Справа № 301/289/18

У Х В А Л А
про накладення арешту
"22" лютого 2018 р. м. Іршава
в с т а н о в и л а :
Оскільки вказане клопотання не відповідало вимогам ст.171 КПК України, ухвалою слідчої судді Іршавського районного суду від 16.02.2018 року клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин.
Подане клопотання мотивовано тим, що 23 червня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо надання йому у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,3 га, розташованої за межами населеного пункту на території Іршавської міської ради.
За наслідками розгляду вказаного листа наказом Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області №1979-сг від 19.07.2016 року ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,3 га із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту в контурі 246 на території Іршавської міської ради.
Враховуючи наведене, з метою збереження доказів та відшкодування завданої шкоди кримінальним правопорушенням просив накласти арешт на вищевказану земельну ділянку, із забороною використання земельної ділянки, розпорядження нею та в подальшому будь-яких дій щодо її відчуження, розподілу, знищення та вчинення інших дій.
Відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК України, розгляд клопотання просив провидити без повідомлення власника майна ОСОБА_4 з метою забезпечення мети та дієвості арешту майна.
У судове засідання начальник Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву, в якій клопотання підтримав, просив таке задовольнити, а судове засідання провести без його участі (а.с.18).
ОСОБА_4 на підставі ч.2 ст.171 КПК України про розгляд клопотання не повідомлявся.
Згідно ст.170 ч.ч.1-3 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі, збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч.1 ст.98 КПК України,речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Оскільки по даному кримінальному провадженню, що порушене за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, є необхідність у збереженні майна, яке стало об`єктом кримінально протиправних дій, та є підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.170 ч.1 абз. 2 КПК, а саме: незастосування заборони розпорядження майном може привести до зміни власника майна з метою приховування майна, вважаю клопотання задовольнити.
Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,
у х в а л и л а :
Клопотання задовольнити.
Копію ухвали для виконання направити начальнику Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , а для відому направити власнику ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідча суддя : ОСОБА_1