АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2017 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
скаржниці ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою скаржниці ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 листопада 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 листопада 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП України у Чернівецькій області ОСОБА_7 про арешт нерухомого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000545 від 24.10.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Скаржниця ОСОБА_6 звернулася до Апеляційного суду Чернівецької області з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 листопада 2017 року, в якій просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт нерухомого майна, та накласти арешт на житлові будинки, що розташовані в АДРЕСА_1 , 151, АДРЕСА_2 , та заборонити проведення будь-яких дій щодо відчуження вказаного майна.

ЄУНСП 713/1839/17 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Справа №11-сс/794/283/17
Категорія ст. 309 КПК України Доповідач: ОСОБА_1
Свої вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчий суддя всупереч вимогам ст. 170 КПК України, необґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про арешт майна.

Заслухавши доповідача, апелянта ОСОБА_6 , яка підтримала доводи поданої апеляційної скарги, посилаючись на обставини в ній зазначені, просила апеляційний суд ухвалу районного суду скасувати та ухвалити нову, якою клопотання слідчого про накладення арешту задовольнити, прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, вивчивши клопотання про накладення арешту, включаючи наявні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по вказаних матеріалах, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з наданих в Апеляційний суд Чернівецької області матеріалів, СВ Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП України у Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000545 від 24.10.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

23.10.2013 року у Вижницький РВ УМВС України в Чернівецькій області поступила заява ОСОБА_6 про те, що працівники Берегометської селищної ради та Вижницького РБТІ надали громадянці ОСОБА_9 неправдиві документи на будинковолодіння та земельну ділянку по АДРЕСА_3 , внаслідок чого остання незаконно заволоділа вказаним будинком та земельною ділянкою біля даного будинку.

24 жовтня 2013 року відомості про вказаний факт були внесені до ЄРДР за № 0000545, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

07.11.2017 року ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області було відмовлено в накладені арешту на нерухоме майно.

Відмовляючи в задоволенні даного клопотання слідчий суддя місцевого суду обґрунтував це тим, що слідчим не доведено правову підставу для арешту вказаних житлових будинків, можливість використання їх як доказу в кримінальному провадженні, в межах яких подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Колегія суддів не може погодитись із прийнятим слідчим суддею рішенням виходячи із наступного.

Відповідно до норм КПК України, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Перевіряючи доводи клопотання про арешт майна, слідчий суддя повинен був врахувати правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, однак зазначених вимог закону дотримано не було, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Як було встановлено апеляційним судом нерухоме майно, а саме будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , належав ОСОБА_10 , згідно свідоцтва про право на нерухоме майно від 31.08.1965 року. Після смерті останнього 15.05.2012 року згідно довідки нотаріальної контори № 1213/02-14 від 28.10.2013 року, в спадщину вступили ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . В подальшому після смерті ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцями за законом є його дружина ОСОБА_6 , 1966 р.н., та діти ОСОБА_13 , 1987 р.н., та ОСОБА_14 , 1991 р.н., які своєчасно прийняли спадщину.

Разом з тим, на підставі рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 13.12.2012 року, за ОСОБА_9 визначено право власності на 1/2 житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , та уповноваженими органами було проведено реєстрацію права власності ОСОБА_9 . При цьому, незважаючи на рішення Вижницького районного суду від 12.09.2013 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 30.10.2013 року, про визнання недійсними записи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.12.2012, яким визначено дійсною єдину реєстрацію права власності 1/1 частки на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_10 , однак зміни до державного реєстру нерухомого майна не внесені. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру нерухомого майна, ОСОБА_9 , залишається власником 1/2 житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 .
Дослідивши доводи клопотання слідчого та перевіривши надані матеріали, колегія суддів вважає, що вони містять необхідні дані, які встановлюють належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для часткового задоволення клопотання та накладення арешту на вказане в ньому майно, а саме на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку із можливістю відчуження вище вказаного майна.
Надані суду матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Що стосується вимоги апелянта про накладення арешту на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , то колегія суддів вважає, що ці вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.
З матеріалів провадження не вбачається, що вказане вище майно є предметом злочину і знаходиться у володінні незаконно, а тому обмеження права особи, в даному випадку призвело б до незаконного позбавлення права особи володіння, користування та розпорядження своїм майном, а тому в цій частині апеляційних вимог апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
За таких обставин, ухвала слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали апеляційним судом. Постановляючи нову ухвалу, колегія суддів, з урахуванням встановлених обставин, вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту слід задовольнити частково.
З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 173, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу скаржниці ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 листопада 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП України у Чернівецькій області ОСОБА_7 про арешт нерухомого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000545 від 24.10.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника начальника СВ Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП України у Чернівецькій області ОСОБА_7 про арешт нерухомого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000545 від 24.10.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, частково задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1
Судді /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3
Згідно з оригіналом
суддя Апеляційного суду
Чернівецької області ОСОБА_1
(20.11.2017 р.)