містять ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
Морфологічні особливості синців та саден, а також дані судово гістологічного дослідження, при якому в крововиливах м`яких тканин лівої вушної раковини, м`яких тканин лівої скроневій області голови, лівої скроневій м`язі і апоневрозі лівої скроневої області та крововиливу під м`якими мозковими оболонками лівої скроневій области головного мозку була встановлена відсутність вираженої перифокальної клітинної реакції, свідчить про те, що усі виявлені при дослідженні трупа гр. ОСОБА_10 тілесні ушкодження утворилися в один короткий проміжок часу та незадовго до настання смерті, орієнтовно від 10 15 хвилин і до 30 40 хвилин.
Смерть гр. ОСОБА_10 перебуває в причинному зв`язку з відкритим переломом кісток склепіння і основи черепа з крововиливом під м`якими мозковими оболонками головного мозку, що утворилися одночасно від одноразової дії травмуючого предмета, і настала від набряку головного мозку.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить вирок районного суду скасувати, як незаконний та необґрунтований.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 просить вирок суду змінити, в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_7 з ч.2 ст. 121 КК України на ст. 118 КК України, вважати його засудженим за ст. 118 КК України та пом`якшити йому покарання. У вироку суд безпідставно не вказав те , що між двома ударами кулаками та одним ударом табуретом пройшов певний проміжок часу (5-10 хвилин), і що вказані події відбувались у різних приміщеннях (спочатку у кімнаті, а потім на кухні). Суд не відобразив у вироку точних показів обвинуваченого з приводу того, що удар табуретом він наніс вимушено під час самозахисту, а також те, що цей удар був спрямований по руці, у якій ОСОБА_10 тримав дубинку, а в голову поцілив ненавмисно. Під час судового розгляду прокурор не надав жодного доказу на спростування показів обвинуваченого і навіть не намагався цього зробити. Покази обвинуваченого є послідовними і узгоджуються з іншими доказамиҐ, в тому числі з висновком судових експертиз та протоколом слідчого експерименту. Фактичні покази обвинуваченого не спростовані, а тому їх точний зміст має суттєве значення, так як впливає на кваліфікацію дії обвинуваченого. В основу рішення суд зобов`язаний був покласти фактичні покази обвинуваченого, як належний й допустимий доказ у справі, не спростований прокурором. Сторона захисту вважає ще раз наголосити, що в момент нанесення удару табуретом, агресивно налаштований, раніше неодноразово судимий ОСОБА_10 тримав в руці дубинку, якою погрожував обвинуваченому, ісаме дубинку з його руки намагався вибити обвинувачений, але ж ненавмисного поцілив йому в голову ці покази ОСОБА_7 ніхто не спростовував, а їх просто не зазначили у вироку.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та адвоката, які підтримали доводи своїх апеляційних скарг, прокурора, якій вважав, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін, як такий, що відповідає вимогам закону, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні ОСОБА_7 вину визнав у повному обсязі і не оспорює фактичні обставини по справі, при цьому показав суду, що дійсно в ніч з 15 на 16 квітня 2017 року, близько 00:00 години, за адресою: АДРЕСА_2 він знаходився з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , де всі втрьох вживали спиртні напої на кухні вищезазначеної квартири. Між ним та ОСОБА_10 на ґрунті сумісного вживання алкогольних напоїв раптово виникли неприязні стосунки, які переросли в конфлікт, під час якого він, наніс кулаком правої руки два удари по обличчю ОСОБА_10 , перший удар - в ніс, другий - в ліве око, а також один удар дерев`яним табуретом по голові з лівого боку, після чого ОСОБА_10 впав на підлогу, а він та ОСОБА_11 , залишили ОСОБА_10 на кухні та пішли з квартири. В скоєному чистосердечно кається більше ніколи таке не повторить. Вдарив табуретом ОСОБА_10 наотмаш, так як у ОСОБА_10 була в руці скалка.
Потерпіла ОСОБА_12 надала заяву, в якій від показів відмовилась, просить кримінальне провадження розглядати за її відсутністю, матеріальних та моральних претензій до обвинувачуваного не має.
Крім визнання обвинувачуваним своєї вини у повному обсязі, його вина доказана дослідженими судом доказами:
-протоколом огляду місця події з фото-таблицею,
-протоколом огляду трупа,
-протоколом проведення слідчого експерименту,
-заявою ОСОБА_7 ,
-висновком експерта №3/70,
-висновокм судово-психіатричних експертів №220,
-висновком експерта №403,
-висновком експерта №402,
-висновком експерта №483,
-висновком експерта №255,
-довідками медогляду .
Суд не може погодитись з позицією захисника ОСОБА_9 , щодо перекваліфікації дій обвинувачуваного з ч.2 ст.121 КК України, на ст.118 КК України, так як ця позиція нічим не обґрунтована, спростовується матеріалами справи. Якщо вірити обвинувачуваному, то він захищав ОСОБА_11 від нападу з боку ОСОБА_10 , а не себе.
Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані судом за ст.121 ч.2 КК України.

При призначенні обвинувачуваному покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, раніше не судимий, не знаходиться на обліку у нарколога, психіатра, не має постійного місця проживання, щире каяття, сприяння слідству і суду в установлені істини по справі, явка з повинною, злочин вчинений у стані алкогольного сп`яніння, позицію потерпілої, особу померлого, та вважає, що йому має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. У суду немає ні правових, ні суб`єктивних, ні об`єктивних підстав для застосування норм ст.ст.69, 75, 76 КК України.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в рамках санкції.

Обговорюючи доводи апеляцій обвинуваченого та адвоката, що під час досудового і судового слідства було допущено ряд норм процесуального права, і що суд першої інстанції не взяв до уваги , ці твердження носять голослівних характер.

Як вбачається з матеріалів справи протоколу судового засідання і технічного запису суд розглянув справу в межах обвинувального акту і доказів встановлених в ході судового слідства. Всі учасникі судового слідства погодились з об`ємом досліджених доказів і не заперечували закінчити судове слідство.

В ході досудового слідства суд першої інстанції ретельно перевірив всі докази по справі і обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість обвинуваченого. який підтверджував обставини скоєного.

Обставиниякі були встановлені і нікім не заперечувались в ході апеляційного розгляду захист намагається змінити, з бажанням викласти їх в іншому ракурсі, щоб помягчити становище обвинуваченого.

Так посилання, що обвинувачений захіщав своє життя від скалки чи толкушки для картоплі захістник намагається донести до суду апеляційної інстанції, як дубину що була в руках потерпілого. Такі обставини були перевірені і не знайшли свого підтвердження.

Також було перевірено і те посилання, що обвинувачений захіщав своє життя і удар табуреткою по голові потерпілого від яких настала його смерть, це випадкові дії.

Колегія суддів перевіряючи доцільність даних висловів, перевірила механізм нанесення удару табуреткою по голові потерпілого, наявність тілесних ушкоджень згідно судово-медичної експертизи, пояснення обвинуваченого в ході судового слідства і прийшла до висновку, що загрози життю обвинуваченому в момент нанесення удару табуреткою не було.

Обвинувачений не заперечував що всі дії пов`язані з зловживанням алкогольних напоїв і що при виникненні конфлікту він перший наніс потерпілому декілька ударів по обличчю, а потім коли він не прекратив своїх дій наніс йому удар табуреткою по голові. В нього не було будь яких тілесних ушкоджень, що свідчить про його бажання поставити потерпілого на місце з урахуванням його стану алкогольного сп`яніння і який намагався учинити сварку.

Приведені в вироку суду докази перевірені в установчому порядку, свідчать про наявність вини обвинуваченого і їх законність і обґрунтованість не визиває сумнівів.

Пояснення обвинуваченого викладені в вироку суду відповідають обставинам справи і посилання захисника що не прийнятя його позиції є відмовою від правосуддя, на думку колегії суддів є зловживанням своїми правами і незаконним тиском на суд.

Колегія суддів даючи оцінку доводам апеляцій ретельно перевіривши обставини по справі і прийшла до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку о правильності кваліфікації і призначеної міри покарання.

При таких обставинах колегія суддів прийшла до висновку, що призначене судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та скасуванню чи зміні не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407,419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 14.07.2017 року відносно ОСОБА_7 за ст. 121 ч.2 КК України без змін.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2