УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність старшого слідчого з ОВС відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 13.09.2017р., за ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Адвокат ОСОБА_5 , діючий в інтересах ОСОБА_3 подав слідчому судді заяву про залишення без розгляду вказаної скарги.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав письмові заперечення, просить відмовити у задоволені скарги. Відповідно до вимог ст. 306 КПК України неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд скарги проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скаргу подано у відповідності до положень ст.ст.303-304 КПК України та на процесуальну дію/бездіяльність, що підлягає оскарженню на досудовому провадженні.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скаржник відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства є вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, тому його заява про залишення скарги без розгляду підлягає задоволенню.

При цьому слідчий суддя керується нормами ч. 6 ст.9 КПК України, згідно з якими у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.1-3, 7-29, 110, 303-307, 309, 310, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, - залишити без розгляду.

Копію ухвали вручити скаржникам, направити для відома прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

13.12.2017