Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1106/18
Провадження № 1-в/644/224/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Орджонікідзевському районному суді м.Харкова заяву-клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження селище Ул`янівка Білопільського району Сумської області, громадянина України, раніше судимого 05.05.2017 року Білопільським районним судом Сумської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 850 гривень, 14.08.2017 року Білопільським районним судом Сумської області за ч.3 ст.185, 69, 71, 72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців,

що відбуває покарання за останнім вироком в Харківській виправній колонії № 43,

ВСТАНОВИВ:
19.02.2018 року засудженим було подано до суду заяву-клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію в 2016 році» шляхом звільнення його від подальшого відбуття покарання у вигляді позбавлення волі. Посилався на те, що він засуджений за ч.3 ст.185 КК України, що не є особливо тяжким злочином, не пов`язаним з насильством, небезпечним для життя та здоров`я. Просив врахувати його вік та тяжкий стан здоров`я. Питання про розгляд заяви-клопотання просив вирішувати без його участі.

Про час та дату розгляду справи засуджений, представник ХВК №43 були повідомлені, про що свідчать розписки та копія пам`ятки. Клопотань про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, залучення до участі у справі захисника до суду від засудженого не подавалось. Враховуючі наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності засудженого та представника ХВК №43.

Суд, вислухавши доводи прокурора, що заперечував проти задоволення заяви- клопотання, оскільки засуджений не є суб`єктом амністії відповідно до вимог ст.1-7 відповідного Закону, дослідивши зміст заяви-клопотання, матеріали особової справи засудженого, встановив наступне.

ОСОБА_5 відбуває покарання у Харківській виправній колонії №43 відповідно до вироку від 14 серпня 2017 року Білопільського районного суду Сумської області, яким він засуджений за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69, 71, 72 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили відповідно до розпорядження 14.09.2017 року.

Під час розгляду справи ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який не змінювався до набрання вироком законної сили. Як вбачається із змісту довідки ОСОБА_5 фактично затриманий на підставі зазначеного вироку 11.10.2017 року.

Заявник просить застосувати до нього Закон України «Про амністію в 2016 році».

Відповідно до вимог ч.1 ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Відповідно до ч.2 даної статті Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання. 06.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно. Відповідно до ч.1 даного Закону підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України та визначено перелік осіб.

Відповідно до вимог ст.12 КК України ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Статтею 2 даного Закону передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Даних про наявність відповідного статусу в матеріалах особової справи не міститься.

Відповідно до вимог частини 3 даного Закону передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Відповідно до частини 4 даного Закону підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
На день набрання цим Законом чинності ОСОБА_5 ще не відбував покарання, а був затриманий на підставі вироку 11.10.2017 року.
Відповідно до статті 5 даного Закону підлягають звільненню від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, засуджених за злочини, вчинені з необережності, за які законом передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше дванадцяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-4 цього Закону.
ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисного злочину.
Відповідно до вимог статті 6 Закону підлягають звільненню від відбування покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовці.
Статтею 7 даного Закону передбачено можливість скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 цього Закону.

ОСОБА_5 засуджений до позбавлення волі.

Враховуючи наведені обставини встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за вчинення тяжкого, умисного злочину до позбавлення волі, фактично був затриманий до відбуття покарання за вироком 11.10.2017 року, тобто після набрання Законом України «Про амністію в 2016 році» чинності, та немає статусу особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримала статус учасника бойових дій.

Тобто, заявник не є суб`єктом амністії, а тому заява-клопотання задоволенню не підлягає. Керуючись ст.ст. 12, 86 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України , Законом України «Про амністію у 2016 році», суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви-клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий: суддя: ОСОБА_1