Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/273/17-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" жовтня 2017 р. м.Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1

з участю:

прокурора ОСОБА_2

захисників: ОСОБА_3

ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5

неповнолітнього ОСОБА_6

законного представника малолітнього ОСОБА_7

малолітнього ОСОБА_8

секретаря ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000206 від 16.04.2017 року, стосовно малолітнього:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 8-го класу Олевської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2, не інваліда, не судимого,

у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
16 квітня 2017 року, об 02 годині 30 хвилин, малолітній ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 , групою осіб, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою самозбагачення, підійшли до тильної сторони приміщення Олевської гімназії, яка розташована по АДРЕСА_2 , і переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає та вони (дії) залишаються ніким не поміченими, де малолітній ОСОБА_8 , за допомогою сокири, яку попередньо взяв із собою, шляхом віджиму відчинив вхідні двері до приміщення гімназії залишившись при цьому спостерігати за навколишньою обстановкою, а неповнолітній ОСОБА_6 , у свою чергу проникши до приміщення гімназії та пройшовши до класу вивчення хімії, що розміщений на 1-му поверсі зазначеної гімназії, із металевого сейфу, який був не замкненим, вийнявши металеву банку з-під чаю, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 450.00 грн., заподіявши при цьому ОСОБА_10 , матеріальної шкоди на вказану суму та з викраденим майном з місця вчинення суспільно-небезпечного діяння зникли.
Дії малолітнього ОСОБА_8 , підпадають під ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, вчинене проти власності, що виразилося в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групи осіб, поєднане з проникненням у приміщення.
У судовому засіданні малолітній ОСОБА_8 , свою провину у вчиненому суспільно-небезпечному діянні, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю та надав показання по суті вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння, підтвердивши, що дійсно він разом із неповнолітнім ОСОБА_6 , вчинив суспільно-небезпечне діяння при обставинах, які зазначені в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру до особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність. Вчинив зазначене діяння у зв`язку із бажанням самозбагачення, тобто отримання грошей. У вчиненому щиро кається, розуміючи протиправність своїх дій, що були ним вчинені. Зобов`язується неухильно додержуватися норм передбачених Конституцією України та законів України. Просить звільнити його від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру.
Законний представник малолітнього ОСОБА_8 , - ОСОБА_7 , у судовому засіданні просить клопотання про застосування до її сина ОСОБА_11 примусових заходів виховного характеру задовольнити, при цьому запевнила суд, що вона має позитивний вплив на свого сина ОСОБА_11 та зобов`язується контролювати його поведінку і здійснювати повсякденний контроль над ним.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання щодо застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього ОСОБА_8 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, у виді передачі малолітнього під нагляд батьків.
Захисник малолітнього ОСОБА_8 , - адвокат ОСОБА_4 , у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до його підзахисного ОСОБА_8 , примусових заходів виховного характеру, однак вважає доцільним застосувати до малолітнього примусові заходи виховного характеру, що передбачені п.1 ч.2 ст.105 КК України. При цьому висловив думку, що мати малолітнього ОСОБА_8 , в змозі виховувати останнього, а тому до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру у виді застереження.
Потерпілий ОСОБА_10 , у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву щодо розгляду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього ОСОБА_8 , у його відсутності. Претензій як матеріального так і морального характеру не має. Зі згоди всіх учасників судового засідання, суд проводить розгляд клопотанням про застосування до малолітнього ОСОБА_8 , який не досяг віку кримінальної відповідальності примусових заходів виховного характеру, у відсутності потерпілого ОСОБА_10 , що відповідає положенням ст.325 КПК України.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, подане клопотання, суд вважає, що клопотання слідчого СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області підлягає до задоволення з наступних підстав:
Так відповідно до ч.4 ст.12 КК України суспільно-небезпечне діяння, що вчинив малолітній ОСОБА_8 , є тяжким.
Відповідно до ст.501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосовувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме. Якщо під час судового розгляду не буде доведено однієї з обставин, передбачених у пункті 1 або 2 частини першої цієї статті, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні примусових заходів виховного характеру і закрити кримінальне провадження.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 5 від 16.04.2004 року (п.19 постанови) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», вирішуючи питання про звільнення неповнолітніх від кримінальної відповідальності із застосуванням до них примусових заходів виховного характеру, суди мають виходити з вимог статей 97 і 105 КК України, статей глави 38 КПК України, а також враховувати відповідні роз`яснення Пленуму Верховного Суду України по вказаним питанням.
Разом із тим, частиною 1 ст. 498 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до довідки органу місцевого самоврядування № 4424 від 25.04.2017 року стверджено, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками його є: мати - ОСОБА_7 та вітчим - ОСОБА_12 . На момент вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_8 , не виповнилося 14 років. У відповідності до ч.2 ст.22 КК України кримінальній відповідальності за ч.3 ст.185 КК України особи підлягають у віці від 14 років. Станом на 16.04.2017 року ОСОБА_8 , виповнилося лише 13 років 02 місяців, отже на нього поширюється дія ст.498 КПК України.
Частина 5 ст. 499 КПК України передбачає, що за відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.
Як передбачає ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
При обранні виду примусового заходу виховного характеру суд враховує умови життя та виховання малолітнього та те, що малолітній проживає у приватній квартирі разом із батьками, матеріально-побутові умови життя задовільні, сім`я за місцем проживання характеризується добре, малолітній навчається у 8 класі Олевської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2, де характеризується негативно, за станом здоров`я здоровий.
Таким чином, на основі аналізу зібраних і досліджених в судовому засіданні доказів, та з урахуванням наведених даних про особу - малолітнього ОСОБА_8 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке відноситься до категорії тяжких, враховуючи обставини вчиненого діяння, відсутність тяжких наслідків, відсутність претензій потерпілого, відношення малолітнього ОСОБА_8 , до вчиненого, його щире каяття, суд приходить до висновку про доведеність вчинення малолітнім ОСОБА_8 , суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, не досягши віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за це діяння та застосування до нього примусових заходів виховного характеру, а тому клопотання про застосування до малолітнього примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.8, 21, 55, 63, 129 Конституції України, ст.ст.12, 22, 97, 105, ч.3 ст.185 КК України ст.ст.292, 350, 484, 485, 490, 498-501, 369, 370, 372, 375, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього ОСОБА_8 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність задовольнити.
Застосувати до малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 8-го класу Олевської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2, не інваліда, не судимого, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000206 від 16.04.2017 року, у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені п.3 ч.2 ст.105 КК України, у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків: матері - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку зобов`язати посилити контроль та нагляд і виховний вплив над сином і систематично контролювати його поведінку, строком на один рік.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Олевський ВП Коростенкського ВП ГУНП в Житомирській області направивши їм копію такої.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня її оголошення.

Копію ухвали суду, після її оголошення негайно вручити малолітньому ОСОБА_8 , через його законного представника ОСОБА_7 , та прокурору, інші учасники судового провадження копію ухвали мають право отримати у суді.
Суддя: ОСОБА_1