1Справа № 335/5933/17 1-кп/335/382/2017
31 жовтня 2017 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , законного представника потерпілого ОСОБА_6 , неповнолітнього ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, учня 8 кладсу Запорізької загальноосвітньої шкоди № 109, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчинені суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
14 лютого 2017 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ґрунті виниклих неприязних відносин з неповнолітнім потерпілим ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись на території Запорізької загальноосвітньої гімназії № 71, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 8, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно наніс передньою частиною кулаку правої руки один удар в праве око ОСОБА_8 , після чого перекинув через себе останнього, від чого потерпілий впав на землю, та скористувавшись тим, що ОСОБА_8 , не чинить опору, продовжив наносити йому удари ногами в область обличчя та тіла, чим спричинив ОСОБА_8 тілесне ушкодження у вигляді крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи справа, синця на нижній повіці правого ока в правій скроневій області, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 32/с від 17.02.2017 кваліфікується як легке тілесне ушкодження.
Своїми діями неповнолітній ОСОБА_7 скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.
12.05.2017 року слідчий Вознесенівського ВП Дніпровського ГУНП в Запорізькій області за згодою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 звернувся до суду з поданням про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру, так як він не досягнув віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вказане правопорушення у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_5 , до 21.04.2018 року .
Неповнолітній ОСОБА_7 визнав свою провину, підтвердив, що 14 лютого 2017 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, він на ґрунті виниклих неприязних відносин з неповнолітнім ОСОБА_8 , знаходячись на території Запорізької загальноосвітньої гімназії № 71, наніс передньою частиною кулаку правої руки один удар в праве око ОСОБА_8 , після чого перекинув через себе, після чого він впав на землю, та скористувавшись тим, що ОСОБА_8 , не чинить опору, продовжив наносити йому удари ногами в область обличчя та тіла, чим спричинив йому тілесне ушкодження та заявив про каяття ускоєному.
В судовому засіданні провина неповнолітнього правопорушника ОСОБА_7 підтверджена дослідженими матеріалами кримінального провадження, які надані прокурором, а саме: висновком спеціаліста №32/с від 17.02.2017 року, згідно якому потерпілому ОСОБА_8 чим причинені тілесні ушкодження в виді крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи справа, синці на нижній повіці правого ока, в правій скроневій області, дані ушкодження утворилися від тупих предметів, відеозаписом з території гімназії за 14.12.2017 року, протоколом огляду від 27.04.2017 року, також свідченнями свідка ОСОБА_9 , наданими в судовому засіданні, яка пояснила, що 14 лютого 2017 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ґрунті виниклих неприязних відносин з її сином знаходячись на території Запорізької загальноосвітньої гімназії № 71 наніс передньою частиною кулаку правої руки один удар в праве око ОСОБА_8 , після чого перекинув через себе останнього, від чого той впав на землю, та скористувавшись тим, що він, не чинить опору, продовжив наносити йому удари ногами в область обличчя та тіла.
Аналізуючи дослідженні докази в їх сукупності суд вважає доведеним, що неповнолітній ОСОБА_7 при зазначених обставинах скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.
Прокурор, законний представник потерпілого не заперечували проти застосування до неповнолітнього правопорушника ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_5 , до 21.04.2018 року .
Захисник, законний представник неповнолітнього ОСОБА_10 просила суд застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері.
Неповнолітній ОСОБА_7 також просив суд застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, в тому числі дані, які характеризують неповнолітнього ОСОБА_7 , заслухавши думку прокурора, законного представника потерпілого, законного представника неповнолітнього, його захисника, суд приходить до висновку, що до неповнолітнього ОСОБА_7 необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері з наступних підстав:
Відповідно до ч. 1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилось 16 років.
Частиною 2 статті 97 КК України передбачено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною 2статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Згідно статті 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку, до досягнення віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до частини 1статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру»передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Пунктом 7 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2ст.105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.105 КК України суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.
При ухваленні судового рішення щодо неповнолітнього суд повинен суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання та ухвалювати рішення щодо неповнолітнього керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.
Крім того, суд враховує, що відповідно до пункту 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей» прикладом якнайкращого забезпечення прав дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей правопорушників.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 дійсно вперше вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, на момент вчинення якого йому виповнилося лише 14 років, а кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 125 КК України настає з 16 років та яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до злочинів невеликої тяжкості.
Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що ОСОБА_7 виховується матір`ю ОСОБА_5 , яка за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має задовільні матеріально-побутові умови для виховання, розвитку та проживання свого сина.
Суд вважає встановленим, що ОСОБА_7 не вийшов з під контролю матері ОСОБА_5 , яка здатна на нього позитивно впливати, просить про передачу їй під нагляд її сина.
Суд враховує, що ОСОБА_7 раніше не вчиняв суспільно небезпечних діянь, на обліку у службі по справам дітей та у службі ювенальної превенції не перебував, заявив про каяття у вчиненому.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , так як він проживає з останньою і права та обов`язки щодо виховання неповнолітнього сина покладені на неї та вона здатна позитивно впливати на нього.
Керуючись ст.ст.369-372,498,501 КПК України, ст.ст.22,97,105 КК України, суд,-
Застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 строком на 1 (один) рік.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в протягом тридцяти днів з дня її проголошення

Суддя: ОСОБА_1