Справа № 517/638/17
Провадження № 1-кп/517/5/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка заяву обвинуваченої ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000103 від 03.02.2017, -

встановив:
27.01.2017 до Фрунзівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, відомості про який внесені 03 лютого 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила відвід судді ОСОБА_5 мотивуючи його тим, що суддя ОСОБА_5 не задоволений її поведінкою, як селищного голови, оскільки неодноразово звертався до неї, як до Захарівського селищного голови, з різними питаннями щодо землекористування, які вона не завжди могла вирішити. У зв`язку з цим, обвинувачена ОСОБА_4 припускає, що з боку судді ОСОБА_5 можливо буде не зовсім гарне ставлення до неї, що буде заважати йому об`єктивно та неупереджено розглянути кримінальне провадження за її обвинуваченням.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду заяви про відвід повідомлялися належним чином.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення заяви про відвід судді.

Особа, якій заявлено відвід - суддя ОСОБА_5 повідомлений про час розгляду заяви про відвід, в судове засідання не з`явився, своїх пояснень з приводу відводу не надав.

Відповідно до ст. 81 КПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності особи, яка заявила про відвід та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, оцінивши наведенні у заяві доводи щодо підстав для відведення судді, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, при чому ч. 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід має бути мотивованим.

Тому, для відведення судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Водночас, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року і, відповідно до статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства (далі - Конвенція) кожен при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування упередженості, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Однак, в своїй заяві про відвід судді, обвинуваченою не наведено обставин та не надано жодних доказів, які б свідчили про упередженість судді ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження, а також того, що головуючий суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи, а всі твердження базуються на припущеннях та її суб`єктивній думці.

При цьому, суд наголошує, що можливе звернення в минулі роки ОСОБА_5 , як жителя територіальної громади, до селищного голови ОСОБА_4 є його правом та не свідчить про його упередженість, як судді при розгляді кримінального провадження, та жодним чином не впливає на безсторонність суду у цій справі.

Крім того, суд враховує те, що згідно ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон), здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Пунктом 1 та 2 ч. 7 ст. 56 Закону визначено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства;зобов`язаний дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Статтею 58 Закону визначено, що питання етики суддів визначаються Кодексом суддівської етики, що затверджується з`їздом суддів України за пропозицією Ради суддів України.

У відповідності до ст.5 та ст.6 Кодексу суддівської етики (далі - Кодекс), незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід`ємною складовою справедливого суду.

Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Статтею 15 Кодексу визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

У відповідності до п. 1.2. Бангалорських принципів, суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення.

З аналізу вищевикладеного законодавства вбачається, що як на національному рівні так і на міжнародному рівні врегульовано питання щодо діяльності суддів, в тому числі вирішення питання щодо відводів судді, при чому визначено поняття упередженості та необ`єктивності судді та умови, за яких заява про відвід судді підлягає задоволенню.

Так, зокрема п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Однак, в своїй заяві про відвід судді, обвинуваченою ОСОБА_4 не наведено обставин та не надано жодних доказів, які б свідчили про упередженість судді ОСОБА_5 , а всі твердження базуються виключно на її суб`єктивній думці.

Підсумовуючи в сукупності вищевикладене суд вважає, що заява обвинуваченої ОСОБА_4 є безпідставною та необґрунтованою.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, суд -

постановив:
В задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_4 про відвід судді Фрунзівського районного суду Одеської області ОСОБА_5 від участі у розгляді кримінального провадження № 0000103 від 03.02.2017 (справа №517/638/17) - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: