Справа № 199/6513/17
УХВАЛА
25.09.2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого, про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
25 вересня 2017 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.

Клопотання обґрунтовується тим, що Слідчим відділенням Амур - Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002357 від 16.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Встановлено, що в період часу з 20:40 год. 13.09.2017 до 07:00 год. 16.09.2017, невідомі особи, шахрайським шляхом, з використанням електро - обчислювальної техніки, заволоділи майном, що належить ТОВ "ІСПОЛІН ПЛЮС", спричинивши матеріальної шкоди на суму 174000 гривень.

Під час проведення досудового розслідування допитана в якості потерпілого ОСОБА_5 яка показала, що 13.09.2017 на складах ТОВ «Ісполін Плюс» за адресою: м. Дніпро, вул. Білостоцького, 143, для перевезення до с. Жовнівка Бережанівського району Тернопільської області, цукру в кількості 9500 кг. належного ТОВ «Ісполін Плюс», завантажено автомобіль марки «MAN», д/н знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який у подальшому 14.09.2017 року зателефонував та сповістив про те, що по дорозі у нього зламався автомобіль та йому везуть запчастини з м. Києва. У подальшому телефонний зв`язок з ОСОБА_6 зник. Цукор до с. Жовнівка Бережанівського району Тернопільської області, доставлений не був у зв`язку із чим підприємству «Ісполін Плюс» було спричинено матеріальної шкоди на суму 174 000 гривень.

В ході проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні було встановлено водія автомобіля марки «MAN», д/н знак НОМЕР_1 , який здійснював перевезення вантажу ТОВ «Ісполін Плюс». Водієм автомобіля виявився громадянин ОСОБА_6 .

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_6 , показав, що 13.09.2017 на складі № 5, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Білостоцького, 143, йому було завантажено 9500 кг. цукру належного ТОВ «Ісполін Плюс», який він повинен був перевезти до с. Жовнівка Бережанівського району Тернопільської області. По дорозі йому зателефонував чоловік, який представився власником вантажу та наказав йому вивантажити цукор на складі у м. Києві, за адресою: м. Дніпро, вул. Марка Вовчка, 10-А. Після того йому на мобільний зателефонувала жінка, яка представилась ОСОБА_7 , та вказала маршрут за яким можна проїхати до її торгівельної точки. Згодом він доїхав до торгівельного павільйону за вищевказаною адресою, де вивантажив цукор ТОВ «Ісполін Плюс».

Під час проведення огляду ОСОБА_6 добровільно видав для огляду та вилучення надані йому представниками ТОВ «Ісполін Плюс» документи, а мсаме товарно-транспортні накладні, відповідно до яких вантаж необхідно було доставити за адресою: с. Жовнівка Бережанівського району Тернопільської області, а також посвідчення про якість цукру.

Окрім цього під час проведення огляду місця події від 19.09.2017 року, свідок ОСОБА_6 вказав на торгівельний павільйон розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та пояснив, що саме за цією адресою він вивантажив цукор ТОВ «Ісполін Плюс» в кількості 9500 кг.

При проведенні слідчих (розшукових) дій встановлено, що у вищевказаному торгівельному павільйоні, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем ведення підприємницької діяльністі фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 , ІПН НОМЕР_2 .

В цей же день, було складено засвідчений ФОП ОСОБА_8 , акт про те, що станом на 19.09.2017 року, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем здійснення її підприємницької діяльністі, знаходиться та залишилось на зберіганні 105 мішків з білим кристалічним цукром заводу виробника ТОВ «Волочиськ-АГРО» ВП «Наркевицький цукровий завод», із відповідними на те маркувальними бирками.

22.09.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2017 року, співробітниками слідчого відділення АНД ВП ДВП було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем ведення підприємницької діяльністі фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 , ІПН НОМЕР_2 . Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено 95 поліпропіленових мішки з білим кристалічним цукром, та розірвану маркувальну бирку від мішку з білим кристалічним цукром заводу виробника ТОВ «Волочиськ-АГРО» ВП «Наркевицький цукровий завод».

При цьому встановлено, що вилучені в ході обшуку 91 поліпропіленовий мішок з білим кристалічним цукром не мають на собі будь-яких маркувальних бирок чи позначень про його походження. До інших чотирьох мішків були прикріплені маркувальні бирки заводу виробника ТОВ «Кернел Трейд», ТОВ «Чортківський цукровий завод».

Під час допиту в якості свідка ОСОБА_8 показала, що 14.09.2017 року до неї зателефонував невідомий чоловік, який представився ОСОБА_9 та запропонував придбати у нього кристалічний білий цукор за ціною по 12 гривень за кілограм, пояснюючи таку малу ціну із-за того, що вказаний цукор було перевезено до м. Києва на замовлення покупця, який відмовився від товару у останній момент, коли товар було доставлено вже до м. Києва. Вона погодилась, після чого за наданим їй номером телефону зателефонувала перевізнику та вказала маршрут за яким до неї можна проїхати. Коли до її торгівельного павільйону розташованого за адресою: м. Київ, вул. Марка Вовчка, 10-А, під`їхав вантажний автомобіль «MAN», вона пішла до відділення «Приват Банк», де шляхом переведення грошових коштів на картковий рахунок, який їй було вислано смс повідомленням від ОСОБА_9 , сплатила за перевезення товару, а у подальшому на протязі трьох днів за весь товар в цілому. Придбавши таким чином білий кристалічний цукор у кількості 190 мішків вагою по 50 гривень кожний, загальною вагою 9 500 кілограм, із маркувальними бирками заводу виробника ТОВ «Волочиськ-АГРО» ВП «Наркевицький цукровий завод», вона виставила його на продаж та реалізовувала у своєму торгівельному павільйоні за адресою: м. Київ, вул. Марка Вовчка, 10-А. Будь-які документи, які б підтверджували походження вказаного цукру їй надано не було. Про те, що цукор було викрадено шахрайським шляхом у ТОВ «Ісполін Плюс», вона дізналась від поліції.

Окрім цього ОСОБА_8 показала, що на дев`яносто одному мішку з білим кристалічним цукром, які знаходились у неї на зберіганні відсутні маркувальні бирки тому, що вони відірвались самі по собі у той час, коли вказані мішки переносили.

22.09.2017 року вилучені в ході обшуку у ОСОБА_8 дев`яносто п`ять поліпропіленових мішків з білим кристалічним цукром визнано та залучено до кримінального провадження № 0002357, в якості речового доказу.

Слідчий зазначає, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучені у ФОП ОСОБА_8 дев`яносто п`ять поліпропіленових мішків з білим кристалічним цукром є доказом злочину, у зв`язку із чим, під час проведення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно провести порівняльне дослідження, а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та забезпечення цивільного позову і поновлення прав потерпілої сторони.

Судом заслухано прокурора та досліджено додані до клопотання документи.

З метою забезпечення арешту майна, суд розглядає вказане клопотання, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, тобто без повідомлення власника майна.
Суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
За ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.

Предмети, що матеріальні об`єкти, які, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, з урахуванням вимог ст. 98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна єп. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів.

Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним з завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна.

Арешт майна не тягне за собою непоправного обмеження охоронюваних законом прав та законних інтересів власника зазначеного майна.

Суд вважає обґрунтованими доводи слідчого про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Зокрема, арешт переліченого майна є необхідним та достатнім для запобігання можливості його подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
На підставі викладеного, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на дев`яносто п`ять поліпропіленових мішків з білим кристалічним цукром, які були вилучені під час проведення обшуку за місцем ведення підприємницької діяльністі фізичної особи - підприємця ОСОБА_8 , ІПН НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1