Справа № 357/6198/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/320/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 02.04.2018

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Острів, Рокитнянського району, Київської області, українку, громадянку України, з незакінченою вищою освітою, не працюючої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше судимої:
1.) 27.11.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КПК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
2.) 24.05.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ст.70 ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі,
засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом зарахування покарання, частково відбутого за попереднім вироком, визначених за даним вироком та вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2016 року остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів до 3 років позбавлення волі, також вирішено питання речових доказів,

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком 21 квітня 2016 року близько 14 години ОСОБА_7 перебуваючи на території «Центрального ринку», розташованого по вул. Ярмаркова 4 в м. Біла Церква Київської області, та знаходячись біля торгового місця ОСОБА_9 , яке знаходиться в другому ряду під № 30, діючи повторно, викрала жіночу сумочку, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 1 450 гривень, мобільний телефон марки «Нокія 101» вартістю 300 гривень, ножнички металеві срібного кольору, калькулятор, записник чорного кольору, ікона, які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, яку поклала до своєї сумочки та залишила місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, внаслідок чого заподіяла потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 1 750 гривень.
В апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченої, просить вирок суду в частині застосування ч.5 ст.72 КК України змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, а саме перерахувати один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 24 травня 2016 року по день вступу вироку в законну силу. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що судом першої інстанції порушено вимоги ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року, оскільки не вірно перераховано строк перебування під вартою обвинуваченої з 24 травня 2016 року по час набрання вироком законної сили.

У змінах до апеляційної скарги захисник просить перерахувати один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 24.05.2016р. по 20.06.2017р., а з 21.06.2017р по час набрання вироком чинності із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, виходячи із тих редакцій ч.5 ст.72 КК України, що діяли у зазначені періоди часу.

Заслухавши доповідь судді,обвинувачену та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Правильність встановлення фактичних обставини справи, доведеність винуватості обвинуваченої та правильність кваліфікації її дій учасниками судового розгляду у апеляційному порядку не оскаржується, а тому колегією суддів, у відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряється.

Покарання обвинуваченій визначено з дотриманням вимог ст.ст.50,65,70 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, її особи, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання винної.

Проте, як випливає з вироку, призначаючи покарання ОСОБА_7 суд, у порушення вимог ст.374 КПК України та ч.5 ст.72 КК України, не прийняв рішення про залік досудового тримання ОСОБА_7 під вартою.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника про істотне порушення судом вимог КПК та неправильне застосування кримінального закону, є слушними.

Так, у зміненій апеляційній скарзі захисника правомірно ставиться питання про зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у відповідності до ч.5 ст.72 КК України у редакції від 25.11.2015 р. на час її дії, тобто з часу поміщення під вартою ОСОБА_7 до 20.06.2017 р., а з 21.06.2017р. до набрання вироком чинності з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Доводи прокурора про відсутність підстав до зарахування, оскільки у даному кримінальному провадженні запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався, а вона перебуває під вартою за попереднім вироком суду, суперечать вимогам закону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що остаточне покарання ОСОБА_7 призначене за правилами ч.4 ст.70 КК України.

За змістом цієї правової норми за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, визначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Отже,враховуючи, що вирок суду від 24.05.2016р. не містить посилання на зарахування строку попереднього ув`язнення і не підлягає окремому виконанню, то у межах саме цього кримінального провадження щодо ОСОБА_7 необхідно зарахувати покарання, відбуте за попереднім вироком, з урахуванням ухвали суду про залишення її у слідчому ізоляторі на час судового розгляду даного кримінального провадження.

Виходячи із вищенаведеного, вирок у частині призначення покарання підлягає зміні шляхом застосування щодо ОСОБА_7 положень ч.5 ст.72 КК України за період з 24 травня 2016 року по час набрання вироком чинності.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 у частині призначення покарання змінити.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у редакції від 26.11.2015 року зарахувати ОСОБА_7 у строк відбутого покарання перебування її під вартою з 24 травня 2016 року по 20.06.2017року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 2 роки 01 місяць 24 дні.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у редакції від 18.05.2017р. зарахувати ОСОБА_7 у строк відбутого покарання перебування її під вартою з 21.06.2017р. по 02.04.2018р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, що становить 9 місяців12 днів.

У решті вирок залишити без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а засудженою у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Суддя: Суддя: