Справа №639/4460 /16-к
Провадж. №1-в/639/149/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Новобаварського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році до засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.06.2017 року за ч. 1 ст. 126 КК України до 2 років 6 місяцівобмеження волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, -

в с т а н о в и в :

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Новобаварського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році до засудженого ОСОБА_4 .

Представник Новобаварського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації та засуджений в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце повідомлялись належним чином.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до такого.

07 вересня 2017 року набув чинності Закон України «Про амністію у 2016році» від 22 грудня 2016 році.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 , засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.06.2017 року за ч. 1 ст. 126 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

Має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав не позбавлений.

Злочин, у вчиненні якого визнаний винним ОСОБА_4 , відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є злочином середньої тяжкості.

Ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» передбачено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:
а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми;
б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом;
в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;
г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572;
ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту");
е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР;
є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Дослідивши матеріали особової справи та клопотання, суд вважає, що ОСОБА_4 підпадає під перелік осіб визначених п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», таким чином,до засудженого може бути застосований акт амністії, у зв`язку з чим подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», суд, -

ухвалив:

Подання начальника Новобаварського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році до засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році, ОСОБА_4 ,звільнити від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.06.20 17 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1