Справа № 555/1349/16-к
Провадження № 1-кп/565/2/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року м.Вараш

Колегія суддів Кузнецовського міського суду Рівненської області в складі:
- головуючого судді ОСОБА_1 ,

- суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4
з участю:
- прокурора - ОСОБА_5 ,
- потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
- представника потерпілих - ОСОБА_8 ,
- обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
- захисника обвинувачених - адвоката ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Вараш Рівненської області кримінальне провадження №0000573, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2015 року, про обвинувачення:

- ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Горбаків Гощанського району Рівненської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні якого перебуває 4 малолітніх дітей, працюючого різноробочим у ФОП ОСОБА_13 , несудимого в порядку ч.3 ст.88 і п.1 ст.89 КК України, проживаючого: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.350 КК України,
- ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Лінчин Березнівського району Рівненської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні якого перебуває 5 малолітніх дітей, працюючого різноробочим у ФОП ОСОБА_13 (з 14 вересня 2017 року майстром лісу Бобрівського лісництва), несудимого, проживаючого: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.350 КК України,
- ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Лінчин Березнівського району Рівненської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, несудимого, проживаючого: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.350 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
18 грудня 2015 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, перебуваючи на території єгерського обходу №2 Березнівської мисливської дільниці колективного підприємства «Мисливець», в урочищі «Бабзерця», що знаходиться в лісовому масиві Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство», зокрема, на відстані близько 1,5 км від території с.Лінчин Березнівського району Рівненської області, в напрямку с.Чабель Сарненського району Рівненської області, в ході конфлікту, який утворився в результаті раптово виниклих неприязних відносин, обвинувачений ОСОБА_9 умисно наніс удар дерев`яною битою в область голови потерпілого ОСОБА_6 , в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді гематоми правої верхньої повіки та лобної ділянки голови, забійної рани голови, відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами над оболонкою головного мозку в ділянці лівої половини з раною лівої тім`яної ділянки, які за ступенем тяжкості за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння належать до тяжких тілесних ушкоджень.

18 грудня 2015 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, перебуваючи на території єгерського обходу №2 Березнівської мисливської дільниці колективного підприємства «Мисливець», в урочищі «Бабзерця», що знаходиться в лісовому масиві Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство», зокрема, на відстані близько 1,5 км від території с.Лінчин Березнівського району Рівненської області, в напрямку с.Чабель Сарненського району Рівненської області, в ході конфлікту, який утворився в результаті раптово виниклих неприязних відносин, обвинувачений ОСОБА_10 умисно наніс удар ліхтарем, який тримав у руці, в область носа потерпілому ОСОБА_7 , в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді садна перенісся, які за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких.

18 грудня 2015 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, перебуваючи на території єгерського обходу №2 Березнівської мисливської дільниці колективного підприємства «Мисливець», в урочищі «Бабзерця», що знаходиться в лісовому масиві Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство», зокрема, на відстані близько 1,5 км від території с.Лінчин Березнівського району Рівненської області, в напрямку с.Чабель Сарненського району Рівненської області, в ході конфлікту, який утворився в результаті раптово виниклих неприязних відносин, обвинувачений ОСОБА_11 умисно наніс один удар кулаком правої руки в область правого ока потерпілому ОСОБА_7 , в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої повіки правого ока, які за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 повністю не визнав своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочині та повністю не визнав цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, зазначивши суду, що він не бив потерпілого ОСОБА_6 і будь-яких тілесних ушкоджень останньому не наносив. Обвинувачений пояснив, що 18 грудня 2015 року йому зателефонував ОСОБА_10 та запропонував піти до лісу, щоб випустити диких кабанів, яких зловили єгері та утримують у дерев`яному ящику в лісі для організації полювання, яке мало відбутися наступного дня. З цією метою він і ще семеро людей ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ) без зброї того ж дня приблизно о 20 годині 30 хвилин підійшли до урочища «Бабзерця», де як було відомо, утримувались дикі кабани. Коли ОСОБА_19 почав розв`язувати мотузку на дерев`яній клітці, він ( ОСОБА_9 ) почув позаду шорох та викрик: «Стоять!» і «Копець стріляй!». Після цього обвинувачений побачив як ОСОБА_18 натягнув на голову невідомого куртку, оскільки той розмахував битою. Обвинувачений ОСОБА_9 зазначив, що в той час як ОСОБА_18 тримав невідомого чи за куртку, чи за плечі, він (обвинувачений) взявся за биту зверху за товщий кінець двома руками і відбирав її у невідомого. Покрутившись втрьох декілька кругів, як вказав обвинувачений ОСОБА_9 , він вирвав із рук невідомого биту та відкинув її в сторону позаду себе до дерев`яного ящика, куди після цього побіг невідомий. Обвинувачений пояснив, що вказана подія тривала приблизно 40 секунд, в цей час було темно і він впізнав у невідомому ОСОБА_6 , який працює єгерем КП «Мисливець», лише тоді, коли підняв із землі ліхтарик, посвітив ним та побачив потерпілого ОСОБА_6 вже лежачим біля лівої сторони дерев`яного ящика. При цьому, як вказав обвинувачений ОСОБА_9 , він побачив у потерпілого ОСОБА_6 на лобі з правої сторони гулю, а крові на ньому не бачив. Потім з другої сторони дерев`яного ящика побачив потерпілого ОСОБА_7 , який лежав лицем до землі. Згідно з показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 , підійшовши, потерпілий ОСОБА_6 і потерпілий ОСОБА_7 не представилися, вони не були у службовому одязі єгерів, не мали шапок з кокардою, ні значків, тому розпізнати їх як єгерів було неможливо. Обвинувачений зазначив, що на місці зазначеної події він рознімав ОСОБА_10 із ОСОБА_20 , оскільки ОСОБА_10 душив ОСОБА_21 , прийнявши останнього за іншу невідому особу. Після цього, як пояснив обвинувачений ОСОБА_9 , диких кабанів було ними випущено і залишено потерпілих при свідомості на місці події. Обвинувачений заперечив факт нанесення ним удару ОСОБА_6 битою, руками чи ногами та спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень. Із показань наданих обвинуваченим ОСОБА_9 , вбачається, що він пропонував потерпілому ОСОБА_6 як односельчанину кошти на лікування в розмірі 20000 (двадцяти тисяч) грн., але жодних коштів йому не дав, оскільки останній зазначив, що таку суму він витратив лише у перший день лікування, а його представником було названо нереальну суму в розмірі 100000 (сто тисяч) доларів США. Згідно з доводами обвинуваченого потерпілі не виконували своїх службових обов`язків, а здійснювали підготовку до майбутнього полювання на диких кабанів. На його думку, про це вказує те, що до вказаної події 18 грудня 2015 року потерпілий ОСОБА_6 перевіз диких кабанів із урочища «Діброва» до себе додому в сарай, із яких двоє поросят завіз до урочища «Бабзерця» для полювання, а також те, що після цієї події він надав вказівку ОСОБА_22 вивезти дерев`яний ящик, в якому утримувалися ці дикі поросята у лісі, з місця події.

Обвинувачений ОСОБА_10 надав суду показання, в яких спочатку повністю не визнав своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочині та повністю не визнав цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. У подальшому під час судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_10 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, підтвердивши у судовому засіданні, що він наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , вдаривши його декілька разів ліхтариком. Цивільний позов обвинувачений не визнав, пояснивши, що його дії спровокував ОСОБА_7 , який розпочав сутичку, а він ( ОСОБА_10 ) лише захищався, та зазначив, що погодиться із рішенням суду в частині відшкодування потерпілому моральної шкоди. Із показань обвинуваченого ОСОБА_10 слідує, що 18 грудня 2015 року він дізнався від ОСОБА_23 і ОСОБА_24 про те, що єгері повезли диких кабанів у ліс для організації полювання. І згодом він відгукнувся на пропозицію ОСОБА_18 випустити цих диких кабанів на волю. Обвинувачений зазначив, що він поїхав до лісу мотоциклом, проте до самого урочища «Бабзерця» не доїхав через погану дорогу. Обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що, зустрівшись разом з іншими хлопцями, вони пішли до урочища «Бабзерця», в якому утримувалися дикі кабани у дерев`яному ящику. Там, як вказав обвинувачений, через 5-10 секунд, як всі зібрались поблизу дерев`яного ящика з дикими кабанами, він побачив як ОСОБА_19 , який стояв від нього зліва, перелетів через дерев`яний ящик, на якому стояв ОСОБА_25 , та почув вигук: «Стоять!» і шорох позаду, обернувся і на відстані 1,5 метра побачив праворуч невідомого, який йшов на нього з рушницею на плечі і газовим балончиком розприскував сльозогінний газ. Обвинувачений зазначив, що в нього пекло обличчя, із очей текли сльози. Після цього він ( ОСОБА_10 ) схопив невідомого за груди, а останній продовжував розприскувати сльозогінний газ, взяв його за плечі та частково натягнув куртку на голову, внаслідок чого вони удвох упали на землю. При цьому, як пояснив обвинувачений ОСОБА_10 , тягаючись, він опинився зверху та залізним ліхтариком, якого тримав у лівій руці, наніс 5-7 ударів зверху-донизу в обличчя невідомого, оскільки останній його не відпускав. Згідно з показаннями обвинуваченого ОСОБА_10 його відтягнув від невідомого ОСОБА_11 , якого він впізнав по росту. Ця сутичка із невідомим, який в подальшому виявився ОСОБА_7 , тривала 40-50 секунд, не більше однієї хвилини. В ході цієї бійки хтось кричав «Копець, стріляй!». Обвинувачений вказав, що після цього, він не бачив, що було із потерпілим ОСОБА_7 , який лежав на землі обличчям доверху при свідомості, бо він ( ОСОБА_10 ) правіше побачив іще одного чоловіка, обхватив його за шию і почав душить. ОСОБА_11 відтягнув його (обвинуваченого) від цього чоловіка. Згодом в цьому чоловіку вік впізнав свого брата ОСОБА_21 , на якого він ( ОСОБА_10 ) накинувся, не розібравшись. Обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що біля потерпілого ОСОБА_7 залишилися ОСОБА_11 і ОСОБА_26 , але що вони робили він не бачив, так як особисто був зорієнтований на дерев`яний ящик. Потім він (обвинувачений) відкрив двері у дерев`яному ящику і дикі поросята вибігли. Згідно з показаннями обвинуваченого потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 діяли незаконно, так як диких поросят ОСОБА_6 разом із ОСОБА_27 перевезли із урочища «Діброва» до себе в домашнє господарство, а потім частину з них завезли до урочища « ОСОБА_28 » для організації «королівського» полювання. В обґрунтування цих доводів обвинувачений ОСОБА_10 зазначив, що, підійшовши, потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_29 не представились, не заявили жодних вимог як єгері, були у звичайному одязі, без розпізнавальних знаків, тому він не міг і здогадатися хто це був. А після цієї події за вказівкою потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_30 вивіз дерев`яний ящик, в якому утримувалися дикі поросята у лісі, з місця події і сховав у кущах за селом. Обвинувачений вказав, що він пропонував кошти на лікування потерпілому ОСОБА_6 , оскільки односельчани, куми, були друзями, а після заявлення представником потерпілих вимоги про відшкодування в розмірі 100000 (сто тисяч) доларів США пропонував забрати трактора, оскільки таких грошей не має.

Під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 повністю не визнав своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочині та повністю не визнав цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди. Обвинувачений ОСОБА_11 зазначив, що приблизно о 19 годині 30 хвилин він зустрівся з іншими хлопцями і разом пішли до урочища «Бабзерця», щоб випустити диких кабанів на волю. Прийшовши на вказане місце, ОСОБА_19 розв`язував мотузку на дерев`яному ящику, проте потім він перескочив дерев`яний ящик і побіг. Там почалася сутичка. Хтось розприскав із газового балончика сльозогінний газ, від чого у нього засльозилися очі та почали пекти. Обвинувачений ОСОБА_11 ствердив, що він не наносив тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , лише розбороняв його та ОСОБА_10 , які борюкались і лежали на землі, та пізніше відтягнув ОСОБА_10 від ОСОБА_31 . Після цього, як зазначив обвинувачений, він бачив, як ОСОБА_10 пішов до дерев`яного ящика і розв`язував мотузку, а потерпілий ОСОБА_7 залишився лежати спиною на землі. Згідно з показаннями обвинуваченого ОСОБА_11 він не бачив хто наносив удари ОСОБА_7 і хто наносив удари ОСОБА_6 , не знав, хто вони такі, так як останні не представлялися і не були у форменному одязі єгерів. Про осіб потерпілих дізнався пізніше, оскільки подія відбувалася в темну пору доби та була нетривалою.

Згідно з показаннями потерпілого ОСОБА_6 , наданими у судовому засіданні, тілесні ушкодження голови йому завдав обвинувачений ОСОБА_9 , який дерев`яною битою наніс по голові два удари один за одним. Щодо обставин цієї події потерпілий ОСОБА_6 пояснив наступне. З жовтня 2009 року по теперішній час потерпілий працює єгерем КП «Мисливець», за ним закріплений обхід №2 Березнівської мисливської дільниці, де сталася подія. На території мисливських угідь він має право перебувати в будь-який час доби. Вранці 18 грудня 2015 року він разом із іншим єгерем ОСОБА_7 виявили в живоловушці, яка існує з 2009 року, в урочищі «Діброва» 2 дикі кабани, які помістили до дерев`яного ящика, якого зв`язали мотузками. Далі, як пояснив потерпілий ОСОБА_6 , він зателефонував ОСОБА_32 , який давав наряд на вилов диких кабанів, і повідомив йому про цей факт та за його вказівкою, щоб наступного дня ветеринар мав можливість взяти аналізи на африканську чуму, разом із ОСОБА_27 підводою перевезли вказаний дерев`яний ящик в урочище «Бабзерця», яке розташовано ближче до села Лінчин, не заїжджаючи до нього. Особисто ветлікаря про вилов диких кабанів не повідомляв. Цього ж дня приблизно о 18 годині йому зателефонував ОСОБА_33 та повідомив, що можливо в лісі буде полювання. Потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що оскільки він повинен був здійснювати плановий обхід, тому зателефонував іншому єгерю КП «Мисливець» ОСОБА_7 і вони разом після 19 години пішли до лісу, про що повідомив ОСОБА_34 і ОСОБА_35 , але рейду не здійснювали. Пішли перевірити цілісність дерев`яного ящика, в якому утримувались дикі кабани для взяття проби на африканську чуму. Відійшовши на відстань, приблизно 100 м, потерпілий ОСОБА_6 побачив групу людей із його села, які світили ліхтарями і наближалися до дерев`яного ящика із дикими кабанами, тому він і ОСОБА_7 повернулись до цього місця. Підійшовши ближче, як вказав потерпілий ОСОБА_6 , він побачив ОСОБА_16 , який намагався розв`язати мотузку, тому позаду штовхнув його у спину битою, яку взяв для самозахисту, як указкою, і запитав: «Допомогти?». При цьому він (потерпілий) не представився. Після цього ОСОБА_16 вискочив на дерев`яний ящик і в цей час йому (потерпілому) хтось завдав палицею удар у ліву частину тазу, ОСОБА_18 намагався натягнути йому (потерпілому) на голову куртку, куртка сповзла і шапка впала, а ОСОБА_9 вирвав у нього (потерпілого) з рук биту, тримаючи за товщий кінець, тому він (потерпілий) крикнув ОСОБА_7 , у якого була із собою для самозахисту мисливська рушниця: «Стріляй!». Потерпілий ОСОБА_6 ствердив, що він був трохи нахиленим, бо ОСОБА_18 насмикував йому (потерпілому) на голову куртку, і в цей час ОСОБА_9 , знаходячись навпроти нього на відстані приблизно 1 метр, вдарив його (потерпілого) два рази підряд майже по середині голови товщим кінцем дерев`яної бити. Перший раз нижче, спереду в лобну частину голови сильніше, а другий раз вище у голову трохи слабше. ОСОБА_29 у цей час побороли на землю. У подальшому, як зазначив потерпілий ОСОБА_6 , він притулився правою стороною голови до холодного дерев`яного ящика, оскільки сильно боліла голова і запливало око, але об нього не вдарявся, блював 3 рази, свідомості не втрачав. Потерпілий бачив, як ОСОБА_16 зіскочив із дерев`яного ящика і побіг у ліс, як ОСОБА_10 випустив диких кабанів, а також як побігли у ліс в сторону с.Лінчин ОСОБА_9 і інші односельчани, яких всіх разом було 8 чоловік (обвинувачений ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_36 і ОСОБА_18 ). Під час сутички ніхто нікого не називав по імені, смеркало, погода була після дощу, у обвинувачених та інших осіб, які прийшли з ними до лісу, були ліхтарики. Після цього потерпілий ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_32 та повідомив про побиття. Через 15 хвилин потерпілих підводою доставили додому, куди й викликали швидку допомогу. На другий день йому (потерпілому) зателефонував обвинувачений ОСОБА_9 і просив вибачення, казав, що винуватий, бо найбільше бив. Потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що раніше приблизно у серпні 2015 року ним був складений протокол про незаконне полювання на ОСОБА_11 . Спецодягом потерпілого забезпечено, проте під час події він був у шапці звичайній без кокарди і значок мав під верхнім одягом. Має ненормований робочий день. Наказу щодо рейду 18 грудня 2015 року не було. Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив, що 19 грудня 2015 року в обході мисливських угідь №2 під його керівництвом мало відбутися полювання. Вказав, що він не знає з яких мотивів обвинувачений ОСОБА_9 наніс йому (потерпілому) вказані тілесні ушкодження. Позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди потерпілий ОСОБА_6 обґрунтовує тим, що внаслідок завданого йому тілесного ушкодження він лікувався у медичних закладах у Рівне і в смт.Березне, став інвалідом третьої групи, має погане самопочуття, відчуває слабкість, болить і паморочиться голова, особливо на зміну погоди, має неспокійний сон, для підтримання здоров`я змушений лікуватися стаціонарно щороку мінімум 10 днів, вартість якого щораз складає 10000 (десять тисяч) грн. Стверджує, що окрім власних душевних переживань, душевних переживань зазнали і члени його сім`ї (дружина та неповнолітній син). З показань потерпілого ОСОБА_6 слідує, що у зв`язку із нещасним випадком на виробництві він одержав допомогу від Фонду соціального страхування, розміру якої не пам`ятає.

Під час допиту у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 надав показання, в яких вказав, що в область носа його бив обвинувачений ОСОБА_10 , а ОСОБА_11 бив його (потерпілого) в область правого ока і правого виска. Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що він є єгерем КП «Мисливець». За два дні до події злочину він (потерпілий) разом із іншим єгерем КП «Мисливець» ОСОБА_6 встановили в урочищі «Діброва» живоловушку на диких кабанів, яка була зроблена до прийняття його на роботу в КП «Мисливець», а вранці о 08 годині 18 грудня 2015 року поїхали туди і виявили в живоловушці 2 диких кабана, помістили їх до дерев`яного ящика, якого зв`язали мотузками. Після цього зателефонував і повідомив про це ОСОБА_34 , який давав ОСОБА_6 згідно пояснень останнього усне розпорядження на вилов диких кабанів та сказав перевезти їх ближче до села. Особисто ветлікаря про це не повідомляв. Потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що він допоміг ОСОБА_6 помістити диких кабанів у дерев`яний ящик, але особисто участі в їх перевезенні не приймав. Цього ж дня приблизно о 18 годині йому зателефонував ОСОБА_6 і сказав, що вони мають іти в ліс, оглянути його обхід для виявлення браконьєрів, оскільки надійшло повідомлення про можливе вчинення невідомими особами незаконного полювання (браконьєрства). Разом пішли до лісу і приблизно через 2 години о 19-20 годині підійшли до дерев`яного ящика, встановленого на території обходу №2 Березнівської мисливської дільниці, оглянули його, перевірили цілісність мотузки. Відійшли від нього приблизно на відстань 100 метрів, виявили людей в кількості 8 чоловік, що йшли із села і серед яких були обвинувачені та їх родичі, обличчя яких були видимі у світлі їх ліхтарів. Підійшли ближче до дерев`яного ящика, де побачили, що ОСОБА_19 намагається розв`язати мотузку і випустити диких кабанів. У цей час, як зазначив потерпілий ОСОБА_7 , він почув викрик ОСОБА_6 : «Стріляй!» і зрозумів, що будуть бити. Згідно з показаннями потерпілого ОСОБА_7 він застосував газовий балончик і розприскував сльозогінний газ в область голови обвинуваченого ОСОБА_10 , який наблизився до нього. Після цього він (потерпілий) потягнув обвинуваченого ОСОБА_10 за груди на себе і вони вдвох упали на землю. Рушниця, яку він (потерпілий) мав при собі на лівому плечі без патронів, також впала на землю і він її не використовував. Потерпілий ОСОБА_7 вказав, що обвинувачений ОСОБА_10 наніс йому (потерпілому) у ніс один удар ліхтариком, якого держав у правій руці. Після цього, як ствердив потерпілий ОСОБА_7 , він відштовхнув від себе обвинуваченого ОСОБА_10 і в цей час обвинувачений ОСОБА_11 кулаком правої руки наніс йому (потерпілому), сидячому на землі, один удар в область правого ока і два удари в область правого виска, взявши його (потерпілого) за ліве плече лівою рукою. Потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що впізнав обвинуваченого ОСОБА_11 , оскільки вони знаходились дуже близько один від одного, дивився йому в обличчя, та пояснив, що ОСОБА_11 не відтягував від нього (потерпілого) обвинуваченого ОСОБА_10 . За показаннями потерпілого ОСОБА_7 після цього хтось тупим предметом вдарив його по поясниці і по нозі. При цьому ніхто нічого не говорив і не кричав. Під час проведення обходу, як зазначив потерпілий ОСОБА_7 , він мав нагрудний знак під курткою, а шапка на ньому була звичайна, без кокарди. Підійшовши до місця знаходження дерев`яного ящика і гурту людей, він не представлявся. Бійка тривала 2-3 хвилини, потім всі розбіглися. За що ОСОБА_10 і ОСОБА_11 нанесли йому (потерпілому) вказані тілесні ушкодження потерпілий ОСОБА_7 не знає. На думку потерпілого, обвинувачені бачили та знали хто він, оскільки світили ліхтарями. У наданих суду показаннях потерпілий ОСОБА_7 також зазначив, що у минулому до цієї події щодо обвинуваченого ОСОБА_11 було застосовано адміністративне стягнення за незаконне полювання. Із показань потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що з 10 вересня 2014 року він працює єгерем КП «Мисливець», за ним закріплений обхід мисливських угідь №3, до цього обходу №3 не належать урочища «Діброва» і «Бабзерця», своїх дій щодо 18 грудня 2015 року у журнал єгеря не записував. Вважає, що може виконувати свої службові обов`язки єгеря КП «Мисливець також і в обході мисливських угідь №2, де він перебував 18 грудня 2015 року з дозволу ОСОБА_37 . Потерпілий ОСОБА_7 підтвердив, що знав про полювання, яке мало відбутися в обході мисливських угідь №2 19 грудня 2015 року. Згідно з доводами потерпілого ОСОБА_7 внаслідок вказаного ушкодження здоров`я він одержав психологічну травму, звертався за медичною допомогою, на яку особисто витрат не поніс.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_36 дав такі показання. Він племінник ОСОБА_6 18 грудня 2015 року, йому зателефонував ОСОБА_18 та запропонував зустрітись приблизно о 19 годині в урочищі «Бабзерця», щоб випустити диких кабанів, яких там тримають у ящику. Відомо, що ОСОБА_6 та ОСОБА_38 виловлюють та тримають в ящику диких кабанів для полювання. Коли він (свідок) та ОСОБА_18 підійшли до місця, де стояв ящик із дикими кабанами, там були вже люди, приблизно 7 чоловік. Було темно, тому було не зрозуміло хто є хто. Я стояв на ящику та витягував заслонку, коли хтось підійшов (я не бачив хто) і почалась бійка. Я злякався та почав тікати. Пробігши метрів 50, почув: «Копець, стріляй!». Потім про подію дізнався від дільничного.

Свідок ОСОБА_15 дав суду такі показання. 18 грудня 2015 року мені зателефонував ОСОБА_36 та запропонував піти випустити дикі кабани, що впіймались до ловушки. Приблизно о 19 год. в лісі я зустрів ОСОБА_16 та пішов з ним далі, потім ми зустріли інших, коли ми підійшли до ящика із дикими кабанами, хтось почав розмотувати мотузки на ящику. В мене на голові був прикріплений ліхтар, проте коли почалась бійка я нікого не зумів упізнати, оскільки було темно. Не бачив також хто кому наносив удари, оскільки відразу втік з місця події. Коли тікав, почув: «Стріляй, ОСОБА_39 !», тому почав тікати швидше. Рушниць із собою не мали. Практично у всіх були ліхтарі. На мене ОСОБА_6 неодноразово складався протокол про незаконне полювання, проте я не мав наміру помститись за це.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні дав такі показання. 18 грудня 2015 року йому повідомив ОСОБА_18 , що через село приблизно о 14 год. ОСОБА_6 перевезено диких кабанів в сторону урочища «Бабзерця». Тому разом з ним вирішили піти та звільнити їх. Коли підходили до місця зустріли ще людей, на місці вже були ОСОБА_10 та ОСОБА_18 . Я підійшов до клітки, посвітив ліхтарем та переконався, що в клітці були дикі кабани. ОСОБА_36 розв`язував мотузки. У цей час я відчув удар у праве плече. Я почав втікати та почув викрик: «Стояти, Копець стріляй!». Коли ця подія сталась на клітці був ОСОБА_36 , поруч мене були ОСОБА_18 та ОСОБА_10 . Удар, що прийшовся на моє плече, припускаю був нанесений якимось дерев`яним предметом, можливо битою. Зброї із собою ми не брали. Після удару я перекотився через клітку та почав утікати. Не бачив кому та ким наносились удари. Під час бійки 18 грудня 2015 року на місці події я отримав гематоми. Я отримав удар у праву частину спини ззаду. Це може підтвердити ОСОБА_18 , який стояв позаду мене.

Свідок ОСОБА_14 в суді дав наступні показання. Мені було відомо, що 18 грудня 2015 року через село перевозили диких кабанів в урочище «Бабзерця». Тому ввечері того ж дня я разом з ОСОБА_9 пішли випустити цих диких кабанів. На місці вже були інші. Для того, щоб розв`язати мотузки ОСОБА_36 заліз на верх ящика, в якому були дикі кабани. Я почув викрик: «Стоять, Копець стріляй!» і побачив націлену в мою сторону рушницю. Хтось вибив рушницю з рук цієї людини. Потім той хто тримав рушницю почав розпиляти газовий балончик. Я мав в руках ліхтар. Поблизу мене були ОСОБА_18 та ОСОБА_9 . Я побачив, що хтось почав розмахувати дерев`яною битою та у цієї ж людини був ніж за поясом, тому я вдарив по нозі цієї людини, але невідомий не впав, а побіг до ящика. ОСОБА_18 натягнув на голову людини, яка тримала в руках биту, куртку, в результаті чого невідомий нагнувся та зачепив головою дерев`яний ящик. ОСОБА_9 вирвав з рук у невідомого биту, проте нею невідомому ударів не наносив. Коли невідомий намагався підійняти биту, він вдарився головою об дерев`яний ящик та впав на спину. Тоді я впізнав у невідомому ОСОБА_6 . На ньому не було форменного одягу та він не представлявся. Сутичка тривала менше хвилини. Я не бачив чи бив ОСОБА_9 ОСОБА_6 . Мені також невідомо хто наносив удари ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_18 під час допиту в судовому засіданні дав наступні показання. Він (свідок) бачив як приблизно о 13-14 годині 18 грудня 2015 року як ОСОБА_6 перевозив через село диких кабанів, про що повідомив ОСОБА_16 та домовився із ним піти та випустити диких кабанів. Свідок знав, де їх триматимуть. Приблизно о 19 год. того ж дня я вийшов з дому в напрямку урочища «Бабзерця». Коли прийшов, то побачив, що ОСОБА_36 стояв на ящику та намагався розв`язати мотузку. В цей час ОСОБА_16 стояв на відстані 30-40 см. попереду від мене, ОСОБА_9 справа від мене. Свідок почув якийсь шум, ОСОБА_16 почав тікати і свідок побачив, що хтось ударив його в область спини битою, внаслідок чого ОСОБА_16 перелетів через дерев`яний ящик. Ліхтар мав, проте він був виключений, тому не бачив хто наніс удар ОСОБА_16 . Далі ця невідома особа продовжувала розмахувати битою, тому щоб невідомий не вдарив ще когось свідок натягнув йому на голову куртку. Проте він (свідок) все одно отримав удар по нозі, після чого почув: «Стріляй, ОСОБА_39 !». ОСОБА_9 вирвав биту з рук невідомого та кинув в бік ящику. Невідомий пригнувся та зігнутим побіг до ящика, тому вдарився головою об ящик. Не бачив хто наносив тілесні ушкодження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Сутичка тривала 30-40 секунд.

Під час допиту в суді свідок ОСОБА_38 дав наступні показання. Увечері йому зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що йому та ОСОБА_6 заподіяні тілесні ушкодження. Для відлову диких кабанів для відібрання біоматеріалів ліцензії не потрібно. Є розпорядження ОДА про відбір біоматеріалів у диких кабанів. За ОСОБА_6 закріплено обхід №2. Єгер зобов`язаний вести щоденник. Рейдової бригади не було створено, мені не повідомлялось про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 спільно пішли на обхід. Про можливе незаконне полювання мені теж не повідомляли. Єгер зобов`язаний представитись. Єгер має спецодяг, значок, посвідчувальні засоби та газовий балончик. Я дав вказівку перевезти виловлених диких кабанів ближче до села. Ветлікаря я не встиг попередити. Протоколів про незаконне полювання 18 грудня 2015 року на обвинувачених і інших осіб не складалось. Вважає, що конфлікт між потерпілими та обвинуваченими був пов`язаний із службовою діяльністю потерпілих.

Свідок ОСОБА_33 під час допиту в суді дав такі показання. Йому зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що йому та ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження. Після дзвінка ОСОБА_6 приблизно о 20.30 год. 18 грудня 2015 року я зателефонував до швидкої та поліції. На місце події не виїжджав. Потерпілого ОСОБА_7 в той день не бачив, у що був одягнутий ОСОБА_6 уваги не звернув. В кооперативу «Дубрава» є договір про співпрацю. Про вилов кабанів мені відомо не було, ніхто не повідомляв про це. В цей день до настання події ми полювали (чотири чоловіка), диких кабанів із ящика не випускали.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_40 , наданими суду, 17 грудня 2015 року о 10 годині йому зателефонував потерпілий ОСОБА_6 і запитав, чи він зможе допомогти йому перевезти диких поросят з лісу, на що свідок погодився. Свідок ОСОБА_41 зазначив, що з допомогою підводи вони разом із потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_42 і ОСОБА_43 перевезли із урочища «Діброва», що розташоване в сторону смт.Березне, 7 диких поросят, з яких 5 диких поросят залишили у сараї потерпілого ОСОБА_6 , а інших 2 диких поросят, які залишились у дерев`яному ящику, наступного дня 18 грудня 2015 року він разом із потерпілим ОСОБА_6 на прохання останнього завезли підводою у ліс до урочища «Бабзерця», щоб згодом 19 грудня 2015 року їх випустити на полювання, як повідомив свідку потерпілий ОСОБА_6 . У наданих у судовому засіданні показаннях свідок ОСОБА_41 підтвердив, що увечері 19 грудня 2015 року йому зателефонував потерпілий ОСОБА_6 , сказав, що його побили, а поросят випустили, та попросив забрати дерев`яний ящик із лісу, що він (свідок) і зробив до приїзду працівників поліції, вигрузивши його недалеко за селом Лінчин у кущах. Свідок ОСОБА_41 зазначив, що за таких обставин полювання 19 грудня 2015 року не відбулося.

Даючи показання, свідок ОСОБА_44 у судовому засіданні вказав, що 17 грудня 2015 року приблизно о 11-12 годині він на прохання потерпілого ОСОБА_6 разом із ним, ОСОБА_27 і ОСОБА_42 допомагав потерпілому ОСОБА_6 перевезти підводою диких кабанів (7 особин) із урочища «Діброва». Цього ж дня приблизно о 16-17 годині, як повідомив свідок ОСОБА_44 , цих диких кабанів було доставлено у сарай до потерпілого ОСОБА_6 на його прохання. Мети перевезення диких кабанів потерпілий ОСОБА_6 свідку не повідомляв.

У показаннях, наданих суду, свідок ОСОБА_45 підтвердив, що 17 грудня 2015 року приблизно о 11-12 годині він разом із ОСОБА_27 допомагав потерпілому ОСОБА_6 перевезти диких кабанів (7 особин) з урочища «Діброва» до господарства потерпілого ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_46 дав такі показання. Надійшло повідомлення від КП «Мисливець», була створена комісія, розслідували, встановили що побої були нанесені під час виконання службових обов`язків, склали відповідні акти. На місце події комісія із розслідування нещасного випадку не виїжджала. Висновки зроблені на підставі пояснень потерпілих та начальника Березнівської дільниці, на підставі лікарняного листа. Не перевірялись табелі робочого часу, за ким закріплений обхід №2, чи входить урочище «Бабзерця», де відбулась подія, до обходу №2. Про подію злочину йому відомо зі слів потерпілих.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_47 дав наступні показання. Про подію злочину йому відомо зі слів потерпілих. Факт побиття невідомими був встановлений, він особисто був на місці події наступного дня. Живоловушки для відлову диких звірів ставляться для взяття біологічних матеріалів, щоб запобігти африканській чумі.

Свідок ОСОБА_48 дав такі показання. Свідку відомо, що ОСОБА_6 закріплений за обходом №2, а ОСОБА_7 допомагає по всіх обходах, він не закріплений за обходом №3. Потерпілий ОСОБА_6 повідомив свідку про те, що 18 грудня 2015 року вони з ОСОБА_7 йдуть на охорону обходу №2. Наказу про рейд не видавав. Ввечері 18 грудня 2015 року свідку зателефонував ОСОБА_6 та повідомив про побиття. Табель робочого часу відповідає дійсності, потерпілі мають ненормований робочий день.

Свідок ОСОБА_49 дав суду такі показання. Свідку відомо, що Бобрівське лісництво охоплює всі угіддя поблизу с.Лінчин, в тому числі обхід №2. Не знає чи урочище «Бабзерця» відноситься до обходу №2. Також вказав, що від диких звірів єгері відбирають біоматеріали для дослідження на предмет хвороби. Відносно обвинувачених свідок протоколів не складав.

Свідок ОСОБА_50 в судовому засіданні дав наступні показання. Акт Н-1 складався на підставі пояснень потерпілих та керівництва КП «Мисливець» і наданих документів. Було встановлено, що потерпілі здійснювали патрулювання в обході №2 за вказівкою керівництва, яка повинна виконуватись єгерями в разі необхідності і в позаурочний час. На місце події не виїжджали. Травми потерпілих пов`язані з виробництвом, внаслідок дій третіх осіб (яких саме третіх осіб не встановлювалось, оскільки це повинно встановлюватись досудовим слідством).

Свідок ОСОБА_51 в судовому засіданні дав такі показання. Дозвіл на забір крові диких кабанів не видається. Потерпілі в даному випадку діяли за дорученням. Рішення про депопуляцію диких кабанів Рівненською облрадою не приймалось. Єгері можуть бути одягнені і в звичайний одяг, проте зобов`язані представитись. Специфіка роботи єгерів полягає в тому, що робочий час в них ненормований. Порушенням правил полювання є поміщення диких звірів у будови домашнього господарства. Потрібний письмовий наказ для того щоб піти в рейд на охорону від браконьєрства.

Свідок ОСОБА_52 (начальник відділу Управління лісового та мисливського господарства у Рівненській області) дав наступні показання суду. Ліцензія дається на добування (відстріл) тварин, а не на вилов чи забір зразків. Утримання диких кабанів у домашньому господарстві не дозволяється. Єгері повинні вести облік живоловушок та їх географію. На відібрання біоматеріалів необхідний наказ КП «Мисливець».Встановлення живоловушок передбачене Законом «Про мисливське господарство».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_53 дав наступні показання. Для біологічного дослідження крові диких кабанів ліцензії не потрібно.

Із письмових доказів, досліджених у судовому засіданні, судом встановлено наступні обставини.

Протоколом проведення слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_6 від 21 березня 2016 року /т.1 а.с.191-198/ підтверджуються обставини нанесення обвинуваченим ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Зокрема, під час вказаної слідчої дії зафіксовано час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину. Так, потерпілий ОСОБА_6 вказав, що тілесні ушкодження йому були нанесені обвинуваченим ОСОБА_9 в урочищі «Бабзерця», що знаходиться неподалік с.Лінчин Березнівського району Рівненської області, з правого боку автодороги в напрямку с.Чабель Сарненського району Рівненської області 18 грудня 2015 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, на той час була темна пора доби, однак по лісовій дорозі можна було йти без ліхтаря, оскільки цілковитої темряви не було. Потерпілий ОСОБА_6 показав зазначене ним місце цієї події та місце, де знаходився дерев`яний ящик з відловленими двома молодими особами дикого кабана, вказав на осіб, присутніх при нанесенні йому тілесних ушкоджень (обвинувачений ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_36 , ОСОБА_18 і потерпілий ОСОБА_7 ), їх місце розташування та дії. Окрім цього, потерпілий ОСОБА_6 продемонстрував яким чином, в яку частину тіла та яким знаряддям йому були завдані тілесні ушкодження, після того, як він дерев`яною битою штрикнув у спину ОСОБА_54 , який намагався розв`язати мотузку на ящику, та запитав в останнього: «Що Вам, хлопці, помогти?». Потерпілий ОСОБА_6 вказав на наступні обставини. Після сказаних ним слів ОСОБА_55 відразу вистрибнув на дерев`яний ящик. Після цього ОСОБА_6 відчув сильний удар, який прийшовся йому в область тазу зліва та, на його думку, був нанесений тупим дерев`яним предметом, наприклад, дерев`яною палкою. Після удару він повернув голову ліворуч та відмахнувся лівою рукою, в якій знаходився ліхтарик, однак нікого не вдарив, оскільки там нікого вже не було. Розвернувшись праворуч, до нього відразу наблизився ОСОБА_56 , який обома руками схопився за дерев`яну биту, яка знаходилася в його правій руці та потягнув її на себе і дещо вниз, при цьому вирвав її з його рук. Дещо нахилившись донизу, в ОСОБА_6 частково насунулася куртка на потилицю, в результаті чого з голови злетіла шапка. Коли у нього ОСОБА_56 виривав биту, то ОСОБА_6 вигукнув «Копець, стріляй!». Далі, ОСОБА_56 вказаною битою, яку тримав у своїй правій руці, наніс ОСОБА_57 один сильний удар зверху по голові, під час якого він дещо опустив підборіддя донизу. Після нанесеного удару ОСОБА_6 відчув сильний різкий нестерпний біль та повернув голову в лівий бік, де побачив, що з ящика вибігає порося. Коли ОСОБА_6 повернув голову знову в напрямку ОСОБА_58 , то побачив, що ОСОБА_59 падає на землю, при цьому тримаючись з кимось за одяг в районі грудей. Далі, ОСОБА_56 наніс ОСОБА_6 ще один удар зверху битою по голові, однак вже трохи слабший, після чого він відразу побіг в напрямку с.Лінчин. У ході слідчого експерименту використовувалася як знаряддя вчинення злочину деревяна бита, яка була вилучена 19 грудня 2015 року в урочищі «Бабзерця».

Протоколом проведення слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_7 від 21 березня 2016 року /т.1 а.с.208-216/ доводяться обставини, за яких обвинуваченим ОСОБА_10 та в подальшому обвинуваченим ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_7 були нанесені легкі тілесні ушкодження (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочинів) Так, потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що вказані тілесні ушкодження йому були завдані в урочищі «Бабзерця» приблизно о 20 годині 40 хвилин, на той час була уже темна пора доби, однак цілковитої темряви не було. Потерпілий ОСОБА_7 показав місце події та місце, де був розташований дерев`яний ящик з відловленими тваринами (двома молодими особами дикого кабана), та зазначив осіб, що були присутні при нанесенні йому тілесних ушкоджень (обвинувачений ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_36 , ОСОБА_18 і потерпілий ОСОБА_6 ), місце їх перебування і дії. При цьому потерпілий ОСОБА_7 показав спосіб і механізм нанесення йому тілесних ушкоджень після того, як він побачив, що ОСОБА_55 намагається розв`язати мотузку на ящику, і він (потерпілий) разом з іншим потерпілим ОСОБА_6 підійшли ближче, щоб запобігти випусканню тварин. Зокрема, в ході цієї слідчої дії потерпілий ОСОБА_7 зазначив про наступні обставини. ОСОБА_60 підійшов безпосередньо до ОСОБА_61 , а ОСОБА_7 зайшов дещо з правого боку. Коли ОСОБА_7 підійшов ближче до вказаних осіб, то ОСОБА_62 почав світити йому в очі ліхтарем та намагався його засліпити, однак ОСОБА_7 відвів погляд. В Цей момент він почув, як ОСОБА_60 вигукнув «Копець, стріляй!». На той час рушниця ОСОБА_7 висіла на ремені у нього на лівому плечі. Після вигуку ОСОБА_62 почав іти на ОСОБА_7 , у зв`язку з чим він дістав з кишені газового балончика та з метою самозахисту почав розпилювати газ в область голови останнього. Підійшовши до ОСОБА_7 майже в притул, ОСОБА_62 наніс йому один сильний удар ліхтарем по носі, після чого ОСОБА_7 схопив його за верхній одяг в районі грудей та потягнув на себе, в результаті чого вони обоє впали на землю. Після падіння ОСОБА_7 перебував в положенні, лежачи на спині, а ОСОБА_62 лежав на ньому зверху. Відштовхнувши ОСОБА_63 від себе ОСОБА_7 підняв тулуб, після чого до нього з правого боку підійшов ОСОБА_64 , схопив його лівою рукою за куртку в районі лівого плеча та кулаком правої руки наніс ОСОБА_7 не менше трьох сильних ударів по голові, а саме в область правого ока та правого виска. Після цього ОСОБА_7 намагався оборонитися від ОСОБА_65 , при цьому дещо повернув тулуб у правий бік, після чого відчув сильний удар тупим предметом по спині вище поясниці та другий сильний удар по стегну лівої ноги. Коім того, в ході слідчого експерименту уточнив, що в момент падіння з його плеча злетіла рушниця. Далі, ОСОБА_7 почав кричати на хлопців «Що Ви робите?!», після чого вони всі побігли в напрямку с.Лінчин.

Висновок експерта №52, складений судово-медичним експертом ОСОБА_66 за результатами проведеної з 27 січня 2016 року до 26 лютого 2016 року судово-медичної експертизи медичних документів на ім`я ОСОБА_6 (медичної карти стаціонарного хворого нейрохірургічного відділення Рівненської центральної міської лікарні №24681, комп`ютерної томографії з чисельними рентгенологічними поперечними перерізами черепа, датовані 19 та 25 грудня 2015 року), підтверджує, що при зверненні за медичною допомогою ОСОБА_6 та подальшому його стаціонарному лікуванні з 19 грудня 2015 року по 12 січня 2016 року в нейрохірургічному відділенні Рівненської центральної міської лікарні діагностовано відкриту черепно-мозкову травму з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами над оболонкою головного мозку в ділянці лівої половини з раною лівої тім`яної ділянки. Описані у ОСОБА_6 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості, за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення належать до тяжких тілесних ушкоджень. Зазначена травма голови, зважаючи на опис рани, утворилася від щонайменше одноразової дії тупого предмета незадовго до звернення за медичною допомогою /т.1 а.с.137-139/.

Висновок експерта №111, складений судово-медичним експертом ОСОБА_66 за результатами проведеної з 25 березня 2016 року до 26 квітня 2016 року судово-медичної експертизи медичних документів на ім`я ОСОБА_6 (медичної карти стаціонарного хворого нейрохірургічного відділення Рівненської центральної міської лікарні №24681, комп`ютерної томографії з чисельними рентгенологічними поперечними перерізами черепа, датовані 19 та 25 грудня 2015 року, та медичної карти стаціонарного хворого №9058 реанімаційного відділення Березнівської лікарні) з врахуванням даних наданого протоколу слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 від 21 березня 2016 року і даних наданого об`єкта чорного кольору фарбованої дерев`яної палиці, що обрисами нагадує спортивний інвентар битки, свідчить, що з наданої на експертизу медичної документації при зверненні за медичною допомогою ОСОБА_6 та подальшому його стаціонарному лікуванні 19 грудня 2015 в Березнівській лікарні та з 19 грудня 2015 до 12 січня 2016 року в нейрохірургічному відділенні Рівненської центральної міської лікарні діагностовано відкриту черепно-мозкову травму з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами над оболонкою головного мозку в ділянці лівої половини з раною лівої тім`яної ділянки (при первинному огляді лікарями відмічено локалізація рани - «гематома правої верхньої повіки та лобної ділянки голови, тут же відмічається забійна рана до 4 см…»). Крім того описано садно клубової ділянки зліва. Зазначена травма голови, зважаючи на опис рани, утворилась від щонайменше одноразової дії тупого предмета незадовго до звернення за медичною допомогою. Садно клубової ділянки від одноразової дії тупого предмета. Описані у ОСОБА_6 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості, за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення належать до тяжких тілесних ушкоджень. Садно клубової ділянки до легких тілесних ушкоджень. Утворення описаних у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень цілком могло мати місце за обставин, наведених ним при проведенні слідчого експерименту 21 березня 2016 року, тобто при нанесенні ударів дерев`яною палицею, наданою на експертизу /т.1 а.с.247-249/.

Згідно з висновком експерта №118, складеним судово-медичним експертом ОСОБА_66 за результатами проведеної з 30 березня 2016 року до 29 квітня 2016 року судово-медичної експертизи матеріалів даної кримінальної справи з врахуванням даних протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_18 від 28 березня 2016 року та даних протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_14 від 28 березня 2016 року, в наданих на експертизу показах свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_18 (саме в фото додатках) присутні відмінності щодо, як розташування голови ОСОБА_6 по відношенню до «ящика», так і місце прикладання, крім того не пояснено розташування рани на «лобній частині голови» - як саме описано при первинному огляді лікарями 19 грудня 2015 року, не відображено будь-якого механізму травмування, що могло призвести до утворення садна в лівій поперековій ділянці. Вищенаведене не узгоджується судово-медичними даними, отриманими при експертизах медичних документів (висновки експерта №52 та №111 /т.1 а.с.251-252/.

Висновком експерта №422, складеним судово-медичним експертом ОСОБА_66 за результатами проведеної з 23 грудня 2015 року до 23 січня 2016 року судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , підтверджується, що при судово-медичному експертному обстеженні у ОСОБА_7 виявлені: садно перенісся, синці нижньої повіки правого ока, лівого ліктя, лівої поперекової ділянки, правого стегна, які зважаючи на їх вид (синці, садно) та морфологічні властивості (колір синців, стан поверхні садна) утворилися від не менше чотирьохразової дій тупих предметів з силою, достатньою для їх утворення, приблизно за 4-6 діб до моменту огляду. Судово-медичних даних для встановлення послідовності нанесення виявлених тілесних ушкоджень не отримано. Розташування ушкоджень на різних поверхнях тіла, їх локальність, відсутність травматизації на поруч розташованих виступаючих ділянках, цілком відповідає таким, що утворюються при побитті, в тому числі і «кулаками рук, взутими ногами». Форма синця лівої поперекової ділянки цілком відповідає таким, що утворюються від удару «дерев`яними палицями». Комплекс ушкоджень на тілі ОСОБА_7 не властивий для таких, що утворюються при падінні на площині. Отримані ОСОБА_7 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких /т.1 а.с.141-142/.

Під час допиту у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_67 надав роз`яснення вказаних висновків судово-медичних експертиз. Зокрема, із пояснень судово-медичного експерта ОСОБА_68 слідує, що висновки експерта №52 і №111 не є суперечливими, вони доповнюють один одного, так як зроблені на підставі інших об`єктів дослідження: висновок №52 на підставі медичних документів ОСОБА_6 (медичної карти стаціонарного хворого нейрохірургічного відділення Рівненської центральної міської лікарні №24681 і комп`ютерної томографії з чисельними рентгенологічними поперечними перерізами черепа, що датовані 19 та 25 грудня 2015 року), висновок №111 окрім попередньо наданих медичних документів ОСОБА_6 , охоплює дані медичної карти стаціонарного хворого №9058 реанімаційного відділення Березнівської районної лікарні, відомості протоколу слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 від 21 березня 2016 року і дані наданого об`єкта дерев`яної палиці (бити). Особисто потерпілого ОСОБА_6 не оглядав. Висновок експерта №118 грунтується на об`єкті дослідження матеріалах кримінальної справи, даних протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_18 від 28 березня 2016 року та даних протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_14 від 28 березня 2016 року. Судово-медичний експерт ОСОБА_67 вказав, що медичними документами ОСОБА_6 , в тому числі описом КТ рентгенограм, даними операцій, підтверджені тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма, переломи кісток склепіння та основи черепа, крововиливи над оболонкою головного мозку в ділянці лівої половини з раною лівої тім`яної ділянки, ступінь тяжкості яких визначався за критерієм їх небезпеки для життя у момент заподіяння з врахуванням всіх ознак вказаної травми голови, яка є важкою, завданою з достатньою силою. Своєчасність надання спеціалізованої медичної допомоги унеможливлює зазначені ризики. У даному випадку не було даних щодо стану надання медичної допомоги ОСОБА_6 . Черепно-мозкова травма має наслідком, як правило, втрату свідомості, хиткість ходи, затьмарення, заплітання мови, неадекватність поведінки. Таких медичних даних про порушення центральної нервової системи ОСОБА_6 не було надано. Первинна медична допомога ОСОБА_6 була надана у Березнівській районній лікарні, документи цього медичного закладу при наданні висновку №52 не досліджувалися, а надані на експертизу медичні документи не містили детального опису рани та ознак травмування, тому експерт через недостатність даних не міг визначити предмет заподіяння тілесного ушкодження від «ударів битою», «самопадіння на землю, тверду поверхню чи виступаючі предмети» (п.2 висновку експерта №52). Такі дані можуть бути одержані із показань свідків, фотоматеріалів, відеоматеріалів, проте на першу експертизу для дослідження не були надані матеріали кримінальної справи. Описані тілесні ушкодження потерпілий міг отримати в будь-якому положенні тіла. За висновком експерта №111 травма голови у ОСОБА_6 утворилася від щонайменше одноразової дії тупого предмета, яким є дерев`яна бита (циліндричний тупий предмет). При цьому не виключається можливість нанесення 2-х ударів ОСОБА_6 . Надана для дослідження дерев`яна бита була описана та досліджена візуально судово-медичним експертом, який не є експертом-криміналістом, не зважувалася ним, тому і зазначені у цьому висновку експерта дані (розміри, вага) вказаної бити не є категоричними. Деревя`на бита мала сліди використання, не містила слідів крові. Сліди крові могли залишитися на дерев`яній биті, а могли і не залишитися. Удар чи удари були нанесені тупим предметом, яким може бути дерев`яна бита чи дерев`яний ящик. Через відсутність детального первинного опису рани потерпілого у Березнівській районній лікарні, де проводився первинний огляд виявленої рани, судово-медичний експерт пояснив, що він не надав повної відповіді чим саме були заподіяні тілесні ушкодження. Черепно-мозкова травма ОСОБА_6 нанесена об плоску дерев`яну поверхню. Такі ушкодження могли виникнути, як згідно з висновком №111 від ударів дерев`яною палицею по голові, а за обставин, наведених у показаннях свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_14 від удару головою об дерев`яний ящик не виключається, проте малоймовірно через наявність відмінностей із даними медичних документів щодо характеру тілесних ушкоджень. Висновок експерта №422 зроблено на основі результатів особистого огляду потерпілого ОСОБА_7 , проведеного 23 грудня 2015 року, якими підтверджено наявність на ньому таких тілесних ушкоджень: садна перенісся, синця нижньої повіки правого ока, лівого ліктя, лівої поперекової ділянки, правого стегна, які зважаючи на їх вид (синці, садно) та морфологічні властивості (колір синців, стан поверхні садна) утворилися від не менше чотирьохразової дії тупих предметів з силою, достатньою для їх утворення, приблизно за 4-6 діб до моменту огляду, тобто до 23 грудня 2015 року, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Судово-медичних даних для встановлення послідовності нанесення виявлених тілесних ушкоджень не отримано.

Отже, сукупність наведених досліджених і оцінених письмових доказів, а також досліджені і оцінені показання свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 та потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , надані в судовому засіданні, у їх взаємозв`язку, доводять вину обвинуваченого ОСОБА_9 у тому, що він 18 грудня 2015 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, перебуваючи на території єгерського обходу №2 Березнівської мисливської дільниці колективного підприємства «Мисливець», в урочищі «Бабзерця», що знаходиться в лісовому масиві Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство», зокрема, на відстані близько 1,5 км від території с.Лінчин Березнівського району Рівненської області, в напрямку с.Чабель Сарненського району Рівненської області, в ході конфлікту, який утворився в результаті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс удар дерев`яною битою в область голови потерпілого ОСОБА_6 , в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді гематоми правої верхньої повіки та лобної ділянки голови, забійної рани голови, відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами над оболонкою головного мозку в ділянці лівої половини з раною лівої тім`яної ділянки, які за ступенем тяжкості за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння належать до тяжких тілесних ушкоджень.

Дослідивши та оцінивши вказані вище докази, а також викривальні показання щодо себе обвинуваченого ОСОБА_10 , надані під час судового засідання, суд вважає повністю доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_10 у тому, що він 18 грудня 2015 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, перебуваючи на території єгерського обходу №2 Березнівської мисливської дільниці колективного підприємства «Мисливець», в урочищі «Бабзерця», що знаходиться в лісовому масиві Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство», зокрема, на відстані близько 1,5 км від території с.Лінчин Березнівського району Рівненської області, в напрямку с.Чабель Сарненського району Рівненської області, в ході конфлікту, який утворився в результаті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс удар ліхтарем, який тримав у руці, в область носа потерпілому ОСОБА_7 , в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді садна перенісся, які за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких.

Сукупність досліджених і оцінених вказаних доказів у їх взаємозв`язку надає суду підстави вважати повністю доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_11 у тому, що він 18 грудня 2015 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, перебуваючи на території єгерського обходу №2 Березнівської мисливської дільниці колективного підприємства «Мисливець», в урочищі «Бабзерця», що знаходиться в лісовому масиві Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство», зокрема, на відстані близько 1,5 км від території с.Лінчин Березнівського району Рівненської області, в напрямку с.Чабель Сарненського району Рівненської області, в ході конфлікту, який утворився в результаті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область правого ока потерпілому ОСОБА_7 , в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої повіки правого ока, які за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких.

Разом з тим, суд не знайшов достатніх підстав для кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.3 ст.350 КК України та дій обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за ч.2 ст.350 КК України з наступних мотивів.

Як вказано в обвинувальному акті, нанесення умисних тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 здійснено обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у зв`язку з виконанням потерпілими службових обов`язків відповідно до п.8 службових обов`язків єгерів мисливських угідь КП «Мисливець» та плану-графіку виїздів (виходів) на охорону мисливських угідь від браконьєрства Березнівської мисливської дільниці на грудень 2015 року щодо охорони мисливських угідь від браконьєрства. Проте доказами справи, наданими суду стороною обвинувачення, цих обставин не доведено. Судом не встановлено достовірних даних, які б свідчили, що під час перебування на території єгерського обходу №2 Березнівської мисливської дільниці колективного підприємства «Мисливець» потерпілий ОСОБА_6 і потерпілий ОСОБА_7 виконували службові обов`язки з охорони мисливських угідь від браконьєрства, передбачені п.8 службових обов`язків єгерів мисливських дільниць КП «Мисливець». Вчинення злочинів обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у зв`язку з виконанням потерпілими ОСОБА_6 і ОСОБА_7 інших службових обов`язків за даними висунутого обвинувачення, виходячи з його меж відповідно до обвинувального акта, сторона обвинувачення не пов`язує.

Так, п.8 службових обов`язків єгерів мисливських дільниць КП «Мисливець» визначено, що службовим обов`язком єгеря мисливських угідь КП «Мисливець» є наступне: згідно розпорядження начальника мисливської дільниці проводити разом з досвідченими мисливцями, працівниками МВС, державною лісовою охороною, екологічною службою постійний контроль закріплених мисливських угідь на закріпленій території, на предмет виявлення браконьєрів, як у світлий час доби, так і в нічний час.

У визначенні п.1.1, 1.2 інструкції з охорони праці під час проведення рейдів по охороні мисливських угідь від браконьєрства №7, затвердженої наказом голови правління КП «Мисливець» №72 від 21 листопада 2011 року, рейдом з охорони мисливських угідь вважаються дії, спрямовані на виявлення порушень лісового законодавства, правил полювання, затримання порушників, здійснення профілактичної та роз`яснювальної роботи серед мисливців, населення щодо запобігання в подальшому випадків браконьєрства. Рейди з охорони мисливських угідь від браконьєрства проводяться згідно розпорядження (наказу по мисливській дільниці) або календарного плану-графіка спільних рейдів з працівниками МВС України, Мінекобезпеки чи Держкомлісгоспу України, які затверджені керівником (або його заступником) відповідного державного органу. Розпорядження (наказ) може бути відсутнє у випадку непередбачуваного зіткнення з браконьєрами при виконанні посадовими особами єгерської служби своїх обов`язків, пов`язаних з охороною мисливських угідь або проведення біотехнічних заходів.

У даному випадку стороною обвинувачення не надано суду ні розпорядження начальника мисливської дільниці (наказу по мисливській дільниці), ні календарного плану-графіка спільних рейдів з працівниками МВС України, Мінекобезпеки чи Держкомлісгоспу України, затвердженого керівником (або його заступником) відповідного державного органу, які б вказували на проведення 18 грудня 2015 року рейду по охороні мисливських угідь від браконьєрства на території єгерського обходу №2 Березнівської мисливської дільниці колективного підприємства «Мисливець», в урочищі «Бабзерця», що знаходиться в лісовому масиві Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство», зокрема, на відстані близько 1,5 км від території с.Лінчин Березнівського району Рівненської області, в напрямку с.Чабель Сарненського району Рівненської області.

Дослідженими судом доказами не підтверджується й інша обставина, за якої таке розпорядження (наказ) по мисливській дільниці може бути відсутнім, непередбачуване зіткнення з браконьєрами при виконанні посадовими особами єгерської служби своїх обов`язків, пов`язаних з охороною мисливських угідь або проведення біотехнічних заходів.

Слідуючи показанням потерпілого ОСОБА_7 , до виходу на територію єгерського обходу №2 Березнівської мисливської дільниці КП «Мисливець», в урочище «Бабзерця», що знаходиться в лісовому масиві Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство», потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 володіли інформацією про можливе вчинення невідомими особами незаконного полювання (браконьєрства). Отже, зіткнення єгерів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з будь-якими потенційними браконьєрами 18 грудня 2015 року не було непередбачуваним.

Жодних доказів, які б вказували, що обвинувачений ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_11 , а також свідки: ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_36 і ОСОБА_18 18 грудня 2015 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, перебуваючи на території єгерського обходу №2 Березнівської мисливської дільниці колективного підприємства «Мисливець», в урочищі «Бабзерця», що знаходиться в лісовому масиві Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство», здійснювали браконьєрство, судом не здобуто. Навпаки, зібрані в справі докази, в тому числі і показання потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_11 , а також свідки: ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_36 і ОСОБА_18 18 грудня 2015 року приблизно о 20 годині 40 хвилин перебували на території єгерського обходу №2 Березнівської мисливської дільниці колективного підприємства «Мисливець», в урочищі «Бабзерця», що знаходиться в лісовому масиві Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство», без зброї та мали інший намір не здійснення незаконного полювання, а визволення утримуваних у дерев`яному ящику диких кабанів та до зустрічі із потерпілими ОСОБА_6 і ОСОБА_7 знаходились в полі їх зору. Потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 бачили, що це їх односельчани, які були із ліхтарями. В свою чергу потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не мали видимих розпізнавальних знаків, які б вказували, що вони єгері, підійшовши ближче зненацька, вони не представились єгерями КП «Мисливець», не повідомили, що в даний момент вони виконують службові обов`язки, та не запитали в обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 , а також свідків: ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_71 і ОСОБА_18 мети їх перебування в лісі в пізній час. За таких обставин, об`єктивні дані для ідентифікації потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 як єгерів КП «Мисливець» з врахуванням обстановки події та темної пори доби були відсутні. Судом не встановлено достовірних даних, які б свідчили про наявність в обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 умислу, спрямованого на заподіяння потерпілим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у зв`язку з їх єгерською службою.

Належних і допустимих доказів про утримання в неволі диких кабанів (мисливських тварин) у зв`язку з необхідністю відбору біологічних зразків суду не надано. Також не здобуто доказів того, що утримання диких звірів у неволі потерпілим ОСОБА_6 18 грудня 2015 року проводилось саме з метою подальшого відбору біологічних зразків (проведення біотехнічних заходів), у зв`язку із заходами з локалізації і ліквідації африканської чуми свиней в с.Будимля Дубровицького району Рівненської області. Виходячи із змісту рішення Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Рівненській обласній державній адміністрації №4 від 04 вересня 2015 року, Березнівський район не є територією зони захисту чи зоною нагляду у зв`язку цими заходами.

Згідно із ч.3 ст.337 КПК з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_9 в тому, що він 18 грудня 2015 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, перебуваючи на території єгерського обходу №2 Березнівської мисливської дільниці колективного підприємства «Мисливець», в урочищі «Бабзерця», що знаходиться в лісовому масиві Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство», зокрема, на відстані близько 1,5 км від території с.Лінчин Березнівського району Рівненської області, в напрямку с.Чабель Сарненського району Рівненської області, в ході конфлікту, який утворився в результаті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс удар дерев`яною битою в область голови потерпілого ОСОБА_6 , в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді гематоми правої верхньої повіки та лобної ділянки голови, забійної рани голови, відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами над оболонкою головного мозку в ділянці лівої половини з раною лівої тім`яної ділянки, які за ступенем тяжкості за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння належать до тяжких тілесних ушкоджень.

Вказане діяння обвинуваченого ОСОБА_9 суд вважає за належне перекваліфікувати з ч.3 ст.350 КК України на ч.1 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Суд вважає, повністю доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_10 у тому, що він 18 грудня 2015 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, перебуваючи на території єгерського обходу №2 Березнівської мисливської дільниці колективного підприємства «Мисливець», в урочищі «Бабзерця», що знаходиться в лісовому масиві Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство», зокрема, на відстані близько 1,5 км від території с.Лінчин Березнівського району Рівненської області, в напрямку с.Чабель Сарненського району Рівненської області, в ході конфлікту, який утворився в результаті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс удар ліхтарем, який тримав у руці, в область носа потерпілому ОСОБА_7 , в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді садна перенісся, які за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких.

Вказане діяння обвинуваченого ОСОБА_10 суд вважає за належне перекваліфікувати із ч.2 ст.350 КК України на ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Суд вважає, повністю доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_11 у тому, що він 18 грудня 2015 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, перебуваючи на території єгерського обходу №2 Березнівської мисливської дільниці колективного підприємства «Мисливець», в урочищі «Бабзерця», що знаходиться в лісовому масиві Бобрівського лісництва ДП «Березнівське лісове господарство», зокрема, на відстані близько 1,5 км від території с.Лінчин Березнівського району Рівненської області, в напрямку с.Чабель Сарненського району Рівненської області, в ході конфлікту, який утворився в результаті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область правого ока потерпілому ОСОБА_7 , в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої повіки правого ока, які за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких.

Вказане діяння обвинуваченого ОСОБА_11 суд визнав за належне перекваліфікувати із ч.2 ст.350 КК України на ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Акт спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 18 грудня 2015 року близько 19-00 години у колективному підприємстві «Мисливець» від 20 січня 2016 року та акт №1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, затверджений заступником начальника управління Держпраці у Рівненській області 21 січня 2016 року, суд вважає такими, що не спростовують вищенаведених висновків суду про те, що потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 зазнали тілесних ушкоджень не у зв`язку із виконанням службових обов`язків.

Суд відхилив доводи обвинуваченого ОСОБА_9 щодо його невинуватості у вчиненні злочину і показання свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_14 , які розказали, що травму голови потерпілий ОСОБА_6 отримав ввечері 18 грудня 2015 року, вдарившись головою об дерев`яний ящик, де утримувались дикі кабани. Підставою для такого висновку є те, що обвинувачений і зазначені свідки є друзями, вчиняли 18 грудня 2015 року спільну дію по визволенню диких тварин з неволі, їх показання спрямовані на ухилення обвинувачених від покарання і істотно суперечать показанням потерпілого ОСОБА_6 , який не має мотивів обмовляти ОСОБА_9 .

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що він не завдавав тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , оскільки вони повністю спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який не має мотивів для обмови ОСОБА_11 .

При цьому суд врахував, що показання потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 узгоджуються із даними висновків судово-медичного експерта щодо завданих для них тілесних ушкоджень.

З врахуванням наданих судово-медичним експертом роз`яснень у судовому засіданні суд не вбачає підстав для визнання висновків судово-медичного експерта недопустимими доказами.

Суд вважає доводи захисника про недопустимість доказів наданих стороною обвинувачення через неподання суду оригіналів названих ним документів безпідставними у зв`язку з тим, що стороною обвинувачення відповідно до ч.3 ст.99 КПК України було надано суду їх оригінали.

Питання щодо законності видачі наказу Управління Держпраці у Рівненській області №157 від 22 грудня 2015 року «Про утворення комісії зі спеціального розслідування групового нещасного випадку», тобто після факту досліджуваної події злочинів та не впливає на встановлення обставин їх вчинення.

Рішення Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Рівненській обласній державній адміністрації «Про заходи з локалізації і ліквідації африканської чуми свиней в с.Будимля Дубровицького району Рівненської області» №4 від 04 вересня 2015 року з врахуванням визначеної в ньому території не стосується події злочинів за матеріалами даної справи.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , суд врахував ступінь тяжкості вчинених кожним із них кримінальних правопорушень, дані, що характеризують їх особу та обставини, що пом`якшують їх покарання.

Суд врахував, що обставин, які обтяжують покарання обвинувачених, під час судового розгляду не встановлено. За місцем проживання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 характеризуються позитивно, раніше несудимі.

ОСОБА_9 вчинено тяжкий злочин проти особи, який передбачений ч.1 ст.121 КК України, а ОСОБА_10 і ОСОБА_72 кожним з них вчинено злочин проти особи, передбачений ч.1 ст.125 КК України, який є злочином невеликої тяжкості.

На підставі ч.2 ст.66 КК України суд визнав такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , наступні обставини: наявність у нього на утриманні четверо дітей та неправильну поведінку потерпілого ОСОБА_6 , який в темну пору доби у лісі підійшов зненацька до обвинувачених і інших осіб, штовхнув одного з них у спину дерев`яною битою, чим по суті спровокував початок конфлікту.

З врахуванням вищенаведених даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення та обставин, що пом`якшують його покарання, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства із призначенням покарання у виді позбавлення волі на рівні нижчої межі, передбаченої санкцією ч.1 ст.121 КК України, та звільненням його від відбування цього покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків щодо поведінки відповідно до ст.75 і ч.1 ст.76 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 , окрім вищенаведеного, суд врахував, що він працевлаштований, має на утриманні п`ятеро дітей, та відсутність обставин, які пом`якшують його покарання. Тому суд вважає, що слід призначити обвинуваченому покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК, у виді штрафу в межах санкції частини статті КК, за якою кваліфіковані його дії, та з врахуванням положень ст.53 КК України.

Під час судового засідання 19 лютого 2018 року обвинувачений ОСОБА_10 вину у завданні потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень визнав повністю, обвинувачений та його захисник просили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_10 амністію та звільнити його від відбування покарання, оскільки він має п`ятеро дітей, яким не виповнилося 18 років та відносно яких він не позбавлений батьківських прав.
Відповідно до п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, зокрема, якщо такі особи не позбавлені батьківських прав і на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Обвинувачений ОСОБА_10 має неповнолітніх дітей: ОСОБА_73 , 2006 р.н., ОСОБА_73 , 2009 р.н., ОСОБА_74 , 2010 р.н., ОСОБА_75 , 2015 р.н., ОСОБА_76 , 2017 р.н. Обвинувачений ОСОБА_10 вчинив умисний злочин, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» та просив застосувати до нього амністію. Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_10 амністії судом не встановлено.За таких обставин, обвинувачений ОСОБА_10 підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді штрафу.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 виду і міри покарання, окрім вищенаведених обставин, суд врахував, що обвинувачений не працевлаштований, обставин, які пом`якшують його покарання, немає. За таких обставин, суд вважає за належне призначити обвинуваченому ОСОБА_11 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у виді громадських робіт в межах санкції частини статті КК України, за якою кваліфіковані його дії, та з врахуванням положень ст.56 КК України.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_9 , суд прийшов до висновку про наявність підстав для його часткового задоволення. Так, потерпілим ОСОБА_6 документально не підтверджено понесення витрат у зв`язку з лікуванням, вартість якого становить 15922 грн. 51 коп. А саме, не надано будь яких оригіналів доказів на підтвердження витрат на лікування.

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_6 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 моральної шкоди в розмірі 625000 грн., суд вважає, що такий позов слід задовльнити частково, оскільки злочином завдано потерпілому ОСОБА_6 моральної шкоди - стрес, нервовий зрив та сильний фізичний біль, погіршення стану здоров`я, дискомфорт. Тому позов в цій частині підлягає до задоволення на суму 120000 грн.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов про солідарне стягнення із ОСОБА_10 і ОСОБА_11 моральної шкоди в розмірі 30000 грн., суд вважає, що цивільний позивач ОСОБА_7 не надав доказів на підтвердження завдання йому злочином моральної шкоди у вказаному в цивільному позові розмірі. Враховуючи факт заподіяння потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень діями обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , характер і ступінь їх тяжкості, що також викликало душевні переживання потерпілого ОСОБА_7 , суд визнав за належне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 і з обвинуваченого ОСОБА_11 у користь потерпілого ОСОБА_7 кошти в розмірі 3000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди з кожного із обвинувачених.

Розподіл процесуальних витрат слід провести відповідно до ч.1 ст.124 КПК України, стягнувши з обвинувачених на користь потерпілих всі здійснені останніми та документально підтверджені процесуальні витрати (витрати на правову допомогу). Розподіл процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів, необхідно провести у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України. Витрати на проведення експертизи №1.2-45/16 від 15.02.2016 року 368 грн. 28 коп. холодної зброї, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.22, 23, 1167-1168 ЦК України, ст.ст.53, 56, 63, 65-67, 75, 76, 86, ч.1 ст.125, ч.1 ст.121 КК України, ст.ст.100, 124, 369-374 КПК України, Законами України «Про амністію у 2016 році», «Про застосування амністії в Україні», колегія суддів, -

З А С У Д И Л А:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки та з покладенням на нього відповідно до ст.76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорок) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного цим вироком покарання у звязку із актом амністії, згідно із Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810 VIII.

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, призначивши йому покарання у виді 70 (сімдесяти годин) громадських робіт.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задоволити частково. Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 120000 (сто двадцять тисяч) гривень.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задоволити частково. Стягнути із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.Стягнути із ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
Речові докази: дерев`яну биту чорного кольору повернути потерпілому ОСОБА_6 ; мисливську рушницю «ТОЗ-34» Е № НОМЕР_1 , 12 калібру повернути потерпілому ОСОБА_7 ;ліхтарик червоного кольору і шапку чорного кольору та зрізи деревини з нашаруванням речовини бурого кольору знищити; дерев`яну клітку повернути КП «Мисливець».

Стягнути із ОСОБА_9 на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 368 (триста шістдесят вісім) грн. 28 коп.
Стягнути із ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 витрати на правову допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Стягнути із ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_7 витрати на правову допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Стягнути із ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_7 витрати на правову допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Учасники судового провадження можуть подати апеляційну скаргу на вирокдо Апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку направити учасникам процесу, які не були присутніми під час судового розгляду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_77 .Горегляд