АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/5077/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги представника власників тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Знаки УА" ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 липня 2017 року,
з участю:

прокурора ОСОБА_8

представника власників майна ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10.07.2017 року задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, тимчасово вилучене під час обшуку 06.07.2017 року в квартирі за адресами: АДРЕСА_1 , а саме: жорсткі диски: Seagate s/n W3PEGRTB, Seagate s/n Z2ANHT07, Seagate s/n 6QF1V3HN; ноутбук Аsus s/n D4NOCX15IOZ614; мобільний телефон Iphone 6S ID: BCG - E2946A, IC 579C-E2946A.

Згідно ухвали слідчого судді, арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки є достатні підстави вважати, що вилучене в ході проведення обшуку майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власників тимчасово вилученого майна ОСОБА_7 та ТОВ "Знаки УА" подав апеляційні скарги в яких, посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання прокурора., а також поновити строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали.

Причини поважності пропущення строку апеляційного оскарження представник власників майна обґрунтовує тим, що ухвала була постановлена слідчим суддею без повідомлення та участі власників тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 та ТОВ "Знаки УА", копію даної ухвали сторонам направлено не було та про її існування представникові стало відомо після ознайомлення з матеріалами клопотання прокурора про арешт майна 20.09.2017 року.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що прокурором не було отримано дозвіл на відшукання і вилучення комп`ютерної або мобільної техніки згідно ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 27.06.2017 року про проведення обшуку.
Також, апелянт стверджує, що жодній особі в кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000055 від 05.05.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1.ст.205, ч.1.ст.212, ч.3 ст.212, ч.2. ст.212 КК України повідомлено про підозру не було, що вказує на відсутність правових підстав у органу досудового розслідування на вилучення жорстких дисків: Seagate s/n W3PEGRTB, Seagate s/n Z2ANHT07, Seagate s/n 6QF1V3HN; ноутбука Аsus s/n D4NOCX15IOZ614 та мобільного телефона Iphone 6S ID: BCG - E2946A, НОМЕР_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_7 та ТОВ "Знаки УА", який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг представника власників майна, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі власників майна. Копія ухвали на адресу ОСОБА_7 та ТОВ "Знаки УА" не направлялася і розписка про отримання її представником товариства відсутня, а відтак в силу положень ст. 395 КПК України, строк на апеляційне оскарження не пропущено.
Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, у провадженні СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 05.05.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205; ч. 1 ст. 212; ч. З ст. 212; ч. 2 ст. 212 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що невстановлені особи створили (придбали) суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи) ТОВ "Оптовик Про" (код за ), ТОВ "Торгмаш-Альянс" (код за ), ТОВ "Альфацентавр Альянс" (код за ), а також ТОВ "Маркет Торг" (код за ) з метою прикриття незаконної діяльності підприємствам реального сектору економіки, шляхом надання послуг із заниження сплати до бюджету податку на додану вартість, в тому числі службовим особам ТОВ "Знаки УА" (код за ).

ТОВ «Маркет Торг» (код за ), ТОВ «Альфацентавр Альянс» (код за ), ТОВ «Оптовик Про» (код за ) мають ознаки «фіктивності», зокрема: зареєстровані на підставних осіб без мети здійснення фінансово-господарської діяльності; за місцем реєстрації не знаходяться; встановлено відсутність необхідних трудових ресурсів; виробничого обладнання; транспортних засобів; торгівельного обладнання та інших основних фондів, економічно необхідних суб`єкту господарювання для здійснення господарських операцій з підприємствами-постачальниками та підприємствами-покупцями, що дає змогу ставити під сумнів факт здійснення суб`єктом господарювання господарських операцій. Вказане, як зазначає орган досудового розслідування дає підстави стверджувати, що невстановлені слідством особи використали в злочинній діяльності підприємства з ознаками «фіктивності», направлені на надання податкової вигоди іншим суб`єктам господарської діяльності, у вигляді завищення податкового кредиту з податку на додану вартість та заниження валових витрат підприємств та обготівковування безготівкових коштів в готівку, в тому числі ТОВ «Знаки УА» ().

Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Знаки УА» () протягом 2015 - 2016 р.р. здійснювали сумнівні господарські операції з ТОВ «Маркет Торг» (код за ), ТОВ «Альфацентавр Альянс» (код за ), ТОВ «Оптовик Про» (код за ), спрямовані на надання податкової вигоди, які не мають реального товарного характеру та сформували технічний податковий кредит.

В результаті проведеного 06.07.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.06.2017 року обшуку офісного приміщення ТОВ «Знаки УА» за адресами: м. Київ проспект Оболонський 35, м. Київ вул. Озерна 1, було встановлено та вилучено жорсткі диски: Seagate s/n W3PEGRTB, Seagate s/n Z2ANHT07, Seagate s/n 6QF1V3HN; ноутбук Аsus s/n D4NOCX15IOZ614; мобільний телефон Iphone 6S ID: BCG - E2946A, IC 579C-E2946A в ході проведеного огляду яких, було виявлено інформацію та папки з електронними документами, що стосуються фінансово - господарських взаємовідносин ТОВ "Знаки УА" (код за ) з підприємствами, що мають ознаки «фіктивності ТОВ «Маркет Торг» (код за ), ТОВ «Альфацентавр Альянс» (код за ), ТОВ «Оптовик Про» (код за ) та інші.

07.07.2017 року прокурор Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_8 звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно.

Це клопотання мотивовано тим, що вилучена в ході проведення обшуку у ТОВ "Знаки УА" техніка містить сліди вчинення кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, є підстави для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування спричинених державі збитків..

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10.07.2017 року клопотання прокурора було задоволено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_8 та дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки це майно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч викладеним у апеляційних скаргах доводам, встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Не заслуговують на увагу також твердження апелянта щодо відсутності у кримінальному провадженні № 0000055 повідомленої будь-кому підозри , оскільки арешт на майно накладено з підстав забезпечення збереження речових доказів, що не потребує даних вимог.
Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінюватидокази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на зазначене в клопотанні слідчого майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вилучене в результаті проведення обшуку майно ТОВ "Знаки УА", діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності і співмірності. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційні скарги представника ТОВ "Знаки УА" та ОСОБА_6 , задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 липня 2017 року задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, тимчасово вилучене під час обшуку 06.07.2017 року в квартирі за адресами: АДРЕСА_1 ., а саме: жорсткі диски: Seagate s/n W3PEGRTB, Seagate s/n Z2ANHT07, Seagate s/n 6QF1V3HN; ноутбук Аsus s/n D4NOCX15IOZ614; мобільний телефон Iphone 6S ID: BCG - E2946A, IC 579C-E2946A залишити без змін, а апеляційні скарги представника власників тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 та Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Знаки УА" ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4