Справа № 128/2788/17
УХВАЛА
12 грудня 2017 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , без участі учасників кримінального провадження,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця заяву засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорнобиль Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, до засудження не працюючого, не одруженого, раніше не судимого:
1) 11.06.2001 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 229-6, ст. 45 КК України на 2 роки позбавлення волі умовно з іспитовим строком на 1 рік;
2) 26.03.2002 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 185, ст.71 КК України на 3 роки позбавлення волі умовно. Звільнився 02.07.2003 року на підставі ст.81 КК України умовно - достроково на 1 рік 5 місяців 3 дні;
3) 18.10.2007 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.289, ст.ст.70,75 КК України на 5 років позбавлення волі умовно, з іспитовим строком на 3 роки;
4) 28.11.2012 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 358, ч.1 ст.190, ст.ст.70,75 КК України на 2 роки обмеження волі, умовно з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
5) 01.09.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна . Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 03.02.2016 року ,згідно ст.72 4.5 КК України в строк відбуття покарання зарахований час перебування в місцях попереднього ув`язнення з 25.09.2014 року по 03.02.2016 року.
про застосування Закону України «Про амністію в 2016 році», -

ВСТАНОВИВ:
19.10. 2017 року до Вінницького районного суду Вінницької області поштою поступила заява засудженого ОСОБА_3 про застосування Закону України «Про амністію в 2016 році», яку він обґрунтував тим, що є суб`єктом Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він є чорнобильцем, був евакуйований з зони Чорнобильської катастрофи, являється інвалідом 3 групи, має неповнолітнього сина, його мати є ліквідатором і інвалідом 2 групи. Просить суд звільнити його від відбування покарання на підставі даного закону.

До судового засідання 12.12.2017 року учасники кримінального провадження не з*явились.

Прокурор ОСОБА_4 надав суду заяву про проведення розгляду заяви за його відсутності, просив суд відмовити в задоволенні заяви, оскільки відповідно до п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за ч.2 ст. 307, ч.2 ст.309 КК України.
Представник колонії надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Засуджений ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд даної заяви за його відсутності, просив суд також врахувати, що він вину за ч.2 ст. 307, ч.2 ст.309 КК України визнає, бажає виховувати сина. Вказує, що за скоєне йому соромно.

Вивчивши матеріали справи, врахувавши думку прокурора, представника колонії, засудженого, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вказаної заяви, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є неодноразово засудженою особою, востаннє засуджений 01.09.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна . Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 03.02.2016 року, згідно ст.72 4.5 КК України в строк відбуття покарання зарахований час перебування в місцях попереднього ув`язнення з 25.09.2014 року по 03.02.2016 року.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахується з 25.09.2014 року, кінець строку 15.05.2020 року.

Так, злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення якого засуджено ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, злочин передбачений ч. 2 ст. 309 КК України до злочину середньої тяжкості.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.
Відповідно до п. е ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, яких засуджено за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 307 КК України 2001 р.) та за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту при обтяжуючих обставинах (частини друга і третя статті 309 КК України 2001 р.; частини друга і третя статті 229-6 КК України 1960 р.).
З огляду на вищезазначені обставини, враховуючи, що ОСОБА_3 в останнє засуджено в тому числі і за тяжкий злочин, крім того, його засуджено за ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, тобто за злочини, які входять до переліку злочинів, які передбачені п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», за яким до осіб, які вчинили даний злочин не може бути застосовано Закон України «Про амністію у 2016 році», тому суд вважає, що ОСОБА_3 не є суб*єктом Закону України «Про амністію у 2016 році», а отже він не підлягає звільненню від відбування покарання, а дана з підлягає відмові у задоволенні.

Керуючись Законом України «Про амністію у 2016 році», ст. 537 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про застосування Закону України «Про амністію в 2016 році»- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області, шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи діб з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: