АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/300/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/299/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 3 ст.186 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_9 на вирок Бережанського районного суду від 03 жовтня 2017 року.

Даним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, не працюючий, не одружений, раніше судимий:

- 10.01.2004 року Козівським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 гривень;

- постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 18.02.2005 року покарання за вироком від 10.01.2004 року замінено на 240 годин громадських робіт;

- 07.10.2005 року Козівським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за постановою Козівського районного суду від 18.02.2005 року у виді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначено покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі;

- 30.11.2009 року Козівським районним судом Тернопільської області (із врахуванням ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 21.04.2010 року) за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 18.12.2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання умовно-достроково на підставі ухвали Сихівського районного суду м.Львів від 23.05.2016 року на не відбутий термін 9 місяців 6 днів,-

засуджений за ч.3 ст.186 КК України на 4(чотири) роки 1(один) місяць позбавлення волі;

Відповідно до ст.71 КК України до призначеного основного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2014 року у виді 2 (двох) місяців позбавлення волі і остаточне покарання за сукупністю вироків призначено у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з часу фактичного затримання та стягнуто з нього в користь держави 550 грн. 25 коп. судових витрат.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він та ОСОБА_9 24 жовтня 2016 року близько 19 години перебували біля магазину фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 , за адресою: с.Кальне Козівського району Тернопільської області - де спільно розпивали алкогольні напої. ОСОБА_7 побачив, що у ОСОБА_9 є грошові кошти та у нього виник злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, 24 жовтня 2016 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до господарства ОСОБА_9 у с.Кальне Козівського району Тернопільської області, де заховавшись дочекався поки останній відчинить будинок та зайде в будинок. Надалі, ОСОБА_7 відкрив незамкнуті вхідні двері та проник у житловий будинок ОСОБА_9 .. Перебуваючи у будинку, ОСОБА_7 зайшов до однієї із кімнат, де намагався знайти грошові кошти, в ході чого був помічений ОСОБА_9 , який у цей час вийшов з сусідньої кімнати даного житлового будинку. З метою доведення свого злочинного наміру на заволодіння чужим майном до завершення, ОСОБА_7 застосував насильство відносно потерпілого ОСОБА_9 , яке не було небезпечним для життя чи здоров`я особи, що проявилося в нанесенні двох ударів кулаком правої руки у ділянку грудей і утриманні, при цьому, потерпілого лівою рукою за верхній одяг у ділянці шиї, ці дії також супроводжувались погрозами застосування насильства, яке не було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та, надалі, відкрито заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 на загальну суму 400 гривень, а також кишеньковим ліхтариком останнього вартістю 40 гривень.

Із викраденими майном ОСОБА_7 з місця злочину втік та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 440 (чотириста сорок) гривень.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити і застосувати ст.75 КК України, встановивши максимальний іспитовий строк. Посилається на те, що при призначенні покарання судом в повній мірі не враховано обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , а саме: щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілому шляхом повернення викраденого майна та вказує, що потерпілий не має до нього претензій. Вважає, що відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару а й виправлення засудженого, тому просить врахувати, що ОСОБА_7 пройшов курс навчання на військовому полігоні Збройних Сил України, має тверде переконання стати на шлях виправлення та просить звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Потерпілий ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить вирок суду в частині покарання змінити, призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.75 КК України, встановивши максимальний іспитовий строк, посилаючись на те, що до обвинуваченого він не має претензій та вважає, що перевиховання та виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах захисника ОСОБА_8 , в судових дебатах та останньому слові обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та апеляційну скаргу потерпілого, просять їх задовольнити, в судових дебатах прокурора, який заперечив апеляційні скарги подані апелянтами, вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить його залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги захисника та потерпілого слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено та кваліфікація його дій відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю зібраних доказів, є обґрунтованими, в апеляціях не оспорюються, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України і воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Так, обираючи ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 50, 65-67 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, в тому числі і за вчинення злочинів проти власності, а також обтяжуючі вину обставини вчинення злочину щодо особи похилого віку та в стані алкогольного сп`яніння.

Водночас, суд першої інстанції врахував і пом`якшуючі його вину обставини, зокрема і ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник обвинуваченого, а саме: визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної шкоди, думку потерпілого, який просить суворо обвинуваченого не карати та призначив йому покарання у виді позбавлення волі у розмірі наближеному до мінімального, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України.

При цьому, суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_7 правильно застосував ст.71 КК України, частково приєднавши не відбуте покарання за попереднім вироком, врахувавши, що ОСОБА_7 вироком Тернопільського міськрайонного суду від 18 грудня 2014 року засуджений за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі та, не відбувши повністю покарання, ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 23.05.2016 року був умовно-достроково звільнений на 9 місяців 6 днів та у вказаний період строку умовно-дострокового звільнення 24 жовтня 2016 року вчинив новий умисний злочин.

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 (з подальшими змінами), за сукупністю вироків (ст.71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також, коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

При застосуванні правил ст. 71 КК необхідно враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Згідно з п.26 вказаної постанови у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ст.75 КК України, як про це просять апелянти.

За таких обставин, вирок суду є обґрунтованим і законним та підстав для його зміни немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_9 на вирок Бережанського районного суду від 03 жовтня 2017 року залишити без задоволення, а вирок Бережанського районного суду від 03 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2