У Х В А Л А
20 вересня 2017 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у с. Орлянське, Василівського району Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, стрільця поза штатом роти бойового матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , солдата,
підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145, внесеного 05 квітня 2017 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
адвоката - ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_4 ,-
В С Т А Н О В И В:
Військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст.407 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

30 червня 2016 року ОСОБА_4 призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та в той же день направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на строкову військову службу, вважається день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту.

Відтак, з 30 червня 2016 року, тобто з моменту відправлення

ОСОБА_4 з ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини НОМЕР_1 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби.

01 липня 2016 року ОСОБА_4 наказом тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 №132 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця навчального збору вищезазначеної військової частини.

23 листопада 2016 року ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №253 з 22 листопада 2016 року направлено на стаціонарне лікування до обласної психо-неврологічної лікарні ( АДРЕСА_1 ).

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби та проходячи військову службу на посаді стрільця поза штатом роти бойового матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат усвідомлюючи обов`язок знаходитися на території комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» та проходити стаціонарне лікування, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 26 листопада 2016 року, без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив розташування вищезазначеного медичного центру, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 та ухилявся від проходження строкової військової служби до 18 вересня 2017 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язками військової служби.

18 вересня 2017 року ОСОБА_4 затриманий працівниками національної поліції та того ж дня доставлений до військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України.

Таким чином, 26 червня 2017 року повідомлено про підозру, а 19 вересня 2017 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема, протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням, про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на те, що немає доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 184 КПК України. Окрім цього, адвокат ОСОБА_6 повідомила, що ОСОБА_4 , згідно наданої довідки від 08.08.2017 року з КУ «Одеський обласний медичний центр психологічного здоров`я», був виписаний з діагнозом «Спостереження у звязку з підозрою психічно-поведінкового розладу психіки», а сам ОСОБА_4 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , а тому просили відмовити у застосуванні запобіжного заходу.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання прокурора, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.407 КК України, який карається позбавленням волі на строк до 7 років.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя встановив відсутність в клопотанні прокурора посилань на факти, які свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Підстави, які наведені в клопотанні слідчого, якими обґрунтується необхідність обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , носять імовірний характер, не підтверджується досліджуваними в судовому засіданні доказами. Одна лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також слід зазначити, що досудове розслідування триває вже тривалий час, станом на теперішній час органом досудового слідства зібрані необхідні для розслідування кримінального провадження документи, а підозрюваний ОСОБА_4 згідно довідки з КУ «ООМЦПС» має діагноз спостереження у зв`язку із підозрою на психічно-поведінкового розладу психіки. Оскільки викладені в клопотанні прокурора обставини не дають підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може порушити покладені на нього законом процесуальні обов`язки та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави у сумі, яка буде відповідати майновому стану підозрюваного ОСОБА_4 , а саме у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 32 000 (тридцять дві тисячі) гривень.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою. Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету АРК, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний вести кошти на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_4 , провадження по справі № 1-кс/522/17738/17, або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого,

прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Повідомити підозрюваному письмово під розпис про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

20.09.2017